OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afrikaansarengatik
## Basc
### Nom

afrikaansarengatik
* causal definit singular de afrikaans
# africàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾiˈka.βəw/, balear /ə.fɾiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.fɾiˈka.βew/ valencià /a.fɾiˈka.vew/, /a.fɾiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

africàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de africar.
# afrikaansak
## Basc
### Nom

afrikaansak
* ergatiu definit singular de afrikaans
# afrikaani keel
## Estonià
### Nom

afrikaani keel
* Afrikaans (llengua).
# adonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈna.βəs/, balear /ə.ðuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ðoˈna.βes/, valencià /a.ðoˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

adonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.

#### Sinònims

* adonaies, forma col·loquial.

## Català antic
### Verb

adonaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adonar-se
# adonda
## Català
### Verb

adonda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adondar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·don·da (3)
* Anagrames: donada, ondada
# adonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈna.βə/, balear /ə.ðuˈna.və/ Occidental: /a.ðoˈna.βa/, /a.ðoˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

adonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.

#### Sinònims

* adonavi, adonaia, formes col·loquials.

## Català antic
### Verb

adonava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de adonar-se
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de adonar-se
# adonavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈna.βu/, nord-occidental /a.ðoˈna.βo/

### Verb

adonavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] us adonàveu.
# adonavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈna.βi/

### Verb

adonavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adonar.
    Forma septentrional per [jo] m'adonava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·vi (4)
* Anagrama: vionada
# adond
## Català
### Verb

adond
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adondar.
# adonau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ðoˈnaw/, /ə.ðuˈnaw/ alguerès /a.ɾuˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

adonau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adonar.
    [Vosaltres/vós] us adoneu o us adonau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adonar.
    Adoneu-vos o adonau-vos [vosaltres/vós].

## Català antic
### Verb

adonau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de adonar-se
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de adonar-se

#### Variants

* [1] adonats
* [2] adonats
# adduciamo
## Italià
### Verb

adduciamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de addurre
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de addurre
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de addurre
# adducing
## Anglès
### Verb

adducing
* gerundi de adduce
# adducono
## Italià
### Verb

adducono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addurre
# adduciamoci
## Italià
### Verb

adduciamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de addursi
# adducis
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈduː.kɪs/

### Verb

addūcis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de addūcō
# adduciti
## Italià
### Verb

adduciti
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addursi
# adduco
## Italià
### Verb

adduco
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de addurre

## Llatí

   * Pronúncia: /adˈduː.koː/
   * Etimologia: De ad i dūcō.

### Verb

addūcō ‎(1a present$^?$), addūcis ‎(2a present), addūcere ‎(infinitiu), addūxī ‎(perfet), adductum ‎(supí)
* adduir, jo addueixo
* instigar, persuadir
* guiar, liderar

#### Derivats

* adductor
* adductus
# adducevo
## Italià
### Verb

adducevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de addurre
# adduci
## Italià
### Verb

adduci
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de addurre
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addurre
# adduciate
## Italià
### Verb

adduciate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de addurre
# afavoreixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.βuˈɾɛ.ʃən/ balear /ə.fə.voˈɾə.ʃən/, /ə.fə.vuˈɾɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.fa.βoˈɾej.ʃen/ valencià /a.fa.voˈɾej.ʃen/, /a.fa.βoˈɾe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

afavoreixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afavorir.
# afavoresc
## Català
### Verb

afavoresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afavorir.
# afavoresca
## Català
### Verb

afavoresca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afavorir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afavorir.
# afartó
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fərˈto/, occidental /a.faɾˈto/
   * Rimes: -o

### Nom

afartó m. ‎(plural afartons, femení afartona)
* (eivissenc) fartaner

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tó (3)
* Anagrames: aforat, Ortafà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, EEiF
# admitis
## Català
### Verb

admitis
* (central, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admiteixis, admitisques, admitesquis, admites

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis (3)
# admitisc
## Català
### Verb

admitisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* admiteix, admiteixo, admitesc, admitixo, admito, admit

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tisc (3)
# admitisca
## Català
### Verb

admitisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteixi, admitesqui, admiti, admita
* [2] admiteixi, admitesqui, admiti, admita
* [3] admiteixi, admitesqui, admiti, admita

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·ca (4)
# admitisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈti.səs/, occidental /ad.miˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

admitisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admitissis, admitires

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·ses (4)
* Anagrama: meditassis
# admitiríveu
## Català
### Verb

admitiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de admitir.

