OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ćhavorro
## Romaní

   * Etimologia: De ćhavo i el sufix -orro ‎(«diminutiu»).

### Nom

ćhavorro o čhavorro o chavorro m. ‎(oblic ćhavorres, plural ćhavorre)
* forma diminutiva de ćhavo ‎(«noiet, fillet»)
* nen gitano

#### Derivats

* ćhavorripen ‎(«infància, joventut»)
* ćhavorrano ‎(«infantil, pueril»)

#### Relacionats

* raklorro ‎(«nen no gitano»)
* ćhajorri ‎(«nena»)

#### Descendents

* Caló brasiler: chaborron ‎(šaburrón)
* Caló català: xavorró ‎(čəburró)
# ćhib
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit जिह्वा ‎(jihvā).

### Nom

ćhib o čhib o chib f. ‎(plural ćhibǎ)
* llengua (òrgan)
* llengua (parla, idioma)

#### Derivats

* rromani ćhib

#### Descendents

* Caló català: atxip ‎(əččíp)
* Caló espanyol: chipí ‎(čipí), chibé ‎(čibé)
** Caló brasiler: chibe ‎(šíbi)
# ćhonut
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit ज्योत्स्ना ‎(jyótsnā, «clar de lluna»)

### Nom

ćhonut o čhonut o chonut m.
* lluna

#### Sinònims

* masek

#### Derivats

* ćhonutni ‎(«menstruació»)
* ćhonutno ‎(«mensual»)

#### Relacionats

* ćhon ‎(«mes»)
# ćerhen
## Romaní

   * Etimologia: Del persa چرخ ‎(čarkh, «firmament, cel»).

### Nom

ćerhen o čerhen o cherhen f.
* estel, estrella

#### Variants

* ćehren

#### Derivats

* ćerhajaqo ‎(«estelat»)
* ćerhajalo ‎(«estrellat»)
* ćerhikano ‎(«estelar»)
# ćhavo
## Romaní

   * Etimologia: Del sànscrit *छाप ‎(chāpa).

### Nom

ćhavo o čhavo o chavo m. ‎(plural ćhave, oblic ćhaves)
* noi gitano
* fill

#### Sinònims

* ćhavorro

#### Derivats

* ćhavipen ‎(«adolescència»)
* ćhavorro ‎(«noi petit, nen»)

#### Relacionats

* ćhaj ‎(«noia»)
* raklo ‎(«noi no gitano»)

#### Descendents

* Caló català: xavó ‎(čəbó), xaví ‎(čəbí), xavale ‎(čəbále)
** Català: xaval
* Caló espanyol: chavó ‎(čabó), chaví ‎(čabí), chavale ‎(čabále)
** Caló brasiler: chavon ‎(šavón), chavin ‎(šavín)
** Castellà: chavó, chaval, chavea
* Hongarès: csávó

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# zaparradaraino
## Basc
### Nom

zaparradaraino
* terminatiu definit singular de zaparrada
# zapach
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈza.pax/

### Nom

zapach m. inan.
* olor

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | zapach | zapachy |
| Genitiu | zapachu | zapachów |
| Datiu | zapachowi | zapachom |
| Acusatiu | zapach | zapachy |
| Instrumental | zapachem | zapachami |
| Locatiu | zapachu | zapachach |
| Vocatiu | zapachu | zapachy |
# zaparradak
## Basc
### Nom

zaparradak
* absolutiu definit plural de zaparrada
* ergatiu definit singular de zaparrada
* ergatiu indefinit de zaparrada
# zaparrada
## Basc
### Nom

