OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# llenguallargues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌʎeŋ.ɡwəˈʎar.ɡəs/, occidental /ˌʎeŋ.ɡwaˈʎaɾ.ɣes/
       Informal: central /ˈʎeŋ.ɡə.ʎər.ɡəs/, nord-occidental /ˈʎeŋ.ɡa.ʎaɾ.ɣes/
   * Rimes: -aɾɡes

### Adjectiu

llenguallargues f. pl.
* Forma plural de llenguallarga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·gua·llar·gues (4)
# llenguallargs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌʎeŋ.ɡwəˈʎarks/, occidental /ˌʎeŋ.ɡwaˈʎaɾks/
       Informal: central /ˌʎeŋ.ɡəˈʎarks/, nord-occidental /ˌʎeŋ.ɡaˈʎaɾks/
   * Rimes: -aɾks

### Nom

llenguallargs m. pl.
* Forma plural de llenguallarg.

### Adjectiu

llenguallargs m. pl.
* Forma plural de llenguallarg.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·gua·llargs (3)
# llenguallarg
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌʎeŋ.ɡwəˈʎark/, occidental /ˌʎeŋ.ɡwaˈʎaɾk/
       Informal: central /ˌʎɛŋ.ɡəˈʎark/, nord-occidental /ˌʎeŋ.ɡaˈʎaɾk/
   * Rimes: -aɾk
   * Etimologia: De llengua i llarg, segle XX.

### Nom

llenguallarg m. ‎(plural llenguallargs)
* colltort

### Adjectiu

llenguallarg m. ‎(femení llenguallarga, plural masculí llenguallargs, plural femení llenguallargues)
* (col·loquial) llengut, llenguerut

#### Variants

* llarg de llengua

#### Sinònims

* xerraire, bocamoll, malallengua (alguerès)

#### Relacionats

* tenir la llengua llarga, llengua llarga

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·gua·llarg (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# llenguallarga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌʎeŋ.ɡwəˈʎar.ɡə/, occidental /ˌʎeŋ.ɡwaˈʎaɾ.ɣa/
       Informal: central /ˈʎeŋ.ɡə.ʎər.ɡə/, nord-occidental /ˈʎeŋ.ɡa.ʎaɾ.ɣa/
   * Rimes: -aɾɡa

### Adjectiu

llenguallarga f. ‎(plural llenguallargues)
* Forma femenina de llenguallarg.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·gua·llar·ga (4)
# llenguatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəŋˈɡwa.d͡ʒə/, occidental /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del català antic lenguatge ja pronunciat palatalitzat, del llatí *linguāticum ‎(«manera de parlar, llenguatge»), de lingua ‎(«llengua bucal, llengua parlada»), segle XIV. Equivalent a llengua i el sufix -atge.

### Nom

llenguatge m. ‎(plural llenguatges)
* Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
* Manera d’expressar-se.
* Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.

#### Sinònims

* (facultat) idioma, llengua, parla, parlar
* (manera) estil

#### Compostos i expressions

* llenguatge informàtic: Cadascun del conjunt de normes i codis que permeten comunicar-se amb un sistema informàtic.
* llenguatge de programació: Llenguatge informàtic normalment representat amb paraules, símbols i números (però que també pot ser presentat per esquemes gràfics), que permet indicar a un sistema informàtic un conjunt d'instruccions a seguir, és a dir, que permet crear programes d'ordinador.

#### Traduccions

* Anglès: language $^{(en)}$
* Castellà: lenguaje $^{(es)}$ m.
* Francès: langage $^{(fr)}$ m.
* Italià: linguaggio $^{(it)}$ m.
* Vietnamita: ngôn ngữ $^{(vi)}$
* Anglès: idiom $^{(en)}$
* Castellà: lenguaje $^{(es)}$ m.
* Francès: lange $^{(fr)}$ m.
* Italià: linguaggio $^{(it)}$ m.
* Anglès: language $^{(en)}$
* Castellà: lenguaje $^{(es)}$ m.
* Francès: langage $^{(fr)}$ m.
* Italià: linguaggio $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·guat·ge (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat
# llenguados tasconers
## Català
### Nom

llenguados tasconers m. pl.
* Forma plural de llenguado tasconer.
# llenguados senegalesos
## Català
### Nom

llenguados senegalesos m. pl.
* Forma plural de llenguado senegalès.
# llenguados xics
## Català
### Nom

llenguados xics m. pl.
* Forma plural de llenguado xic.
# llenguat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəŋˈɡwat/, occidental /ʎeŋˈɡwat/
   * Rimes: -at

