OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# costumbrismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kos.tumˈbɾiz.mo/, meridional /koh.tumˈbɾih.mo/
       Americà: alt /k(o)s.tumˈbɾiz.mo/, baix /koh.tumˈbɾih.mo/
   * Rimes: -izmo
   * Etimologia: De costumbre i el sufix -ismo.

### Nom

costumbrismo m. ‎(plural costumbrismos)
* costumisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·tum·bris·mo (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre costumbrismo
# costumaven
## Català
### Verb

costumaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de costumar.

## Català antic
### Verb

costumaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de costumar
# degüello
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \deˈɣwe.ʎo\, meridional \deˈɣwe.ʝo\
       Americà: alt /deˈɡwe.ʝo/, baix \deˈɣwe.ʝo\, austral \deˈɣwe.ʒo\
   * Rimes: -eʎo
   * Etimologia: Deverbal de degollar.

### Nom

degüello m. ‎(plural degüellos)
* degollament

#### Compostos i expressions

* a degüello: a matadegolla

### Verb

degüello
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb degollar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·güe·llo (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre degüello
* degüello. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# degüellos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \deˈɣwe.ʎos\, meridional \deˈɣwe.ʝoh\
       Americà: alt /deˈɡwe.ʝ(o)s/, baix \deˈɣwe.ʝoh\, austral \deˈɣwe.ʒos\
   * Rimes: -eʎos

### Nom

degüellos m. pl.
* forma plural de degüello
# degà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣa/, occidental /deˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí decānus, segle XIII.

### Nom

degà m. ‎(plural degans, femení degana)
* Docent que exerceix la direcció d'una facultat o escola universitària, la representa davant l'administració educativa i coordina les funcions i activitats que s'hi desenvolupen.
* Membre del consell de govern d'un abat.

#### Traduccions

* Anglès: dean $^{(en)}$
* Castellà: decano $^{(es)}$
* Francès: doyen $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gà (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* degà. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# deguéssom
## Català
### Verb

deguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gués·som (3)
# deguéssou
## Català
### Verb

deguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gués·sou (3)
# degú
## Català antic

   * Etimologia: De negú.

### Adjectiu

degú ‎(plural deguns, femení deguna)
* ningun, cap
    «E vull ésser feta dita mia sepultura tant simplament com fer se puga, sens pompa ni brogit degú» (Dalfina Roís de Corella, Documentació Corella 265, 1504)

### Pronom

degú
* ningú
    «Al cor, no copdiciant res de degú; en la boqua, no parlar mal de degú» (Sant Vicent Ferrer, Sermons, I, 1410)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, CIVAL
# dehors
## Francès

   * Pronúncia: /dəˈɔʁ/ àudio

### Adverbi

dehors
* fora

### Interjecció

dehors !
* (esports de raqueta, pilota basca) fora

### Vegeu també

* dehors. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# culmina
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.mɪ.na/

### Nom

culmina
* nominatiu plural de culmen
* vocatiu plural de culmen
* acusatiu plural de culmen
# culmine
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.mɪ.nɛ/

### Nom

culmine
* ablatiu singular de culmen
# culminis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.mɪ.nɪs/

### Nom

culminis
* genitiu singular de culmen
# culminum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.mɪ.nʊm/

### Nom

culminum
* genitiu plural de culmen
# culmen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkuɫ.mən/, occidental /ˈkuɫ.men/
   * Etimologia: Del llatí culmen.

### Nom

culmen m. ‎(plural cúlmens)
* Part superior de la regió central de l'encèfal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·men (2)
* Heterograma de 6 lletres (celmnu)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.mɛn/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *kel-1(«aixecar»), la mateixa que va donar *cellere («alçar-se, sobresortir»), el participi del qual és celsus.

### Nom

culmen n. ‎(genitiu culminis)
* cim
* teulada
* (Terminologia Anatomica) culmen

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | culmen | culmina |
| Vocatiu | culmen | culmina |
| Acusatiu | culmen | culmina |
| Genitiu | culminis | culminum |
| Datiu | culminī | culminibus |
| Ablatiu | culmine | culminibus |

### Vegeu també

* culmen. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.544
# culminació
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuɫ.mi.nə.siˈo/, occidental /kuɫ.mi.na.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De culminar i el sufix -ció.