zaparrada inan.
* aiguat, ruixat

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
zaparrada
zaparrada
zaparradak
Ergatiu
zaparradak
zaparradak
zaparradek
Datiu
zaparradari
zaparradari
zaparradei
Genitiu
zaparradaren
zaparradaren
zaparraden
Comitatiu
zaparradarekin
zaparradarekin
zaparradekin
Benefactiu
zaparradarentzat
zaparradarentzat
zaparradentzat
Instrumental
zaparradaz
zaparradaz
zaparradez
Partitiu
zaparradarik
Prolatiu
zaparradatzat
Causal
zaparradarengatik
zaparradarengatik
zaparradengatik
Locatius
Inessiu
zaparradatan
zaparradan
zaparradetan
Ablatiu
zaparradatatik
zaparradatik
zaparradetatik
Al·latiu
zaparradatara
zaparradara
zaparradetara
Terminatiu
zaparradataraino
zaparradaraino
zaparradetaraino
Al·l. direcional
zaparradatarantz
zaparradarantz
zaparradetarantz
Gen. locatiu
zaparradatako
zaparradako
zaparradetako :
# zanzibarès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /zən.zi.βəˈɾɛs/ balear /zən.zi.bəˈɾəs/, /zən.zi.bəˈɾɛs/ Occidental: /zan.zi.baˈɾes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

zanzibarès m. ‎(femení zanzibaresa, plural masculí zanzibaresos, plural femení zanzibareses)
* Relatiu o pertanyent a Zanzíbar.

#### Variants

* zanzibarés (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: Zanzibari $^{(en)}$

### Nom

zanzibarès m. ‎(plural zanzibaresos, femení zanzibaresa)
* Persona que habita o és originària de Zanzíbar.

#### Traduccions

* Anglès: Zanzibari $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: zan·zi·ba·rès (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# zanzibarés
## Català
### Adjectiu

zanzibarés m. ‎(femení zanzibaresa, plural masculí zanzibaresos, plural femení zanzibareses)
* (valencià) Forma alternativa de zanzibarès.

### Nom

zanzibarés m. ‎(plural zanzibaresos, femení zanzibaresa)
* (valencià) Forma alternativa de zanzibarès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: zan·zi·ba·rés (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# zaparradan
## Basc
### Nom

zaparradan
* inessiu definit singular de zaparrada
# zaparradara
## Basc
### Nom

zaparradara
* al·latiu definit singular de zaparrada
# zapalotl
## Nàhuatl clàssic
### Nom

zapalotl
* (botànica) plàtan
# zaparradako
## Basc
### Nom

zaparradako
* genitiu locatiu definit singular de zaparrada
# xericar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʃə.ɾiˈka/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃe.ɾiˈka/ valencià /t͡ʃe.ɾiˈkaɾ/, /t͡ʃe.ɾiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: xericà
   * Parònims: xerricar, xerricà
   * Etimologia: D'origen onomatopeic, segle XIX.

### Verb

xericar intr.
* Cridar els ocells quan són petits, fer xerics.
* (central) xisclar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: xerico, xerica, xeriquem

#### Variants

* xirigar

#### Sinònims

* piular

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·ri·car (3)
* Anagrames: xerrica, xerricà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# xericareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.ɾi.kəˈɾɛw/, occidental /t͡ʃe.ɾi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

xericareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de xericar.
# xericara
## Català

   * Pronúncia: valencià /t͡ʃe.ɾiˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

xericara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xericar.
    [Jo] xeriqués o xericara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xericar.
    [Ell/ella/vostè] xeriqués o xericara.
# xericares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.ɾiˈka.ɾəs/, occidental /t͡ʃe.ɾiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

xericares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de xericar.
    [Tu] xericares o vas/vares xericar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xericar.
    Forma valenciana: [tu] xeriquessis, xeriquesses, xericasses o xericares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·ri·ca·res (4)
* Anagrames: creixeràs, exerciràs
# xericaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.ɾi.kəˈɾi.ə/, occidental /t͡ʃe.ɾi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

xericaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xericar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xericar.
# xericans
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.ɾiˈkans/, occidental /ʃe.ɾiˈkans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

xericans m. pl.
* Forma plural de xericà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·ri·cans (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceinrsx)
* Anagrames: escarnix, xiscaren
# xericaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.ɾi.kəˈɾan/, occidental /t͡ʃe.ɾi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

xericaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de xericar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·ri·ca·ran (4)
* Anagrames: eixancarr, eixarranc
# xericaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.ɾiˈka.ɾən/, occidental /t͡ʃe.ɾiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

xericaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de xericar.
    [Ells/elles/vostès] xericaren o van/varen xericar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xericar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] xeriquessin, xeriquessen, xericassen o xericaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xe·ri·ca·ren (4)
* Anagrames: creixeran, exerciran
# vuitanta-nou
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bujˌtan.təˈnɔw/, balear /vujˌtan.təˈnɔw/ Occidental: nord-occidental /bujˌtan.taˈnɔw/ valencià /vujˌtan.taˈnɔw/, /bwiˌtan.taˈnɔw/
   * Rimes: -ɔw
   * Etimologia: Compost de vuitanta i nou.

