OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arremangasses
## Català
### Verb

arremangasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremangar.
# arremangava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.məŋˈɡa.βə/, balear /ə.rə.məŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /a.re.maŋˈɡa.βa/ valencià /a.re.maŋˈɡa.va/, /a.re.maŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arremangava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arremangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arremangar.
# assech
## Català antic
### Verb

assech
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de asseure
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de asseure
# assecau
## Català
### Verb

assecau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assecar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assecar.
# assecà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈka/, occidental /a.seˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

assecà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assecar.
# assecat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈkat/, occidental /a.seˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

assecat
* Participi masculí singular del verb assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·cat (3)
* Anagrames: casseta, estacàs
# assecava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈka.βə/, balear /ə.səˈka.və/ Occidental: nord-occidental /a.seˈka.βa/ valencià /a.seˈka.va/, /a.seˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assecava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assecar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assecar.
# assecaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈka.βən/, balear /ə.səˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /a.seˈka.βen/ valencià /a.seˈka.ven/, /a.seˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assecaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·ven (4)
* Anagrames: acensaves, encasaves
# asseco
## Català

   * Pronúncia: central /əˈsɛ.ku/, occidental /aˈse.ko/
   * Rimes: -ɛko

### Verb

asseco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·co (3)
# assecassis
## Català
### Verb

assecassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assecar.
# assecaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈka.βəs/, balear /ə.səˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.seˈka.βes/ valencià /a.seˈka.ves/, /a.seˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assecaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assecar.
# assetgessa
## Català
### Verb

assetgessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgegueu
## Català
### Verb

assetgegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgegués
## Català
### Verb

assetgegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈse.d͡ʒən/, occidental /aˈse.d͡ʒen/

### Verb

assetgen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assetjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assetjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assetjar.
# assetgeguéssou
## Català
### Verb

assetgeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetges
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈse.d͡ʒəs/, occidental /aˈse.d͡ʒes/
   * Rimes: -edʒes

### Verb

assetges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assetjar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgeguesses
## Català
### Verb

assetgeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgeguéssom
## Català
### Verb

assetgeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgeguessen
## Català
### Verb

assetgeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assertius
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sərˈtiws/, occidental /a.seɾˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Adjectiu

assertius m. pl.
* Forma plural de assertiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·tius (3)
* Anagrames: aturessis, aürtessis, restàssiu, tresàssiu, tussaries
# assertive
## Anglès
### Adjectiu

assertive ‎(comparatiu more assertive, superlatiu most assertive)
* assertiu

## Italià

   * Pronúncia: /as.serˈtiː.ve/

### Adjectiu

assertive f. pl.
* forma plural de assertiva
# asserrerats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.rəˈɾats/, occidental /a.se.reˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

asserrerats m. pl.
* Forma plural de asserrerat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·re·rats (4)
# asserting
## Anglès
### Verb

asserting
* gerundi de assert
# asserted
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

asserted
* passat i participi de assert
# assertivamente
## Italià

   * Pronúncia: /as.serˌti.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De assertivo i el sufix -mente.

### Adverbi

assertivamente
* assertivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·ti·va·mén·te (6)
# assertiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sərˈti.βə/, balear /ə.səɾˈti.və/ Occidental: /a.seɾˈti.βa/, /a.seɾˈti.va/
   * Rimes: -iva

### Adjectiu

assertiva f. ‎(plural assertives)
* Forma femenina de assertiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·ti·va (4)
* Anagrames: aviastres, avistares, travessia

## Italià

   * Pronúncia: /as.serˈtiː.va/

### Adjectiu

assertiva f. ‎(plural assertive)
* forma femenina de assertivo
# assertivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sərˌti.βəˈmen/ balear /ə.səɾˌti.vəˈment/, /ə.sərˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.serˌti.βaˈmen/ valencià /a.seɾˌti.vaˈment/, /a.seɾˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De assertiu i el sufix -ment.

### Adverbi

assertivament
* D'una manera assertiva.

#### Traduccions

* Anglès: assertively $^{(en)}$
* Italià: assertivamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·ti·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assert
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈsɜːt/ àudio (EUA)

### Verb

assert ‎(3a persona singular present asserts, gerundi asserting, passat i participi asserted)
* afirmar
# assertiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sərˈtiw/, occidental /a.seɾˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí assertus i el sufix -iu, de asserō ‎(«asserir, afirmar»), segle XIX.

### Adjectiu

assertiu m. ‎(femení assertiva, plural masculí assertius, plural femení assertives)
* Que assereix, que afirma.
* Que és capaç d'expressar-se amb seguretat i respecte, sense ser agressiu ni manipulador.

