OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esglea
## Català antic
### Nom

esglea f. ‎(plural esgleas o esglees)
* forma alternativa de esgleya
    «Quan vench al maytí, anam hoir la missa a la esglea major d' Alagó.» (Jaume I, Llibre dels fets, 1343)

### Vegeu també

* Obres de referència: DTCA, CIVAL
# esglaïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɫa.is/, occidental /ezˈɣɫa.is/

### Verb

esglaïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esglaiar.
# esglaï
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɫa.i/, occidental /ezˈɣɫa.i/

### Verb

esglaï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esglaiar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esglaiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esglaiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esglaiar.

#### Variants

* Present de subjuntiu:
** (occidental) esglaie
* Present d'indicatiu:
** (central, nord-occidental) esglaio
** (balear) esglai
** (valencià) esglaie

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·ï (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegils)
* Anagrames: alegis, Gisela
# esglaïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡɫa.in/, occidental /ezˈɣɫa.in/
   * Rimes: -ain

### Verb

esglaïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esglaiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esglaiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: genials
# esglaoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈni/ balear /əz.ɣɫə.oˈni/, /əz.ɣɫə.uˈni/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

esglaoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·ní (4)
* Heterograma de 8 lletres (aegilnos)
# esglaó
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫəˈo/, occidental /ez.ɣɫaˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Variant de esgraó, segle XVII, de graó prefixat per influència de escaló.

### Nom

esglaó m. ‎(plural esglaons)
* Pla més elevat a l’alçada d’una passa.

#### Sinònims

* escala, escaló, escaleró, esgraó, graó, grau

#### Traduccions

* Alemany: Stufe $^{(de)}$ f.
* Anglès: step $^{(en)}$
* Armeni: աստիճան $^{(hy)}$ ‎(astitxan)
* Belarús: прыступка $^{(be)}$ f. ‎(pristupka)
* Castellà: escalón $^{(es)}$ m.
* Danès: trin $^{(da)}$ c.
* Esperanto: ŝtupo $^{(eo)}$
* Finès: askelma $^{(fi)}$
* Francès: marche $^{(fr)}$ f.
* Gallec: banzo $^{(gl)}$, chanzo $^{(gl)}$ m.
* Grec: σκαλί $^{(el)}$ m. ‎(skalí)
* Grec antic: βαθμός $^{(grc)}$ m. ‎(bathmós)
* Hongarès: lépcső $^{(hu)}$
* Ido: grado $^{(io)}$
* Islandès: þrep $^{(is)}$ n.
* Italià: scalino $^{(it)}$ m.
* Japonès: 段 $^{(ja)}$
* Llatí: gradus $^{(la)}$ m.
* Polonès: stopień $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: degrau $^{(pt)}$ m.
* Romanès: treaptă $^{(ro)}$ f.
* Rus: ступе́нька $^{(ru)}$ f. ‎(stupenka)
* Suahili: hatua $^{(sw)}$
* Suec: steg $^{(sv)}$ n.
* Tai: ขั้น $^{(th)}$
* Txec: schod $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: щабе́ль $^{(uk)}$ m. ‎(sxabel)
* Vènet: scalin $^{(vec)}$ m.
* Vietnamita: bậc $^{(vi)}$
* Xinès: 階 $^{(zh)}$ ‎(阶, jiē)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·ó (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeglos)
* Anagrama: gelosa

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esqueleta
## Occità

   * Pronúncia: /es.keˈle.to̞/

### Nom

esqueleta f. ‎(plural esqueletas o esqueletes [aranès])
* esquelet
# esquelet articulat
## Català
### Nom

esquelet articulat m. ‎(plural esquelets articulats)
* (paleontologia) Un esquelet fòssil trobat tot en una sola peça amb els ossos encara disposats en l'ordre correcte.

#### Traduccions

* Anglès: articulated skeleton $^{(en)}$
# esqueletas
## Occità

   * Pronúncia: /es.keˈle.to̞s/

### Nom

esqueletas f. pl.
* forma plural de esqueleta
# esqueletes
## Occità

   * Pronúncia: /es.keˈle.tes/

### Nom

esqueletes f. pl.
* forma plural de esqueleta
# esgremia
## Català antic
### Verb

esgremia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir
# esgremien
## Català antic
### Verb

esgremien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir
# esgremies
## Català antic
### Verb

esgremies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgremir
# esgremeix
## Català antic
### Verb

esgremeix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de esgremir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de esgremir
# esgremesc
## Català antic
### Verb

esgremesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de esgremir
# esgremesques
## Català antic
### Verb

esgremesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de esgremir
# esgremeixen
## Català antic
### Verb

esgremeixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de esgremir
# esgremesquen
## Català antic
### Verb

esgremesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de esgremir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de esgremir
# esgremeixes
## Català antic
### Verb

esgremeixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de esgremir
# esgremesca
## Català antic
### Verb

esgremesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de esgremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de esgremir
# fabulàssiu
## Català
### Verb

fabulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# fabulàssim
## Català
### Verb

fabulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# fabulé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \fa.βuˈle\
       Americà: alt /f(a).buˈle/, baix \fa.βuˈle\
   * Rimes: -e