### Nom

llenguat m. ‎(plural llenguats)
* llenguado

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·guat (2)
* Anagrames: Agullent, güellant, llentuga

### Vegeu també

* llenguat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llenguados portuguesos
## Català
### Nom

llenguados portuguesos m. pl.
* Forma plural de llenguado portuguès.
# maliquejaria
## Català
### Verb

maliquejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de maliquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de maliquejar.
# maliquejaries
## Català
### Verb

maliquejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de maliquejar.
# maliquejarà
## Català
### Verb

maliquejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de maliquejar.
# maliquejaré
## Català
### Verb

maliquejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de maliquejar.
# maliquejares
## Català
### Verb

maliquejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de maliquejar.
# maliquejareu
## Català
### Verb

maliquejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de maliquejar.
# maliquejaràs
## Català
### Verb

maliquejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de maliquejar.
# maliquejarien
## Català
### Verb

maliquejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de maliquejar.
# maliquejaríeu
## Català
### Verb

maliquejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de maliquejar.
# llence
## Català
### Verb

llence
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llençar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llençar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llençar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb llençar.
# llencegués
## Català
### Verb

llencegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llenceguessa
## Català
### Verb

llenceguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·ce·gues·sa (4)
* Anagrames: calleguessen, llancegésseu
# llenceguessen
## Català
### Verb

llenceguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llenceguesses
## Català
### Verb

llenceguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llenas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈʎe.nas/, meridional /ˈʝe.nah/
       Americà: alt /ˈʝe.n(a)s/, baix /ˈʝe.nah/, austral \ˈʒe.nas\
   * Rimes: -enas

### Adjectiu

llenas f. pl.
* forma plural de llena

### Verb

llenas
* segona persona del singular (tú, vos) del present d’indicatiu del verb llenar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·nas (2)
* Anagrames: sallen, sellan
# llencegueu
## Català
### Verb

llencegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llençar.
# llenceguéssom
## Català
### Verb

llenceguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llençar.
# llenaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ʎe.naˈɾe/, meridional /ʝe.naˈɾe/
       Americà: /ʝe.naˈɾe/, austral \ʒe.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

llenaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb llenar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·na·ré (3)
* Anagrames: llenera, rellane, rellané, rellena, rellená
# llenceguem
## Català
### Verb

llenceguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb llençar.
# lliuraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiwˈɾa.βən/, balear /ʎiwˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /ʎiwˈɾa.βen/ valencià /ʎiwˈɾa.ven/, /ʎiwˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

lliuraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de lliurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lliu·ra·ven (3)
* Anagrama: ullariven
# lliure albir
## Català
### Nom

lliure albir m. ‎(plural lliures albirs)
* Forma alternativa de franc albir.
# lliurassis
## Català
### Verb

lliurassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb lliurar.
# lliurat
## Català

   * Pronúncia: /ʎiwˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

lliurat
* Participi masculí singular del verb lliurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lliu·rat (2)
* Anagrames: lluitar, traülli, traüllí, trillau
# lliurau
## Català
### Verb

lliurau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de lliurar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb lliurar.
# lliuraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiwˈɾa.βəs/, balear /ʎiwˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ʎiwˈɾa.βes/ valencià /ʎiwˈɾa.ves/, /ʎiwˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

lliuraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de lliurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lliu·ra·ves (3)
* Anagrama: ullarives
# lliure arbitri
## Català
### Nom