#### Traduccions

* Anglès: assertive $^{(en)}$
* Castellà: asertivo $^{(es)}$
* Francès: assertif $^{(fr)}$
* Italià: assertivo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ser·tiu (3)
* Anagrames: Astúries, aturessi, estuaris, situar-se, situares, taréssiu, tirasseu, tiràsseu, traísseu, triàsseu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrepetelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎe.səm/, occidental /a.re.pe.teˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrepetelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llés·sem (6)
# arrepetelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎe.sim/, occidental /a.re.pe.teˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrepetelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llés·sim (6)
# arrepetellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎi/, occidental /a.re.pe.teˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrepetellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llí (5)
# arrepetellàssiu
## Català
### Verb

arrepetellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llàs·siu (6)
# arrepetelléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎe.siw/, occidental /a.re.pe.teˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrepetelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llés·siu (6)
# arrepetellàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.təˈʎa.βəm/, balear /ə.rə.pə.təˈʎa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.re.pe.teˈʎa.βem/ valencià /a.re.pe.teˈʎa.vem/, /a.re.pe.teˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

arrepetellàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llà·vem (6)
# arrepetellésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎe.səw/, occidental /a.re.pe.teˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrepetellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llés·seu (6)
# arrepetellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pə.təˈʎa.βəw/, balear /ə.rə.pə.təˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.re.pe.teˈʎa.βew/ valencià /a.re.pe.teˈʎa.vew/, /a.re.pe.teˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrepetellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·llà·veu (6)
# asseeu
## Català
### Verb

asseeu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de asseure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb asseure.
# asseem
## Català
### Verb

asseem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de asseure.
# assegais
## Anglès
### Nom

assegais
* forma plural de assegai
# assedi
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈseː.diː/

### Verb

assēdī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de assideō
# asseen
## Català antic
### Verb

asseen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de asseure
# assegai
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈasəɡaɪ/

### Nom

assegai ‎(plural assegais)
* atzagaia

### Vegeu també

* assegai. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# assegats
## Català antic
### Verb

assegats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asseure
# assosseguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣi/ balear /ə.so.səˈɣi/, /ə.su.səˈɣi/ Occidental: /a.so.seˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

assosseguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assossegar.
# assossegà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa/ balear /ə.so.səˈɣa/, /ə.su.səˈɣa/ Occidental: /a.so.seˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: assossegar

### Verb

assossegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·gà (4)
* Anagrama: agosasses
# assossegués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣes/ balear /ə.so.səˈɣes/, /ə.su.səˈɣes/ Occidental: /a.so.seˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

assossegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assosseguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣe.səm/ balear /ə.so.səˈɣe.səm/, /ə.su.səˈɣe.səm/ Occidental: /a.so.seˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assosseguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assosseguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣe.səw/ balear /ə.so.səˈɣe.səw/, /ə.su.səˈɣe.səw/ Occidental: /a.so.seˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assosseguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assosseguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈsɛ.ɣis/ balear /ə.soˈsə.ɣis/, /ə.suˈsɛ.ɣis/ Occidental: /a.soˈse.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

assosseguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assossegar.
# assosseguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣe.sim/ balear /ə.so.səˈɣe.sim/, /ə.su.səˈɣe.sim/ Occidental: /a.so.seˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assosseguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assossegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.ɾəw/ balear /ə.so.səˈɣa.ɾəw/, /ə.su.səˈɣa.ɾəw/ Occidental: /a.so.seˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assossegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assossegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assosseguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣe.siw/ balear /ə.so.səˈɣe.siw/, /ə.su.səˈɣe.siw/ Occidental: /a.so.seˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assosseguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assossegàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.ɾəm/ balear /ə.so.səˈɣa.ɾəm/, /ə.su.səˈɣa.ɾəm/ Occidental: /a.so.seˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assossegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assossegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# arrossegueguéssou
## Català
### Verb

arrossegueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrosseguessa
## Català
### Verb

arrosseguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrosseguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣe.səs/ balear /ə.ro.səˈɣe.səs/, /ə.ru.səˈɣe.səs/ Occidental: /a.ro.seˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrosseguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrosseguessi
## Català
### Verb

arrosseguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrosseguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣe.sin/ balear /ə.ro.səˈɣe.sin/, /ə.ru.səˈɣe.sin/ Occidental: /a.ro.seˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrosseguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# arrosseguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣe.sis/ balear /ə.ro.səˈɣe.sis/, /ə.ru.səˈɣe.sis/ Occidental: /a.ro.seˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrosseguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrossegar.
# astorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈɾa/ balear /əs.toˈɾa/, /əs.tuˈɾa/ Occidental: /as.toˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: astorar, estorà, estorar

### Verb

astorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de astorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·to·rà (3)
* Anagrama: tarosa
# astoràssiu
## Català
### Verb

astoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb astorar.
# astoro
## Català