### Verb

fabulé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb fabular
# fabuléssem
## Català
### Verb

fabuléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# fabulàs
## Català
### Verb

fabulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# fabulàssem
## Català
### Verb

fabulàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# fabulàsseu
## Català
### Verb

fabulàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# fabulàveu
## Català
### Verb

fabulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de fabular.
# fabulés
## Català
### Verb

fabulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb fabular.
# estremesc
## Català
### Verb

estremesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estremir.

#### Variants

* estremeix, estremeixo, estremeixi, estremisc, estremixo

### Miscel·lània

* Anagrama: tercéssem

## Català antic
### Verb

estremesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de estremir
# estremesca
## Català
### Verb

estremesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estremir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremixa, estremeixi, estremisca, estremesqui
* [2] estremixa, estremixo, estremeixi, estremisca, estremesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·mes·ca (4)
* Anagrama: acretéssem

## Català antic
### Verb

estremesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de estremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de estremir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de estremir
# estremesques
## Català
### Verb

estremesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremixes, estremixos, estremeixis, estremisques, estremesquis

## Català antic
### Verb

estremesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de estremir
# estremesqui
## Català
### Verb

estremesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estremir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estremir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estremir.

#### Variants

* [1] estremixa, estremesca, estremeixi, estremisca
* [2] estremixa, estremixo, estremesca, estremeixi, estremisca
* [3] estremeixi, estremisca
# estremesquen
## Català
### Verb

estremesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estremir.

#### Variants

* estremixen, estremeixin, estremisquen, estremesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·mes·quen (4)
* Anagrama: enterquéssem

## Català antic
### Verb

estremesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de estremir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de estremir
# esplénicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈple.ni.kas/, meridional /ehˈple.ni.kah/
       Americà: alt /esˈple.ni.k(a)s/, baix /ehˈple.ni.kah/, austral /ehˈple.ni.kas/
   * Rimes: -enikas

### Adjectiu

esplénicas f. pl.
* forma plural de esplénica

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plé·ni·cas (4)
* Anagrames: eclipsasen, pincelases
# esplénica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈple.ni.ka/, meridional /ehˈple.ni.ka/
       Americà: alt /esˈple.ni.k(a)/, baix /ehˈple.ni.ka/
   * Rimes: -enika

### Adjectiu

esplénica f. ‎(plural esplénicas)
* forma femenina de esplénico

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plé·ni·ca (4)
* Anagrames: pecinales, penalices, pincelase, placiesen
# esplénicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈple.ni.kos/, meridional /ehˈple.ni.koh/
       Americà: alt /esˈple.ni.k(o)s/, baix /ehˈple.ni.koh/, austral /ehˈple.ni.kos/
   * Rimes: -enikos

### Adjectiu

esplénicos m. pl.
* forma plural de esplénico

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plé·ni·cos (4)
# esplénico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈple.ni.ko/, meridional /ehˈple.ni.ko/
       Americà: alt /esˈple.ni.k(o)/, baix /ehˈple.ni.ko/
   * Rimes: -eniko
   * Etimologia: Del llatí splenĭcus, del grec antic σπληνικός ‎(splēnikós).

### Adjectiu

esplénico m. ‎(femení esplénica, plural masculí esplénicos, plural femení esplénicas)
* esplènic

#### Relacionats

* bazo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plé·ni·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre esplénico
# eskalearengana
## Basc
### Nom

eskalearengana
* al·latiu definit singular de eskale
# eskalearenganantz
## Basc
### Nom

eskalearenganantz
* al·latiu direccional definit singular de eskale
# eskalearekin
## Basc
### Nom

eskalearekin
* comitatiu definit singular de eskale
# eskalea
## Basc
### Nom

eskalea
* absolutiu definit singular de eskale
# eskaleak
## Basc
### Nom

eskaleak
* absolutiu definit plural de eskale
* ergatiu definit singular de eskale
# eskalearenganako
## Basc
### Nom

eskalearenganako
* genitiu locatiu definit singular de eskale
# eskale
## Basc
### Nom