### Nom

culminació f. ‎(plural culminacions)
* Pas de qualsevol astre pel meridià del lloc. En el moviment diürn és el moment en què l'astre està més alt.

#### Traduccions

* Alemany: Kulmination $^{(de)}$
* Anglès: culmination $^{(en)}$
* Castellà: culminación $^{(es)}$
* Coreà: 남중 $^{(ko)}$ ‎(namjung)
* Francès: culmination $^{(fr)}$
* Japonès: 正中 $^{(ja)}$
* Portuguès: culminação $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·mi·na·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# culmini
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.mɪ.niː/

### Nom

culminī
* datiu singular de culmen
# culminibus
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊlˈmɪ.nɪ.bʊs/

### Nom

culminibus
* datiu plural de culmen
* ablatiu plural de culmen
# coïa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈi.ə/ balear /koˈi.ə/, /kuˈi.ə/ Occidental: /koˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

coïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de coure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de coure.
# coíveu
## Català
### Verb

coíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de coure.
# coíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈi.əw/ balear /koˈi.əw/, /kuˈi.əw/ Occidental: /koˈi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

coíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de coure.
# coïen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈi.ən/ balear /koˈi.ən/, /kuˈi.ən/ Occidental: /koˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

coïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de coure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·ï·en (3)
* Anagrama: incoe
# coívou
## Català
### Verb

coívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de coure.
# coéveu
## Català
### Verb

coéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de coure.
# demolissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.sən/ balear /də.moˈɫi.sən/, /də.muˈɫi.sən/ Occidental: /de.moˈɫi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

demolissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demolissin, demoliren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·sen (4)
* Anagrama: modelessin
# demoliste
## Italià
### Verb

demoliste
* segona persona plural (voi) del passat de demolire
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de demolire
# demolisti
## Italià
### Verb

demolisti
* segona persona singular (tu) del passat de demolire
# demolissero
## Italià
### Verb

demolissero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de demolire
# demolisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.səs/ balear /də.moˈɫi.səs/, /də.muˈɫi.səs/ Occidental: /de.moˈɫi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

demolisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demolissis, demolires

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·ses (4)
* Anagrames: desoléssim, modelessis
# demolissi
## Català
### Verb

demolissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demolir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* [1] demolís, demolira
* [2] demolís, demolira

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·si (4)
* Anagrama: dissolíem

## Italià
### Verb

demolissi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de demolire
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de demolire
# demolissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.sis/ balear /də.moˈɫi.sis/, /də.muˈɫi.sis/ Occidental: /de.moˈɫi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

demolissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demolisses, demolires

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·sis (4)
# demolisse
## Italià
### Verb

demolisse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de demolire
# demolissimo
## Italià
### Verb

demolissimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de demolire
# demolissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.sin/ balear /də.moˈɫi.sin/, /də.muˈɫi.sin/ Occidental: /de.moˈɫi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

demolissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demolissen, demoliren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lis·sin (4)
# desapaciblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.sa.paˌθi.βleˈmen.te\
       Americà: alt /de.sa.p(a)ˌsi.bleˈmen.te/, baix \de.sa.paˌsi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente

### Adverbi

desapaciblemente
* desplaentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·pa·ci·ble·men·te (7)
# desaparec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.pəˈɾɛk/ balear /də.zə.pəˈɾək/, /də.zə.pəˈɾɛk/ Occidental: /de.za.paˈɾek/
   * Rimes: -ɛk

### Verb

desaparec
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desaparèixer.
# desaparega
## Català
### Verb

desaparega
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desaparèixer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desaparèixer.
# damnatione
## Llatí

   * Pronúncia: /dam.naː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

damnātiōne
* ablatiu singular de damnātio
# damnationem
## Llatí

   * Pronúncia: /dam.naː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

damnātiōnem
* acusatiu singular de damnātio
# damnationes
## Llatí

   * Pronúncia: /dam.naː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

damnātiōnēs
* nominatiu plural de damnātio
* vocatiu plural de damnātio
* acusatiu plural de damnātio
# damnationi
## Llatí

   * Pronúncia: /dam.naː.tɪˈoː.niː/

### Nom

damnātiōnī
* datiu singular de damnātio
# damnations
## Anglès
### Nom

damnations
* forma plural de damnation

## Francès
### Nom

damnations f. pl.
* forma plural de damnation
# damnationis
## Llatí

   * Pronúncia: /dam.naː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

damnātiōnis
* genitiu singular de damnātio
# damnas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdam.naːs/

### Verb

damnās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de damnō
# damnatio
## Llatí

   * Pronúncia: /damˈnaː.tɪ.ɔ/
   * Etimologia: De damnō.