### Numeral

vuitanta-nou inv.
* (cardinal) Vuitanta més nou.
    Té vuitanta-nou anys
* (valor ordinal) Vuitanta-novè, vuitanta-novena.
    La pàgina vuitanta-nou

#### Variants

* huitanta-nou (valencià)

#### Traduccions

* Alemany: neunundachtzig $^{(de)}$
* Anglès: eighty-nine $^{(en)}$
* Basc: laurogei $^{(eu)}$ ta bederatzi
* Castellà: ochenta $^{(es)}$ y nueve
* Esperanto: okdek $^{(eo)}$ nay
* Francès: quatre-vingt-neuf $^{(fr)}$
* Gallec: oitenta $^{(gl)}$ e nove
* Italià: ottantanove $^{(it)}$
* Occità: ochanta $^{(oc)}$ nòu, ueitanta $^{(oc)}$ nau
* Portuguès: oitenta $^{(pt)}$ e nove
* Romanès: optzeci $^{(ro)}$ şi nouă
* Suec: åttionio $^{(sv)}$
* Tahitià: e va'u 'ahuru $^{(ty)}$ ma iva

### Nom

vuitanta-nou m. ‎(plural vuitanta-nous)
* Xifra i nombre 89.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·ta·nou (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# vuitanta-novè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bujˌtan.tə.nuˈβɛ/ balear /vujˌtan.tə.noˈvə/, /vujˌtan.tə.nuˈvɛ/ Occidental: nord-occidental /bujˌtan.ta.noˈβe/ valencià /vujˌtan.ta.noˈve/, /bwiˌtan.ta.noˈβe/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De vuitanta-nou i el sufix -è.

### Numeral

vuitanta-novè m. ‎(femení vuitanta-novena, plural masculí vuitanta-novens, plural femení vuitanta-novenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició vuitanta-nou.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit vuitanta-nou parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* huitanta-nové, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: eighty-ninth $^{(en)}$
* Castellà: octogésimo $^{(es)}$ noveno
* Francès: quatre-vingt-neuvième $^{(fr)}$
* Gallec: octoxésimo noveno $^{(gl)}$
* Italià: ottantanovesimo $^{(it)}$
* Occità: ochanta $^{(oc)}$ noven, ueitanta $^{(oc)}$ nauau
* Portuguès: octogésimo-nono $^{(pt)}$

### Nom

vuitanta-novè m. ‎(plural vuitanta-novens)
* Una de les vuitanta-nou parts iguals en que es divideix un tot
    un vuitanta-novè es representa 1/89

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·ta·no·vè (5)
# vuitanta-nové
## Català
### Numeral

vuitanta-nové m. ‎(femení vuitanta-novena, plural masculí vuitanta-novens, plural femení vuitanta-novenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitanta-novè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·ta·no·vé (5)
# vuitanta-quatre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bujˌtan.təˈkwa.tɾə/, balear /vujˌtan.təˈkwa.tɾə/ Occidental: nord-occidental /bujˌtan.taˈkwa.tɾe/ valencià /vujˌtan.taˈkwa.tɾe/, /bwiˌtan.taˈkwa.tɾe/
   * Rimes: -atɾe
   * Etimologia: Compost de vuitanta i quatre.