   * Pronúncia: central /əsˈto.ɾu/, occidental /asˈto.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

astoro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de astorar.
# astoràsseu
## Català
### Verb

astoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb astorar.
# assetiariva
## Català
### Verb

assetiariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assetiar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assetiar.
# assetiarives
## Català
### Verb

assetiarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assetiar.
# assetiaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ti.əˈɾe/, occidental /a.se.ti.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assetiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assetiar.
# assetiaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ti.əˈɾi.əw/, occidental /a.se.ti.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assetiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assetiar.
# assetiariven
## Català
### Verb

assetiariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assetiar.
# assetiaríveu
## Català
### Verb

assetiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assetiar.
# assetiarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ti.əˈɾa/, occidental /a.se.ti.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assetiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assetiar.
# askatasunaz
## Basc
### Nom

askatasunaz
* instrumental definit singular de askatasun
# askatasunak
## Basc
### Nom

askatasunak
* absolutiu definit plural de askatasun
* ergatiu definit singular de askatasun
# askatasunarekin
## Basc
### Nom

askatasunarekin
* comitatiu definit singular de askatasun
# askatasunari
## Basc
### Nom

askatasunari
* datiu definit singular de askatasun
# askatasuna
## Basc
### Nom

askatasuna
* absolutiu definit singular de askatasun
# askatasunean
## Basc
### Nom

askatasunean
* inessiu definit singular de askatasun
# askatasunarentzat
## Basc
### Nom

askatasunarentzat
* benefactiu definit singular de askatasun
# askatasun
## Basc

   * Pronúncia: /as̺.ka.ta.s̺un/
   * Etimologia: De aske ‎(«lliure») i el sufix -tasun o de askatu ‎(«alliberar») i el sufix -asun.

### Nom

askatasun inan.
* llibertat

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
askatasun
askatasuna
askatasunak
Ergatiu
askatasunek
askatasunak
askatasunek
Datiu
askatasuni
askatasunari
askatasunei
Genitiu
askatasunen
askatasunaren
askatasunen
Comitatiu
askatasunekin
askatasunarekin
askatasunekin
Benefactiu
askatasunentzat
askatasunarentzat
askatasunentzat
Instrumental
askatasunez
askatasunaz
askatasunez
Partitiu
askatasunik
Prolatiu
askatasuntzat
Causal
askatasunengatik
askatasunarengatik
askatasunengatik
Locatius
Inessiu
askatasunetan
askatasunean
askatasunetan
Ablatiu
askatasunetatik
askatasunetik
askatasunetatik
Al·latiu
askatasunetara
askatasunera
askatasunetara
Terminatiu
askatasunetaraino
askatasuneraino
askatasunetaraino
Al·l. direcional
askatasunetarantz
askatasunerantz
askatasunetarantz
Gen. locatiu
askatasunetako
askatasuneko
askatasunetako :

#### Sinònims

* jaretasun, libertate

#### Compostos i expressions

* Euskadi Ta Askatasuna

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «askatasun» a l’Elhuyar Hiztegia.
# askatasunaren
## Basc
### Nom

askatasunaren
* genitiu definit singular de askatasun
# askatasunarengatik
## Basc
### Nom

askatasunarengatik
* causal definit singular de askatasun
# asseveraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βə.ɾəˈɾan/, balear /ə.sə.və.ɾəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.se.βe.ɾaˈɾan/ valencià /a.se.ve.ɾaˈɾan/, /a.se.βe.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

asseveraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de asseverar.
# assever
## Català
### Verb

assever
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asseverar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ver (3)
* Anagrames: esvares, esveràs, resaves, vesares, vessaré
# asseverara
## Català
### Verb

asseverara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asseverar.
# asseus
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛws/, occidental /aˈsɛws/
   * Rimes: -ɛws

### Verb

asseus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seus (2)
* Anagrames: suessa $^{(revers)}$, usessa

## Català antic
### Verb

asseus
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de asseure
# asseresqui
## Català
### Verb

asseresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asserir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asserir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asserir.
# asserere
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsɛ.rɛ.rɛ/

### Verb

asserere
* infinitiu del present actiu de asserō
# asseresc
## Català
### Verb

asseresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·resc (3)
* Anagrames: cessares, creasses, escasser, recasses
# asserenéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɾəˈne.sim/, occidental /a.se.ɾeˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

asserenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# asserenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɾəˈne.siw/, occidental /a.se.ɾeˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

asserenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# assimilam
## Català
### Verb

assimilam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assimilar.
# assimilar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫar.sə/, occidental /a.si.miˈlaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

assimilar-se
* Forma pronominal de assimilar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assimilares
# assimilability
## Anglès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

assimilability ‎(comptable i incomptable, plural assimilabilities)
* La qualitat de ser assimilable.
# assimilació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.mi.ɫə.siˈo/, occidental /a.si.mi.ɫa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí assimilatio.

### Nom

assimilació f. ‎(plural assimilacions)
* Acció o efecte d'assimilar.
* (fonètica) Fenomen pel qual un so adquireix trets propis dels que l'envolten.
* (sociologia) Procés pel qual una persona o un col·lectiu s'incorpora a una altra cultura, generalment dominant, n'adopta els senyals identitaris i alhora va abandonant els de la seva cultura d'origen.
* (psicologia) Procés consistent a incorporar un objecte o les seves propietats a un esquema mental o estructura cognitiva.

#### Sinònims

* absorció

#### Traduccions

* Anglès: assimilation $^{(en)}$
* Castellà: asimilación $^{(es)}$
* Francès: assimilation $^{(fr)}$
* Anglès: assimilation $^{(en)}$
* Castellà: asimilación $^{(es)}$
* Francès: assimilation $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·si·mi·la·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* assimilació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot