OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ejército
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈxeɾ.θi.to/, meridional /eˈheɾ.θi.to/
       Americà: alt /eˈxeɾ.s(i).to/, baix /eˈheɾ.si.to/, austral /eˈxeɾ.si.to/
   * Rimes: -eɾθito

### Nom

ejército m. ‎(plural ejércitos)
* exèrcit

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·jér·ci·to (4)
# ejerzo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eˈxeɾ.θo/, meridional /eˈheɾ.θo/
       Americà: alt /eˈxeɾ.s(o)/, baix /eˈheɾ.so/, austral /eˈxeɾ.so/
   * Rimes: -eɾθo

### Verb

ejerzo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb ejercer
# ejusdem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈjʊs.dɛm/

### Adjectiu

ejusdem
* genitiu masculí/femení/neutre singular de īdem
# ekain
## Basc

   * Pronúncia: /e.kajn/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

ekain inan.
* juny

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ekain
ekaina
ekainak
Ergatiu
ekainek
ekainak
ekainek
Datiu
ekaini
ekainari
ekainei
Genitiu
ekainen
ekainaren
ekainen
Comitatiu
ekainekin
ekainarekin
ekainekin
Benefactiu
ekainentzat
ekainarentzat
ekainentzat
Instrumental
ekainez
ekainaz
ekainez
Partitiu
ekainik
Prolatiu
ekaintzat
Causal
ekainengatik
ekainarengatik
ekainengatik
Locatius
Inessiu
ekainetan
ekainean
ekainetan
Ablatiu
ekainetatik
ekainetik
ekainetatik
Al·latiu
ekainetara
ekainera
ekainetara
Terminatiu
ekainetaraino
ekaineraino
ekainetaraino
Al·l. direcional
ekainetarantz
ekainerantz
ekainetarantz
Gen. locatiu
ekainetako
ekaineko
ekainetako :

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Basc unificat | urtarril | otsail | martxo | apiril | maiatz | ekain | uztail | abuztu | irail | urri | azaro | abendu |
| Variants | ilbeltz izotzil | barantaila zezeil katail | epail marti | jorrail | lorail orril hostaro | bagil garagarril | garagarril garil | agorril dagonil | buruil agor | urril urrieta lastail bildil | zemendi hazil | lotazil gabonil hotzaro neguil |
# encaselle
## Català
### Verb

encaselle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encasellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encasellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encasellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encasellar.

#### Variants

* [1] encasello, encaselli, encasell
* [2] encaselli
* [3] encaselli
* [4] encaselli
# encasellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.səs/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encasellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encasellessis, encasellassis, encasellasses, encasellares
# encaselles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.ʎəs/, occidental /eŋ.kaˈze.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

encaselles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encasellar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* [2] encasellis
# encaselleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.zəˈʎɛw/ balear /əŋ.kə.zəˈʎəw/, /əŋ.kə.zəˈʎɛw/ Occidental: /eŋ.ka.zeˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encaselleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encasellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encasellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encasellar.

#### Variants

* [1] encasellau
* [3] encasellau
# encasellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.zəˈʎa.βəs/, balear /əŋ.kə.zəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.zeˈʎa.βes/ valencià /eŋ.ka.zeˈʎa.ves/, /eŋ.ka.zeˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encasellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encasellar.
# encasellen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈze.ʎən/, occidental /eŋ.kaˈze.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

encasellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encasellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encasellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encasellar.