lliure arbitri m. ‎(plural lliures arbitris)
* franc albir
# lliurats
## Català

   * Pronúncia: /ʎiwˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

lliurats
* Participi masculí plural del verb lliurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lliu·rats (2)
* Anagrames: il·lustra, il·lustrà, traslluí, traslluï, traüllis
# lliurava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎiwˈɾa.βə/, balear /ʎiwˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /ʎiwˈɾa.βa/ valencià /ʎiwˈɾa.va/, /ʎiwˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

lliurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de lliurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de lliurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lliu·ra·va (3)
* Anagrames: llauravi, ullariva
# llosat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈzat/ balear /ʎoˈzat/, /ʎuˈzat/ Occidental: /ʎoˈzat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De llosa i el sufix -at, segle XVII.

### Nom

llosat m. ‎(plural llosats)
* (especialment andorrà i pallarès) Teulada de lloses de pissarra.

#### Relacionats

* enllosat, llinat

#### Traduccions

* Castellà: empizarrado $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·sat (2)
* Anagrames: al·lots, llasto, lloats, sollat, tallos, tal·lós

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llosquegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎusˈkɛ.ʒən/ balear /ʎosˈkə.ʒən/, /ʎusˈkɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ʎosˈke.ʒen/, valencià /ʎosˈke.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

llosquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de llosquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·que·gen (3)
# llosats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈzats/ balear /ʎoˈzats/, /ʎuˈzats/ Occidental: /ʎoˈzats/
   * Rimes: -ats

### Nom

llosats m. pl.
* Forma plural de llosat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llo·sats (2)
* Anagrames: llastos, llossat, sollats
# llosquegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎus.kəˈʒɛm/ balear /ʎos.kəˈʒəm/, /ʎus.kəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /ʎos.keˈʒem/, valencià /ʎos.keˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

llosquegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de llosquejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb llosquejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb llosquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·que·gem (3)
# llosqueges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎusˈkɛ.ʒəs/ balear /ʎosˈkə.ʒəs/, /ʎusˈkɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ʎosˈke.ʒes/, valencià /ʎosˈke.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

llosqueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de llosquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·que·ges (3)
# llosca
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎos.kə/, occidental /ˈʎos.ka/
   * Rimes: -oska

### Nom

llosca f. ‎(plural llosques)
* (balear) burilla

### Adjectiu

llosca f. ‎(plural llosques)
* Forma femenina de llosc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·ca (2)
* Anagrames: callos, callós, collàs, col·làs, locals

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# llosco
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎos.ku/, occidental /ˈʎos.ko/

### Adjectiu

llosco m. ‎(femení llosca, plural masculí lloscos, plural femení llosques)
* (dialectal) llosc

### Miscel·lània

* Síl·labes: llos·co (2)
* Anagrama: collos
# línies de 7 m
## Català
### Nom

línies de 7 m f. pl.
* Forma plural de línia de 7 m.
# línies de centre
## Català
### Nom

línies de centre f. pl.
* Forma plural de línia de centre.
# línies de 5,5 m
## Català
### Nom

línies de 5,5 m f. pl.
* Forma plural de línia de 5,5 m.
# línies de banda
## Català
### Nom

línies de banda f. pl.
* Forma plural de línia de banda.
# línies de 6,75
## Català
### Nom

línies de 6,75 f. pl.
* Forma plural de línia de 6,75.
# línies de 9 m
## Català
### Nom

línies de 9 m f. pl.
* Forma plural de línia de 9 m.
# línies de base
## Català
### Nom

línies de base f. pl.
* Forma plural de línia de base.
# línies de 4 m
## Català
### Nom

línies de 4 m f. pl.
* Forma plural de línia de 4 m.
# línies de 50 iardes
## Català
### Nom

línies de 50 iardes f. pl.
* Forma plural de línia de 50 iardes.
# línies de 5 m
## Català
### Nom

línies de 5 m f. pl.
* Forma plural de línia de 5 m.
# manjassen
## Català antic
### Verb

manjassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* manjaren
# manjast
## Català antic
### Verb

manjast
* segona persona singular (tu) del passat de manjar

#### Variants

* mangist, manjares
# manjaven
## Català antic
### Verb

manjaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de manjar
# manjava
## Català antic
### Verb

manjava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de manjar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de manjar
# manjaves
## Català antic
### Verb

manjaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de manjar
# manjasses
## Català antic
### Verb

manjasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* manjares
# manjats
## Català antic
### Verb

manjats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de manjar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de manjar