eskale anim.
* captaire

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
eskale
eskalea
eskaleak
Ergatiu
eskalek
eskaleak
eskaleek
Datiu
eskaleri
eskaleari
eskaleei
Genitiu
eskaleren
eskalearen
eskaleen
Comitatiu
eskalerekin
eskalearekin
eskaleekin
Benefactiu
eskalerentzat
eskalearentzat
eskaleentzat
Instrumental
eskalez
eskaleaz
eskaleez
Partitiu
eskalerik
Prolatiu
eskaletzat
Causal
eskalerengatik
eskalearengatik
eskaleengatik
Locatius
Inessiu
eskalerengan
eskalearengan
eskaleengan
Ablatiu
eskalerengandik
eskalearengandik
eskaleengandik
Al·latiu
eskalerengana
eskalearengana
eskaleengana
Terminatiu
eskalerenganaino
eskalearenganaino
eskaleenganaino
Al·l. direcional
eskalerenganantz
eskalearenganantz
eskaleenganantz
Gen. locatiu
eskalerenganako
eskalearenganako
eskaleenganako :
# eskalearengan
## Basc
### Nom

eskalearengan
* inessiu definit singular de eskale
# eskalearenganaino
## Basc
### Nom

eskalearenganaino
* terminatiu definit singular de eskale
# eskalearen
## Basc
### Nom

eskalearen
* genitiu definit singular de eskale
# estultament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌtuɫ.təˈmen/ balear /əsˌtuɫ.təˈment/, /əsˌtuɫ.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /esˌtuɫ.taˈmen/ valencià /esˌtuɫ.taˈment/, /esˌtuɫ.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De estult i el sufix -ment.

### Adverbi

estultament
* D'una manera estulta, amb estultícia.

#### Traduccions

* Anglès: stupidly $^{(en)}$
* Francès: sottement $^{(fr)}$
* Italià: stoltamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tul·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# estugoses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈɣo.zəs/, occidental /es.tuˈɣo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

estugoses f. pl.
* Forma plural de estugosa.

### Nom

estugoses f. pl.
* Forma plural de estugosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·go·ses (4)
# estult
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtuɫt/, occidental /esˈtuɫt/
   * Rimes: -ult
   * Etimologia: Del llatí stultus.

### Adjectiu

estult m. ‎(femení estulta, plural masculí estults, plural femení estultes)
* Que actua demostrant tenir poca capacitat de raonament.

#### Sinònims

* estúpid, babau, ruc

#### Traduccions

* Anglès: stupid $^{(en)}$
* Castellà: estulto $^{(es)}$
* Italià: stolto $^{(it)}$
* Portuguès: estulto $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tult (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# estugós
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈɣos/, occidental /es.tuˈɣos/
       Informal: menorquí /əs.tuˈvos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: D'origen incert, potser relacionat amb estuc, com l'italià stuccoso ‎(«fastigós») i stuccare ‎(«fastiguejar»), segle XX.

### Adjectiu

estugós m. ‎(femení estugosa, plural masculí estugosos, plural femení estugoses)
* (oriental) llepafils, delicat, triat

#### Traduccions
### Nom

estugós m. ‎(plural estugosos, femení estugosa)
* (oriental) llepafils, delicat, triat

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·gós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# estufí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈfi/, occidental /es.tuˈfi/
   * Rimes: -i

### Verb

estufí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fí (3)
* Heterograma de 6 lletres (efistu)
* Anagrama: fuites
# estugosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈɣo.zə/, occidental /es.tuˈɣo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

estugosa f. ‎(plural estugoses)
* Forma femenina de estugós.

### Nom

estugosa f. ‎(plural estugoses)
* Forma femenina de estugós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·go·sa (4)
# estugosos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈɣo.zus/ balear /əs.tuˈɣo.zos/, /əs.tuˈɣo.zus/ Occidental: /es.tuˈɣo.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

estugosos m. pl.
* Forma plural de estugós.