#### Variants

* [2] encasellin
* [3] encasellin
# encasellessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.sən/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encasellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encasellessin, encasellassin, encasellassen, encasellaren
# encasellessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.sin/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encasellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encasellessen, encasellassin, encasellassen, encasellaren
# encasellessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.sis/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encasellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encasellesses, encasellassis, encasellasses, encasellares
# embotinassen
## Català
### Verb

embotinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessin, embotinessen, embotinassin, embotinaren
# embotinasses
## Català
### Verb

embotinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessis, embotinesses, embotinassis, embotinares
# embotinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈna.βə/ balear /əm.bo.tiˈna.və/, /əm.bu.tiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /em.bo.tiˈna.βa/ valencià /em.bo.tiˈna.va/, /em.bo.tiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

embotinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de embotinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de embotinar.
# embotinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.ti.nəˈɾi.əw/ balear /əm.bo.ti.nəˈɾi.əw/, /əm.bu.ti.nəˈɾi.əw/ Occidental: /em.bo.ti.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

embotinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de embotinar.
# embotinassin
## Català
### Verb

embotinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessin, embotinessen, embotinassen, embotinaren
# embotinassis
## Català
### Verb

embotinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessis, embotinesses, embotinasses, embotinares
# embotinau
## Català
### Verb

embotinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embotinar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embotinar.

#### Variants

* [1] embotineu
* [2] embotineu
# embotinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈna.βən/ balear /əm.bo.tiˈna.vən/, /əm.bu.tiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /em.bo.tiˈna.βen/ valencià /em.bo.tiˈna.ven/, /em.bo.tiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

embotinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de embotinar.
# electrolitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡zan/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡zant/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡zan/ valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzant/, /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

electrolitzant
* Gerundi del verb electrolitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zant (5)
# electrolitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.ðə/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za.ðə/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za.ða/, valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

electrolitzada
* Participi femení singular del verb electrolitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·za·da (6)
# electrolitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za/ valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzaɾ/, /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: electrolitzà
   * Etimologia: De l'anglès electrolyze, de electro- i analyze ‎(«analitzar»), segle XIX.

### Verb

electrolitzar trans.
* Descompondre una substància per l’acció d’un corrent elèctric, una electròlisi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: electrolitzo, electrolitza, electrolitzem

#### Traduccions

* Anglès: electrolyze $^{(en)}$
* Castellà: electrolizar $^{(es)}$
* Francès: électrolyser $^{(fr)}$
* Italià: elettrolizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# electrolitz
## Català
### Verb

electrolitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzo, electrolitze

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·litz (4)
# electrolitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾuˈɫi.d͡zə/ balear /ə.ɫək.tɾoˈɫi.d͡zə/, /ə.ɫək.tɾuˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾoˈɫi.d͡za/, valencià /e.ɫek.tɾoˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

electrolitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de electrolitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb electrolitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·za (5)
# electrolitzam
## Català
### Verb

electrolitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de electrolitzar.

#### Variants

* electrolitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·zam (5)
# electrolitzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.ðəs/ balear /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za.ðəs/, /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za.ðes/, valencià /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

electrolitzades
* Participi femení plural del verb electrolitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lec·tro·lit·za·des (6)
# encarir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈɾi/, balear /əŋ.kəˈɾi/ alguerès /aŋ.kaˈɾi/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈɾi/ valencià /eŋ.kaˈɾiɾ/, /eŋ.kaˈɾi/ Informal: nord-occidental /aŋ.kaˈɾi/, valencià /aŋ.kaˈɾiɾ/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: encarí
   * Etimologia: Del prefix en- i car, segle XIV.

### Verb

encarir trans., intr. pron. ‎(pronominal encarir-se)
* Pujar de preu, fer cara alguna cosa.
* Metafòricament, ponderar, exagerar, alabar molt alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encareixo, encareix, encarim

#### Traduccions

* Castellà: encarecer $^{(es)}$, subir el precio
* Francès: enchérir $^{(fr)}$, hausser le prix
* Italià: rincarire $^{(it)}$
* Llatí: prætium augere $^{(la)}$
* Castellà: encarecer $^{(es)}$
* Francès: exagérer $^{(fr)}$, louer avec excès
* Italià: lodare $^{(it)}$ con eccesso
* Llatí: extollere $^{(la)}$, amplificare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·rir (3)
* Anagrames: crinera, encirar, ricaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.