### Nom

damnātio f. ‎(genitiu damnātiōnis)
* condemna
* maledicció

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | damnātio | damnātiōnēs |
| Vocatiu | damnātio | damnātiōnēs |
| Acusatiu | damnātiōnem | damnātiōnēs |
| Genitiu | damnātiōnis | damnātiōnum |
| Datiu | damnātiōnī | damnātiōnibus |
| Ablatiu | damnātiōne | damnātiōnibus |
# damnation
## Anglès

   * Pronúncia: /dæmˈneɪʃən/
   * Etimologia: Del llatí damnatio.

### Nom

damnation ‎(plural damnations)
* condemna
* maledicció

#### Antònims

* salvation

## Francès
### Nom

damnation f. ‎(plural damnations)
* condemna
* maledicció

#### Antònims

* rédemption
# damnationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /dam.naː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

damnātiōnibus
* datiu plural de damnātio
* ablatiu plural de damnātio
# craquege
## Català
### Verb

craquege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de craquejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb craquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb craquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb craquejar.
# craquegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈkɛ.ʒən/ balear /kɾəˈkə.ʒən/, /kɾəˈkɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /kɾaˈke.ʒen/, valencià /kɾaˈke.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

craquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de craquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb craquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb craquejar.
# craqueges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈkɛ.ʒəs/ balear /kɾəˈkə.ʒəs/, /kɾəˈkɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /kɾaˈke.ʒes/, valencià /kɾaˈke.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

craqueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de craquejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.ses/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

craquegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.sin/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

craquegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.sis/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

craquegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.sen/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

craquegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾə.kəˈʒɛw/ balear /kɾə.kəˈʒəw/, /kɾə.kəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒew/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

craquegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de craquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb craquejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb craquejar.
# deportivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.poɾˈti.βos\, meridional \de.poɾˈti.βoh\
       Americà: alt /de.poɾˈti.b(o)s/, baix \de.poɾˈti.βoh\, austral \de.poɾˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

deportivos m. pl.
* forma plural de deportivo
# deportiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.purˈtiw/ balear /də.poɾˈtiw/, /də.purˈtiw/ Occidental: /de.poɾˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: De deport i el sufix -iu, calc del castellà deportivo.

### Adjectiu

deportiu m. ‎(femení deportiva, plural masculí deportius, plural femení deportives)
* (arcaisme, dialectal) esportiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·por·tiu (3)
* Heterograma de 8 lletres (deioprtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# deportista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /də.purˈtis.tə/ balear /də.poɾˈtis.tə/, /də.purˈtis.tə/ Occidental: /de.poɾˈtis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /də.purˈtis.tə/ balear /də.poɾˈtis.tə/, /də.purˈtis.tə/ Occidental: /de.poɾˈtis.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

deportista m. f. ‎(plural deportistes)
* (valencià) esportista

### Adjectiu

deportista inv. ‎(plural deportistes)
* (valencià) esportista

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·por·tis·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot
# deportivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.poɾˈti.βas\, meridional \de.poɾˈti.βah\
       Americà: alt /de.poɾˈti.b(a)s/, baix \de.poɾˈti.βah\, austral \de.poɾˈti.βas\
   * Rimes: -ibas

### Adjectiu

deportivas f. pl.
* forma plural de deportiva
# deportivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.poɾˈti.βo\
       Americà: alt /de.p(o)ɾˈti.bo/, baix \de.poɾˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

deportivo m. ‎(femení deportiva, plural masculí deportivos, plural femení deportivas)
* esportiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·por·ti·vo (4)
# desbloqueges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫuˈkɛ.ʒəs/ balear /dəz.bɫoˈkə.ʒəs/, /dəz.bɫuˈkɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫoˈke.ʒes/, valencià /dez.bɫoˈke.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

desbloqueges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desbloquejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desbloquejar.