### Numeral

vuitanta-quatre inv.
* (cardinal) Vuitanta més quatre.
    Té vuitanta-quatre anys
* (valor ordinal) Vuitanta-quatrè, vuitanta-quatrena.
    La pàgina vuitanta-quatre

#### Sinònims

* huitanta-quatre, en valencià

#### Traduccions

* Alemany: vierundachtzig $^{(de)}$
* Anglès: eighty-four $^{(en)}$
* Basc: laurogei $^{(eu)}$ ta lau
* Castellà: ochenta $^{(es)}$ y cuatro
* Esperanto: okdek $^{(eo)}$ kvar
* Francès: quatre-vingt-quatre $^{(fr)}$
* Gallec: oitenta $^{(gl)}$ e catro
* Italià: ottantaquattro $^{(it)}$
* Occità: ochanta $^{(oc)}$ quatre, ueitanta $^{(oc)}$ quate
* Portuguès: oitenta $^{(pt)}$ e quatro
* Romanès: optzeci $^{(ro)}$ şi patru
* Suec: åttiofyra $^{(sv)}$
* Tahitià: e va'u 'ahuru $^{(ty)}$ ma maha

### Nom

vuitanta-quatre m. ‎(plural vuitanta-quatres)
* Xifra i nombre 84.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·ta·qua·tre (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# ŝatus
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈʃa.tus/

### Verb

ŝatus
* condicional de ŝati
# ŝatotojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaˈto.tojn/

### Verb

ŝatotojn
* acusatiu plural de ŝatoto
# ŝatoton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaˈto.ton/

### Verb

ŝatoton
* acusatiu de ŝatoto
# ŝatu
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈʃa.tu/

### Verb

ŝatu
* volitiu de ŝati
# ŝaŭmigagentoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaw.mi.ɡaˈɡen.toj/

### Nom

ŝaŭmigagentoj
* forma plural de ŝaŭmigagento
# ŝatotoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaˈto.toj/

### Verb

ŝatotoj
* forma plural de ŝatoto
# ŝavarmo
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaˈvar.mo/
   * Etimologia: De l'àrab شاورما.

### Nom

ŝavarmo ‎(acusatiu ŝavarmon, plural ŝavarmoj, plural acusatiu ŝavarmojn)
* xauarma

### Miscel·lània

* Síl·labes: ŝa·var·mo (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en esperanto
# ŝatote
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaˈto.te/

### Verb

ŝatote
* participi passiu adverbial futur de ŝati
# ŝaŭmigagento
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaw.mi.ɡaˈɡen.to/
   * Etimologia: De l'arrel √ŝaŭm, l'infix -ig- i agento.

### Nom

ŝaŭmigagento ‎(acusatiu ŝaŭmigagenton, plural ŝaŭmigagentoj, plural acusatiu ŝaŭmigagentojn)
* escumant

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en esperanto
# ŝatoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ʃaˈto.to/

### Verb

ŝatoto ‎(plural ŝatotoj, acusatiu ŝatoton, plural acusatiu ŝatotojn)
* participi passiu nominal futur de ŝati
# zelandès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /zə.ɫənˈdɛs/ balear /zə.ɫənˈdəs/, /zə.ɫənˈdɛs/ Occidental: /ze.ɫanˈdes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

zelandès m. ‎(femení zelandesa, plural masculí zelandesos, plural femení zelandeses)
* Relatiu o pertanyent a Zelanda (Països Baixos).

#### Variants

* zelandés (valencià)

#### Relacionats

* neozelandès

#### Traduccions

* Anglès: Zeelander $^{(en)}$
* Castellà: zelandés $^{(es)}$

### Nom

zelandès m. ‎(plural zelandesos, femení zelandesa)
* Persona que habita o és originària de Zelanda (Països Baixos).

#### Traduccions

* Anglès: Zeelander $^{(en)}$
* Castellà: zelandés $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ze·lan·dès (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# zelaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /zə.ɫəˈɾan/, occidental /ze.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

zelaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de zelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ze·la·ran (3)
* Anagrama: aranzel
# zelar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /zəˈɫa/ Occidental: nord-occidental /zeˈɫa/ valencià /zeˈɫaɾ/, /zeˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: zelà
   * Etimologia: De zel i la desinència -ar, segle XIV.