### Nom

estugosos m. pl.
* Forma plural de estugós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·go·sos (4)
# estultas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtul.tas/, meridional /ehˈtul.tah/
       Americà: alt /esˈtul.t(a)s/, baix /ehˈtul.tah/, austral /ehˈtul.tas/
   * Rimes: -ultas

### Adjectiu

estultas f. pl.
* forma plural de estulta
# estulta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtuɫ.tə/, occidental /esˈtuɫ.ta/
   * Rimes: -ulta

### Adjectiu

estulta f. ‎(plural estultes)
* Forma femenina de estult.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tul·ta (3)
* Anagrames: teulats, tutelàs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtul.ta/, meridional /ehˈtul.ta/
       Americà: alt /esˈtul.t(a)/, baix /ehˈtul.ta/
   * Rimes: -ulta

### Adjectiu

estulta f. ‎(plural estultas)
* forma femenina de estulto
# estrenyera
## Català
### Verb

estrenyera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [1] estrenyés, estrengués
* [2] estrenyés, estrengués
# estrenyeren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲe.ɾən/, occidental /es.tɾeˈɲe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

estrenyeren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estrènyer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [1] estrengueren
* [2] estrenyessin, estrenyessen, estrenguessin
# estrenyen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtɾɛ.ɲən/ balear /əsˈtɾə.ɲən/, /əsˈtɾɛ.ɲən/ Occidental: /esˈtɾe.ɲen/
   * Rimes: -ɛɲen

### Verb

estrenyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estrènyer.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estrènyer.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [2] estrenyin, estrenguin
* [3] estrenyin, estrenguin
# estrenyereu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾə.ɲəˈɾɛw/ balear /əs.tɾə.ɲəˈɾəw/, /əs.tɾə.ɲəˈɾɛw/ Occidental: /es.tɾe.ɲeˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estrenyereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estrènyer.
# estrenyerien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.ɲəˈɾi.ən/, occidental /es.tɾe.ɲeˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estrenyerien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estrènyer.
# estrenyeran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.ɲəˈɾan/, occidental /es.tɾe.ɲeˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estrenyeran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estrènyer.
# estrenyeres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲe.ɾəs/, occidental /es.tɾeˈɲe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

estrenyeres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estrènyer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrènyer.

#### Variants

* [1] estrengueres
* [2] estrenyessis, estrenyesses, estrenguessis

### Miscel·lània

* Anagrames: estrènyer-se, estrényer-se
# estrenyeria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾə.ɲəˈɾi.ə/, occidental /es.tɾe.ɲeˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estrenyeria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de estrènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estrènyer.
# feinejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾan/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

feinejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de feinejar.
# feinejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾi.es/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

feinejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de feinejar.
# feinejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾas/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

feinejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de feinejar.
# feinejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəj.nə.ʒəˈɾɛw/ balear /fəj.nə.ʒəˈɾəw/, /fəj.nə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾew/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

feinejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de feinejar.
# feinejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾi.en/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

feinejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de feinejar.
# feinejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəj.nəˈʒa.ɾən/ balear /fəj.nəˈd͡ʒa.ɾən/, /fəj.nəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒa.ɾen/, valencià /fej.neˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

feinejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de feinejar.
# feinejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəj.nəˈʒa.ɾəs/ balear /fəj.nəˈd͡ʒa.ɾəs/, /fəj.nəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒa.ɾes/, valencià /fej.neˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

feinejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de feinejar.
# feinejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾi.a/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

feinejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de feinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de feinejar.
# feinejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /fej.ne.ʒaˈɾa/, valencià /fej.ne.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

feinejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de feinejar.
# esposessi
## Català
### Verb

esposessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* [1] esposessa, esposeguessa, esposés, esposàs, esposara
* [2] esposegués, esposés, esposàs, esposara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ses·si (4)
# esposesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈze.səs/ balear /əs.poˈze.səs/, /əs.puˈze.səs/ Occidental: /es.poˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esposesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* esposeguesses, esposessis, esposassis, esposasses, esposares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ses·ses (4)
# esposessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈze.sin/ balear /əs.poˈze.sin/, /əs.puˈze.sin/ Occidental: /es.poˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esposessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* esposeguessen, esposessen, esposassin, esposassen, esposaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ses·sin (4)
* Anagrama: posseïssen
# esposessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puˈze.sis/ balear /əs.poˈze.sis/, /əs.puˈze.sis/ Occidental: /es.poˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esposessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esposar.

#### Variants

* esposeguesses, esposesses, esposassis, esposasses, esposares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ses·sis (4)
* Anagrama: posseïsses
# field goals
## Anglès
### Nom

field goals
* forma plural de field goal
# field judge
## Anglès
### Nom

field judge
* (futbol americà) àrbitre de camp

### Vegeu també

* field judge. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# field research
## Anglès
### Nom

field research
* treball de camp

#### Sinònims

* field work

### Vegeu també

* field research. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# field umpire
## Anglès
### Nom

field umpire
* (beisbol) àrbitre de base

### Vegeu també

* field umpire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# field-handball
## Anglès
### Nom

field-handball
* (handbol) handbol d'onze

### Vegeu també

* field-handball. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].