#### Variants

* admitiríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ti·rí·veu (5)
# admitissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈti.sən/, occidental /ad.miˈti.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

admitissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admitissin, admitiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·sen (4)
* Anagrama: meditassin
# admitisques
## Català
### Verb

admitisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admiteixis, admitesquis, admitis, admites

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·ques (4)
* Anagrama: admitesquis
# admitissi
## Català
### Verb

admitissi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb admitir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admitís, admitira
* [2] admitís, admitira

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·si (4)
# admitissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈti.sin/, occidental /ad.miˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

admitissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admitissen, admitiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·sin (4)
# admitisquen
## Català
### Verb

admitisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteixin, admitesquin, admitin, admiten
* [2] admiteixin, admitesquin, admitin, admiten

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·quen (4)
* Anagrama: admitesquin
# agilitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾes/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agilitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agilitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾas/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agilitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agilitzar.
# agilitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ balear /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾəw/, /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾew/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agilitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agilitzar.
# agilitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾa/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agilitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agilitzar.
# agilitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agilitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agilitzar.
# agilitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾe/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agilitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agilitzar.
# agilitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡za.ɾen/, valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agilitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agilitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agilitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agilitzar.
# agilitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agilitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agilitzar.
# afavoriré
## Català
### Verb

afavoriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ré (5)
* Anagrama: foraviaré
# afavoriríeu
## Català
### Verb

afavoriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·rí·eu (6)
* Anagrama: foraviaríeu
# afavoririven
## Català
### Verb

afavoririven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afavorir.
# afavoririves
## Català
### Verb

afavoririves
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de afavorir.
# afavorirà
## Català
### Verb

afavorirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·rà (5)
* Anagrames: foraviara, foraviarà
# afavoriríem
## Català
### Verb

afavoriríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·rí·em (6)
* Anagrama: foraviaríem
# afavoriríveu
## Català
### Verb

afavoriríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afavorir.
# afavoririva
## Català
### Verb

afavoririva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de afavorir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afavorir.
# afavoriràs
## Català
### Verb

afavoriràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·ri·ràs (5)
* Anagrama: foraviaràs
# adjectivàreu
## Català
### Verb

adjectivàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adjectivar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivàssem
## Català
### Verb

adjectivàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivés
## Català
### Verb

adjectivés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivàrem
## Català
### Verb

adjectivàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adjectivar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivàssiu
## Català
### Verb

adjectivàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivàveu
## Català
### Verb

adjectivàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adjectivar.
# adjectivàsseu
## Català
### Verb

adjectivàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivàs
## Català
### Verb

adjectivàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivàssim
## Català
### Verb

adjectivàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adscriguessis
## Català
### Verb

adscriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adscriure.
# adscriguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ətsˈkɾi.ɣis/ Occidental: nord-occidental /atsˈkɾi.ɣis/ valencià /atsˈkɾi.ɣis/, /asˈkɾi.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

adscriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adscriure.
# adscriguérem
## Català
### Verb

adscriguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adscriure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adscriure.
# adscrigui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ətsˈkɾi.ɣi/ Occidental: nord-occidental /atsˈkɾi.ɣi/ valencià /atsˈkɾi.ɣi/, /asˈkɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

adscrigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adscriure.
# adscriguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ətsˈkɾi.ɣin/ Occidental: nord-occidental /atsˈkɾi.ɣin/ valencià /atsˈkɾi.ɣin/, /asˈkɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

adscriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adscriure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adscriure.
# adscriguéreu
## Català
### Verb

adscriguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adscriure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adscriure.
# adscriguessin
## Català
### Verb

adscriguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adscriure.
# adscrigueu
## Català
### Verb

adscrigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adscriure.
# adscrigué
## Català
### Verb

adscrigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adscriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ads·cri·gué (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdegirsu)
* Anagrama: descrigau
# adscrigués
## Català
### Verb

adscrigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adscriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adscriure.
# afeixeguí
## Català
### Verb

afeixeguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afeixegar.
# afeixegàrem
## Català
### Verb

afeixegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afeixegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeixegàssem
## Català
### Verb

afeixegàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeixegàsseu
## Català
### Verb

afeixegàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fei·xe·gàs·seu (5)
* Anagrama: afeixeguessa
# afeixeguéssim
## Català
### Verb

afeixeguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeixeguéssiu
## Català
### Verb

afeixeguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeixegà
## Català
### Verb

afeixegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afeixegar.
# afeixegàieu
## Català
### Verb

afeixegàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afeixegar.
# afeixegàreu
## Català
### Verb

afeixegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afeixegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afeixegar.
# afeccionaré
## Català
### Verb

afeccionaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afeccionar-se.
# afeccionariva
## Català
### Verb

afeccionariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de afeccionar-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afeccionar-se.
# afeccionariven
## Català
### Verb

afeccionariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afeccionar-se.
# afeccionarien
## Català
### Verb

afeccionarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afeccionar-se.
# afeccionaries
## Català
### Verb

afeccionaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afeccionar-se.
# afeccionaria
## Català
### Verb

afeccionaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afeccionar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afeccionar-se.
# afeccionaràs
## Català
### Verb

afeccionaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afeccionar-se.
# afeccionarives
## Català
### Verb

afeccionarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de afeccionar-se.
# afeccionarà
## Català
### Verb

afeccionarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afeccionar-se.
# afaenaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.eˈna.βən/, balear /ə.fə.eˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.fa.eˈna.βen/ valencià /a.fa.eˈna.ven/, /a.fa.eˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

afaenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afaenar.
# afaenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈne.sən/, occidental /a.fa.eˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

afaenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenessi
## Català
### Verb

afaenessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.eˈna.βə/, balear /ə.fə.eˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.fa.eˈna.βa/ valencià /a.fa.eˈna.va/, /a.fa.eˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

afaenava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afaenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afaenar.
# afaenen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.nən/, occidental /a.faˈe.nen/
   * Rimes: -enen

### Verb

afaenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afaenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afaenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afaenar.
# afaenes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.nəs/, occidental /a.faˈe.nes/
   * Rimes: -enes

### Verb

afaenes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afaenar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈne.səs/, occidental /a.fa.eˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

afaenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.eˈna.βəs/, balear /ə.fə.eˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.fa.eˈna.βes/ valencià /a.fa.eˈna.ves/, /a.fa.eˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

afaenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afaenar.
# afaene
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.nə/, occidental /a.faˈe.ne/
   * Rimes: -ene

### Verb

afaene
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaenar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afaenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afaenar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afaenar.
# afixéssim
## Català
### Verb

afixéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: feixàssim
# afixéssiu
## Català
### Verb

afixéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: feixàssiu
# afixí
## Català
### Verb

afixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: faixí
# aflacades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɫəˈka.ðəs/, occidental /a.fɫaˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

aflacades
* Participi femení plural del verb aflacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·ca·des (4)
* Anagrama: escalfada
# afkentu
## Mapudungu

   * Pronúncia: /afˈken.tu/
   * Etimologia: (pendent)

### Adverbi

afkentu ‎(Raguileo)
* sense parar

### Vegeu també

* Pequeño diccionario castellano-mapuche
# afixésseu
## Català
### Verb

afixésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·xés·seu (4)
* Anagrama: feixàsseu