### Verb

zelar intr., trans.
* Vetllar per algú o per quelcom, especialment tenir cura que un subordinat compleixi els seus deures.
    «La seva finalitat era amb mires d'evitar abusos, desordres i fraus com els fins aleshores experimentats en l'exercici d'aquell art, degut a no tenir veedors que zelessin pel seu ensenyament, ni a existir regles per a la pràctica dels exàmens de mestre.» (Josep Maria Madurell i Marimon, Guadamassilers i guadamassils, pàg. 13, Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, Barcelona, 1972)
    «Des que llegia a l'eixida de casa, però de les torretes que la mare zelava tan bé, aquell llibretó vocacional dels Dos Amics, escrit pel P. Pujades, mai no m'he sentit en la necessitat de renegar de l'herència claretiana.» (Pere Casaldàliga i Pla, Pere Llibertat, pàg. 43, Claret, Barcelona, 1978)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: zelo, zela, zelem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Derivats

* zelador
* zelant
* zelantment

#### Sinònims

* vetllar, vigilar

#### Antònims

* descuidar

#### Relacionats

* zel
* zelós

#### Traduccions

* Anglès: watch over $^{(en)}$
* Castellà: celar $^{(es)}$
* Francès: surveiller $^{(fr)}$
* Llatí: zelare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ze·lar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# zelara
## Català
### Verb

zelara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb zelar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb zelar.
# zelaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /zəˈɫa.ɾən/, occidental /zeˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

zelaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de zelar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb zelar.
# zelandés
## Català
### Adjectiu

zelandés m. ‎(femení zelandesa, plural masculí zelandesos, plural femení zelandeses)
* (valencià) Forma alternativa de zelandès.

### Nom

zelandés m. ‎(plural zelandesos, femení zelandesa)
* (valencià) Forma alternativa de zelandès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ze·lan·dés (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# xupló
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃuˈpɫo/, occidental /t͡ʃuˈpɫo/
   * Rimes: -o

### Nom

xupló m. ‎(plural xuplons)
* (valencià) xumet

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·pló (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# xuriguer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʃu.ɾiˈɣe/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃu.ɾiˈɣe/, valencià /t͡ʃu.ɾiˈɣeɾ/

### Nom

xuriguer m. ‎(plural xuriguers)
* (arcaisme) Forma alternativa de xoriguer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·guer (3)

### Vegeu també

* xuriguer. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# xurigué
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾiˈɣe/, occidental /t͡ʃu.ɾiˈɣe/

### Nom

xurigué m. ‎(plural xurigués)
* (arcaisme) Forma alternativa de xoriguer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·gué (3)

### Vegeu també

* xurigué. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# xuric
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃuˈɾik/, occidental /t͡ʃuˈɾik/

### Nom

xuric m. ‎(plural xurics)
* (arcaisme) Forma alternativa de xoric.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ric (2)
* Anagrama: cruix

### Vegeu també

* xuric. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# xurimangada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾi.məŋˈɡa.ðə/, occidental /t͡ʃu.ɾi.maŋˈɡa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

xurimangada
* Participi femení singular del verb xurimangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·ga·da (5)
# xurimanga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃu.ɾiˈmaŋ.ɡə/, occidental /t͡ʃu.ɾiˈmaŋ.ɡa/
   * Rimes: -aŋɡa

### Verb

xurimanga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de xurimangar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb xurimangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xu·ri·man·ga (4)
# zubian
## Basc
### Nom

zubian
* inessiu definit singular de zubi
# zubiaren
## Basc
### Nom

zubiaren
* genitiu definit singular de zubi
# zuavo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈθwa.βo\
       Americà: alt /ˈswa.bo/, baix \ˈswa.βo\
   * Rimes: -abo

### Nom

zuavo m. ‎(plural zuavos, femení zuava)
* zuau

### Miscel·lània

* Síl·labes: zua·vo (2)
# zubiak
## Basc
### Nom

zubiak
* absolutiu definit plural de zubi
* ergatiu definit singular de zubi
# zuava
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈθwa.βa\
       Americà: alt /ˈswa.ba/, baix \ˈswa.βa\
   * Rimes: -aba

### Nom

zuava f. ‎(plural zuavas)
* forma femenina de zuavo
# zuavas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈθwa.βas\, meridional \ˈθwa.βah\
       Americà: alt /ˈswa.b(a)s/, baix \ˈswa.βah\, austral \ˈswa.βas\
   * Rimes: -abas

### Nom

zuavas f. pl.
* forma plural de zuava
# zuavos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈθwa.βos\, meridional \ˈθwa.βoh\
       Americà: alt /ˈswa.b(o)s/, baix \ˈswa.βoh\, austral \ˈswa.βos\
   * Rimes: -abos

### Nom

zuavos m. pl.
* forma plural de zuavo
# zubi
## Basc
### Nom

zubi inan.
* pont
* arc

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
zubi
zubia
zubiak
Ergatiu
zubik
zubiak
zubiek
Datiu
zubiri
zubiari
zubiei
Genitiu
zubiren
zubiaren
zubien
Comitatiu
zubirekin
zubiarekin
zubiekin
Benefactiu
zubirentzat
zubiarentzat
zubientzat
Instrumental
zubiz
zubiaz
zubiez
Partitiu
zubirik
Prolatiu
zubitzat
Causal
zubirengatik
zubiarengatik
zubiengatik
Locatius
Inessiu
zubitan
zubian
zubietan
Ablatiu
zubitatik
zubitik
zubietatik
Al·latiu
zubitara
zubira
zubietara
Terminatiu
zubitaraino
zubiraino
zubietaraino
Al·l. direcional
zubitarantz
zubirantz
zubietarantz
Gen. locatiu
zubitako
zubiko
zubietako :
# zubia
## Basc
### Nom

zubia
* absolutiu definit singular de zubi
# zubiarekin
## Basc
### Nom

zubiarekin
* comitatiu definit singular de zubi
# zainek
## Basc
### Nom

zainek
* ergatiu indefinit de zain
* ergatiu definit plural de zain
# zainarengatik
## Basc
### Nom

zainarengatik
* causal definit singular de zain
# zainari
## Basc
### Nom

zainari
* datiu definit singular de zain
# zainaz
## Basc
### Nom

zainaz
* instrumental definit singular de zain
# zainaren
## Basc
### Nom

zainaren
* genitiu definit singular de zain
# zainei
## Basc
### Nom

zainei
* datiu definit plural de zain
# zainekin
## Basc
### Nom

zainekin
* comitatiu indefinit de zain
* comitatiu definit plural de zain
# zaineko
## Basc
### Nom

zaineko
* genitiu locatiu definit singular de zain
# zainarentzat
## Basc
### Nom

zainarentzat
* benefactiu definit singular de zain
# zainean
## Basc
### Nom

zainean
* inessiu definit singular de zain
# xampurrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʃəm.puˈra/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃam.puˈra/ valencià /t͡ʃam.puˈraɾ/, /t͡ʃam.puˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: xampurrà
   * Etimologia: De xampurrat.

### Verb

xampurrar intr., trans.
* xampurrejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: xampurro, xampurra, xampurrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: xam·pur·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# xampurrara
## Català
### Verb

xampurrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrar.
# xampurraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəm.pu.rəˈɾan/, occidental /t͡ʃam.pu.raˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

xampurraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de xampurrar.
# xampurraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəm.pu.rəˈɾi.ə/, occidental /t͡ʃam.pu.raˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

xampurraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xampurrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xampurrar.
# xampurram
## Català
### Verb

xampurram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de xampurrar.
# xampurraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəm.puˈra.ɾən/, occidental /t͡ʃam.puˈra.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

xampurraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de xampurrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrar.
# xampurrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəm.puˈra.ɾəs/, occidental /t͡ʃam.puˈra.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

xampurrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de xampurrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrar.
# xampurrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃəm.pu.rəˈɾɛw/ balear /ʃəm.pu.rəˈɾəw/, /ʃəm.pu.rəˈɾɛw/ Occidental: /t͡ʃam.pu.raˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

xampurrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de xampurrar.