#### Variants

* [1] manjau
* [2] manjau
# manjat
## Català antic
### Verb

manjat
* participi masculí singular de manjar
# manjau
## Català antic
### Verb

manjau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de manjar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de manjar

#### Variants

* [1] manjats
* [2] manjats
# manjs
## Català antic
### Verb

manjs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de manjar
# manjàrets
## Català antic
### Verb

manjàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de manjar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* [1] manjàs, manjàreu
* [2] manjàssets, manjàsseu, manjàreu
# manjàssem
## Català antic
### Verb

manjàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* manjàrem
# manjàsseu
## Català antic
### Verb

manjàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* manjàssets, manjàrets, manjàreu
# manjà
## Català antic
### Verb

manjà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de manjar
# manjàssets
## Català antic
### Verb

manjàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* manjàsseu, manjàrets, manjàreu
# manjàvem
## Català antic
### Verb

manjàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de manjar
# manjàvets
## Català antic
### Verb

manjàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de manjar
# manjàrem
## Català antic
### Verb

manjàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de manjar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* [1] manjam
* [2] manjàssem
# manjàreu
## Català antic
### Verb

manjàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de manjar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* [1] manjàs, manjàrets
* [2] manjàssets, manjàsseu, manjàrets
# manjàs
## Català antic
### Verb

manjàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de manjar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de manjar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de manjar

#### Variants

* [1] manjàrets, manjàreu
* [2] manjara
* [3] manjara
# mantegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mən.təˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /man.teˈʒe.sen/, valencià /man.teˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

mantegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantejar.
# mantecas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /manˈte.kas/, meridional \maŋˈte.kah\
       Americà: alt /manˈte.k(a)s/, baix \maŋˈte.kah\, austral /manˈte.kas/
   * Rimes: -ekas

### Nom

mantecas f. pl.
* forma plural de manteca

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·te·cas (3)
# manteau
## Francès

   * Pronúncia: /mɑ̃ˈto/

### Nom

manteau m. ‎(plural manteaux)
* abric
# manteaux
## Francès

   * Pronúncia: /mɑ̃ˈto/

### Nom

manteaux m. pl.
* forma plural de manteau
# manteca
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /manˈte.ka/, meridional \maŋˈte.ka\
       Americà: alt /manˈte.k(a)/, baix \maŋˈte.ka\, austral /manˈte.ka/
   * Rimes: -eka
   * Etimologia: D’origen incert. Cognat del català mantega i del portuguès manteica.

### Nom

manteca f. ‎(plural mantecas)
* sagí
* llard
* nata (de la llet)
* mantega vegetal
* (col·loquial) greix

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·te·ca (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre manteca
# macchiammo
## Italià
### Verb

macchiammo
* primera persona plural (noi) del passat de macchiare
# macchiamo
## Italià
### Verb

macchiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de macchiare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de macchiare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de macchiare
# macchiamoci
## Italià
### Verb

macchiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de macchiarsi
# macchiando
## Italià
### Verb

macchiando
* gerundi de macchiare
# macchiandosi
## Italià
### Verb

macchiandosi
* gerundi de macchiarsi
# macchiante
## Italià
### Verb

macchiante
* participi present de macchiare
# macchiare
## Italià

   * Pronúncia: /makˈkjaː.re/

### Verb

macchiare trans. ‎(pronominal macchiarsi)
* tacar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: mac·chià·re (3)
# macchiantesi
## Italià
### Verb

macchiantesi
* participi present de macchiarsi
# macchiai
## Italià
### Verb

macchiai
* primera persona singular (io) del passat de macchiare
# macchiano
## Italià
### Verb