#### Variants

* [2] desbloquegis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ges (4)
# desbloquegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kəˈʒe.sən/ balear /dəz.bɫo.kəˈʒe.sən/, /dəz.bɫu.kəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.keˈʒe.sen/, valencià /dez.bɫo.keˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desbloquegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbloquejar.

#### Variants

* desbloquegessin, desbloquejassin, desbloquejassen, desbloquejaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ges·sen (5)
# desblocàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫuˈka.βəm/ balear /dəz.bɫoˈka.vəm/, /dəz.bɫuˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫoˈka.βem/ valencià /dez.bɫoˈka.vem/, /dez.βɫoˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desblocàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desblocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·cà·vem (4)
# desblocàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫuˈka.βəw/ balear /dəz.bɫoˈka.vəw/, /dəz.bɫuˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫoˈka.βew/ valencià /dez.bɫoˈka.vew/, /dez.βɫoˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desblocàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desblocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·cà·veu (4)
# desbloquegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫu.kəˈʒɛm/ balear /dəz.bɫo.kəˈʒəm/, /dəz.bɫu.kəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫo.keˈʒem/, valencià /dez.bɫo.keˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desbloquegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desbloquejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desbloquejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desbloquejar.

#### Variants

* [1] desbloquejam

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·gem (4)
# desbloque
## Català
### Verb

desbloque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desblocar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desblocar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desblocar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desblocar.

#### Variants

* [1] desbloco
* [2] desbloqui
* [3] desbloqui
* [4] desbloqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que (3)
# desbloquege
## Català
### Verb

desbloquege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desbloquejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desbloquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desbloquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desbloquejar.

#### Variants

* [1] desbloquejo, desbloquegi, desbloqueig
* [2] desbloquegi
* [3] desbloquegi
* [4] desbloquegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·ge (4)
# desblocàssem
## Català
### Verb

desblocàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desblocar.

#### Variants

* desbloquéssim, desbloquéssem, desblocàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·càs·sem (4)
# desblocàsseu
## Català
### Verb

desblocàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desblocar.

#### Variants

* desbloquéssiu, desbloquésseu, desblocàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·càs·seu (4)
# desbloquegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɫuˈkɛ.ʒən/ balear /dəz.bɫoˈkə.ʒən/, /dəz.bɫuˈkɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /dez.βɫoˈke.ʒen/, valencià /dez.bɫoˈke.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

desbloquegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desbloquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desbloquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desbloquejar.

#### Variants

* [2] desbloquegin
* [3] desbloquegin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·blo·que·gen (4)
# delegant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫəˈɣan/ balear /də.ɫəˈɣant/, /də.ɫəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /de.ɫeˈɣan/ valencià /de.ɫeˈɣant/, /de.ɫeˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

delegant
* Gerundi del verb delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gant (3)
# delegado de pista
## Castellà
### Nom

delegado de pista m. ‎(plural delegados de pista, femení delegada de pista)
* (esports de pilota) delegat de camp

#### Sinònims

* delegado de campo

### Vegeu també

* delegado de pista. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# delegaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.ɣəˈɾan/, occidental /de.ɫe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

delegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·ran (4)
# delegados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.leˈɣa.ðos\, meridional \de.leˈɣa.(ð)oh\
       Americà: alt /de.leˈɡa.d(o)s/, baix \de.leˈɣa.ðoh\, austral \de.leˈɣa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

delegados m. pl.
* forma plural de delegado

### Nom

delegados m. pl.
* forma plural de delegado
# delegados de clase
## Castellà
### Nom

delegados de clase m. pl.
* forma plural de delegado de clase
# delegam
## Català
### Verb

delegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de delegar.

#### Variants

* deleguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·gam (3)
# delegara
## Català
### Verb

delegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [1] deleguessi, delegués, delegàs
* [2] deleguessi, delegués, delegàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·ra (4)
# delegados de campo
## Castellà
### Nom

delegados de campo m. pl.
* forma plural de delegado de campo
# delegados de pista
## Castellà
### Nom

delegados de pista m. pl.
* forma plural de delegado de pista