## Català antic
### Verb

encarir
* encarir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA, CIVAL
# encarirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾiˈɾɛm/ balear /əŋ.kə.ɾiˈɾəm/, /əŋ.kə.ɾiˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ka.ɾiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encarirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·rem (4)
* Anagrames: cremarien, mercenari

## Català antic
### Verb

encarirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de encarir
# encarireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾiˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.ɾiˈɾəw/, /əŋ.kə.ɾiˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ka.ɾiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encarireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·reu (4)
* Anagrama: creuarien

## Català antic
### Verb

encarireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de encarir
# encarint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈɾin/ balear /əŋ.kəˈɾint/, /əŋ.kəˈɾin/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈɾin/ valencià /eŋ.kaˈɾint/, /eŋ.kaˈɾin/
   * Rimes: -int

### Verb

encarint
* Gerundi del verb encarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·rint (3)
* Anagrames: centrina, encintar

## Català antic
### Verb

encarint
* gerundi de encarir
# encarir-se
## Català
### Verb

encarir-se
* Forma pronominal de encarir.

### Miscel·lània

* Anagrames: encarires, encirar-se, escarniré
# encariren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi.ɾən/, occidental /eŋ.kaˈɾi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

encariren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encarir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* [1] encarigueren
* [2] encariguessen, encarigueren, encarissin, encarissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·ren (4)

## Català antic
### Verb

encariren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de encarir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de encarir

#### Variants

* [2] encarissen
# encarires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɾi.ɾəs/, occidental /eŋ.kaˈɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

encarires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encarir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarir.

#### Variants

* [1] encarigueres
* [2] encariguesses, encarigueres, encarissis, encarisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ri·res (4)
* Anagrames: encarir-se, encirar-se, escarniré

## Català antic
### Verb

encarires
* segona persona singular (tu) del passat de encarir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de encarir

#### Variants

* [1] encarist
* [2] encarisses
# encaboria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βuˈɾi.ə/ balear /əŋ.kə.boˈɾi.ə/, /əŋ.kə.buˈɾi.ə/ Occidental: /eŋ.ka.boˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encaboria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encaboriar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encaboriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bo·ri·a (5)
* Anagrama: abocarien
# encabestréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.səm/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encabestréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestréssim, encabestràssim, encabestràssem, encabestràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trés·sem (5)
# encabestréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.siw/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encabestréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestrésseu, encabestràssiu, encabestràsseu, encabestràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trés·siu (5)
# encabestrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾi/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

encabestrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trí (4)
# encabestrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾes/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

encabestrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* [1] encabestràs, encabestrara
* [2] encabestràs, encabestrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trés (4)
# encabestrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.səw/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encabestrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestréssiu, encabestràssiu, encabestràsseu, encabestràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trés·seu (5)
# encabestréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.βəsˈtɾe.sim/, occidental /eŋ.ka.besˈtɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encabestréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encabestrar.

#### Variants

* encabestréssem, encabestràssim, encabestràssem, encabestràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·bes·trés·sim (5)
# enfortau
## Català antic
### Verb

enfortau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortats, enfortiu
# enforteixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈtɛ.ʃən/ balear /əɱ.foɾˈtə.ʃən/, /əɱ.furˈtɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /eɱ.forˈtej.ʃen/ valencià /eɱ.foɾˈtej.ʃen/, /eɱ.foɾˈte.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

enforteixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tei·xen (4)

## Català antic
### Verb

enforteixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de enfortir
# enfortam
## Català antic
### Verb

enfortam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de enfortir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de enfortir

#### Variants

* [1] enfortim
* [2] enfortim
# enfortats
## Català antic
### Verb

enfortats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortau, enfortiu
# elettrocuzioni
## Italià

   * Pronúncia: /e.let.tro.kutˈt͡sjoː.ni/

### Nom

elettrocuzioni f. pl.
* forma plural de elettrocuzione
# eleusini
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəwˈzi.ni/, occidental /e.ɫewˈzi.ni/
   * Rimes: -ini

### Adjectiu

eleusini m. ‎(femení eleusínia, plural masculí eleusinis, plural femení eleusínies)
* Relatiu o pertanyent a Eleusis.

#### Traduccions

* Anglès: Eleusinian $^{(en)}$
* Castellà: eleusino $^{(es)}$

### Nom

eleusini m. ‎(plural eleusinis, femení eleusínia)
* Persona que habita o és originària d'Eleusis.

#### Traduccions

* Anglès: Eleusinian $^{(en)}$
* Castellà: eleusino $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·leu·si·ni (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# elettrici
## Italià

   * Pronúncia: /eˈlɛt.tri.t͡ʃi/

### Nom

elettrici m. pl.
* forma plural de elettrico

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lèt·tri·ci (4)
# elettrico
## Italià

   * Pronúncia: /eˈlɛt.tri.ko/
   * Etimologia: Del llatí científic electricus, de electrum ‎(«ambre»).

### Adjectiu

elettrico m. ‎(femení elettrica, plural masculí elettrici, plural femení elettriche)
* elèctric

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·let·trì·co (4)
# elettrocuzione
## Italià

   * Pronúncia: /e.let.tro.kutˈt͡sjoː.ne/

### Nom

elettrocuzione f. ‎(plural elettrocuzioni)
* electrocució

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·let·tro·cu·zió·ne (6)
# eleu
## Català
### Verb

eleu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de elevar.
# elettriche
## Italià

   * Pronúncia: /eˈlɛt.tri.ke/

### Nom

elettriche f. pl.
* forma plural de elettrico

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lèt·tri·che (4)
# elettrificazione
## Italià

   * Pronúncia: /e.let.tri.fi.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

elettrificazione f. ‎(plural elettrificazioni)
* electrificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·let·tri·fi·ca·zió·ne (7)
# elettrificazioni
## Italià

   * Pronúncia: /e.let.tri.fi.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

elettrificazioni f. pl.
* forma plural de elettrificazione
# empellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎe.səs/, occidental /em.peˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

empellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* empellessis, empellassis, empellasses, empellares
# empelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎɛw/ balear /əm.pəˈʎəw/, /əm.pəˈʎɛw/ Occidental: /em.peˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empellar.

#### Variants

* [1] empellau
* [3] empellau
# empellin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpe.ʎin/, occidental /emˈpe.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

empellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empellar.

#### Variants

* [1] empellen
* [2] empellen
# empellis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpe.ʎis/, occidental /emˈpe.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

empellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* empelles

### Miscel·lània

* Anagrama: espellim
# empellà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎa/, occidental /em.peˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

empellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de empellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apellem, apel·lem, empalle
# empellessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎe.sis/, occidental /em.peˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

empellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* empellesses, empellassis, empellasses, empellares

### Miscel·lània

* Anagrames: espellissem, espellíssem
# empellessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎe.sən/, occidental /em.peˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

empellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* empellessin, empellassin, empellassen, empellaren
# empellessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈʎe.sin/, occidental /em.peˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

empellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* empellessen, empellassin, empellassen, empellaren
# empelli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpe.ʎi/, occidental /emˈpe.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

empelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empellar.

#### Variants

* [1] empello, empelle, empell
* [2] empelle
* [3] empelle
* [4] empelle
# empello
## Català

   * Pronúncia: central /əmˈpe.ʎu/, occidental /emˈpe.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

empello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empellar.

#### Variants

* empelle, empelli, empell
# encepegaràs
## Català
### Verb

encepegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encepegar.
# encepegaríeu
## Català
### Verb

encepegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encepegar.
# encepegassen
## Català
### Verb

encepegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegaria
## Català
### Verb

encepegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encepegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encepegar.
# encepegarien
## Català
### Verb

encepegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encepegar.