macchiano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de macchiare
# mantornéssem
## Català
### Verb

mantornéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
# mantornàreu
## Català
### Verb

mantornàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mantornar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
# mantornés
## Català
### Verb

mantornés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ornaments, romanents
# mantornàssem
## Català
### Verb

mantornàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
# mantornàsseu
## Català
### Verb

mantornàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
# mantornàveu
## Català
### Verb

mantornàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mantornar.
# mantornésseu
## Català
### Verb

mantornésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
# mantornàrem
## Català
### Verb

mantornàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mantornar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mantornar.
# línia defensiu central
## Català
### Nom

línia defensiu central m. ‎(plural línies defensius centrals, femení línia defensiva central)
* (futbol americà) Jugador situat al mig de la línia defensiva, just al davant del central, que s'encarrega de placar els corredors i d'intentar aturar la línia ofensiva bloquejant-ne els jugadors.

#### Traduccions

* Anglès: nose tackle $^{(en)}$
* Castellà: guardia defensivo $^{(es)}$
* Francès: bloqueur de front $^{(fr)}$

### Vegeu també

* línia defensiu central. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# línia defensiva
## Català
### Nom

línia defensiva f. ‎(plural línies defensives)
* (esports de pilota) Línia de jugadors formada pels jugadors que actuen a la zona més pròxima a la pròpia porteria, amb funcions preferentment defensives.
* (futbol americà) Línia de jugadors de l'equip defensor formada pels jugadors que actuen a la zona més allunyada de la zona d'anotació pròpia, amb la funció de superar la línia ofensiva adversària fins a arribar al jugador en possessió de la pilota, de placar els corredors i de provar d'impedir les passades del quarterback.

#### Sinònims

* defensa
* línia de defenses (futbol)

#### Traduccions

* Anglès: back line $^{(en)}$, defence line $^{(en)}$, defense line $^{(en)}$, defensive backfield $^{(en)}$
* Basc: defentsa $^{(eu)}$
* Castellà: línea de defensa $^{(es)}$, línea de defensas $^{(es)}$, línea defensiva $^{(es)}$
* Francès: ligne arrière $^{(fr)}$, ligne de défense $^{(fr)}$, ligne défensive $^{(fr)}$
* Anglès: defensive line $^{(en)}$
* Castellà: línea defensiva $^{(es)}$
* Francès: ligne défensive $^{(fr)}$

### Vegeu també

* línia defensiva. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# línia de tercera base
## Català
### Nom

línia de tercera base f. ‎(plural línies de tercera base)
* (beisbol) Línia de fora que passa per la tercera base.

#### Sinònims

* línia de fora esquerra

#### Traduccions

* Anglès: left-field foul line $^{(en)}$, third base line $^{(en)}$
* Castellà: línea de fuera izquierda $^{(es)}$, línea de tercera base $^{(es)}$
* Francès: ligne de troisième base $^{(fr)}$

### Vegeu també

* línia de tercera base. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# línia de toc d'assaig
## Català
### Nom

línia de toc d'assaig f. ‎(plural línies de toc d'assaig)
* (rugbi) Cadascuna de les dues línies contínues d'una zona d'assaig que en delimiten l'amplada.

#### Traduccions

* Anglès: touch-in-goal line $^{(en)}$
* Castellà: línea de lateral de marca $^{(es)}$
* Francès: ligne de touche de but $^{(fr)}$

### Vegeu també

* línia de toc d'assaig. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# línia de toc
## Català
### Nom

línia de toc f. ‎(plural línies de toc)
* (rugbi) Cadascuna de les dues línies contínues d'un camp de joc que en delimiten l'amplada.

#### Traduccions

* Anglès: touchline $^{(en)}$
* Castellà: línea de lateral $^{(es)}$
* Francès: ligne de touche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* línia de toc. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# línia de tres punts
## Català
### Nom

línia de tres punts f. ‎(plural línies de tres punts)
* (basquetbol) línia de 6,75

### Vegeu també

* línia de tres punts. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.