OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assoliria
## Català
### Verb

assoliria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assolir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assolir.
# assolirien
## Català
### Verb

assolirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·li·ri·en (5)
* Anagrama: insolaries
# assolirà
## Català
### Verb

assolirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·li·rà (4)
* Anagrama: isolaràs
# assolires
## Català
### Verb

assolires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assolir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolir.
# balón raso
## Castellà
### Nom

balón raso m. ‎(plural balones rasos)
* (esports de pilota) passada rasa

#### Sinònims

* bola rasante
* pase raso

### Vegeu també

* balón raso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# balón vivo
## Castellà
### Nom

balón vivo m. ‎(plural balones vivos)
* (basquetbol) pilota viva

### Vegeu també

* balón vivo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# bamankan
## Català
### Nom

bamankan m. ‎(només en singular)
* bambara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·man·kan (3)
# balón tocado
## Castellà
### Nom

balón tocado m. ‎(plural balones tocados)
* (voleibol) pilota tocada

### Vegeu també

* balón tocado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# balón nulo
## Castellà
### Nom

balón nulo m. ‎(plural balones nulos)
* (voleibol) pilota nul·la

### Vegeu també

* balón nulo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# balón retenido
## Castellà
### Nom

balón retenido m. ‎(plural balones retenidos)
* (basquetbol) lluita
* (basquetbol, voleibol) pilota retinguda

#### Sinònims

* lucha
* (voleibol) balón acompañado

### Vegeu també

* balón retenido. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# baleengan
## Basc
### Nom

baleengan
* inessiu definit plural de balea
# baleengana
## Basc
### Nom

baleengana
* al·latiu definit plural de balea
# baleengatik
## Basc
### Nom

baleengatik
* causal definit plural de balea
# baleenganantz
## Basc
### Nom

baleenganantz
* al·latiu direccional definit plural de balea
# baleekin
## Basc
### Nom

baleekin
* comitatiu definit plural de balea
# baleenganaino
## Basc
### Nom

baleenganaino
* terminatiu definit plural de balea
# baleenganako
## Basc
### Nom

baleenganako
* genitiu locatiu definit plural de balea
# baleen
## Basc
### Nom

baleen
* genitiu definit plural de balea
# baleen whales
## Anglès
### Nom

baleen whales
* forma plural de baleen whale
* misticets

### Vegeu també

* baleen whales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# baleengandik
## Basc
### Nom

baleengandik
* ablatiu definit plural de balea
# avicieguem
## Català
### Verb

avicieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aviciar.
# aviciegués
## Català
### Verb

aviciegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# avicieguéssom
## Català
### Verb

avicieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# aviciavo
## Català
### Verb

aviciavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aviciar.
# avicieguessa
## Català
### Verb

avicieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# aviciegueu
## Català
### Verb

aviciegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aviciar.
# avicie
## Català
### Verb

avicie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aviciar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aviciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aviciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aviciar.
# avicieguessen
## Català
### Verb

avicieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# avicieguesses
## Català
### Verb

avicieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# avicieguéssou
## Català
### Verb

avicieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# balisí
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɫiˈzi/, occidental /ba.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

balisí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de balisar.

### Miscel·lània

* Anagrama: àlibis
# balix
## Català
### Verb

balix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de balir-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb balir-se.
# balixes
## Català
### Verb

balixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de balir-se.
# balitxó
## Caló català

   * Pronúncia: /bə.liˈt͡ʃo/
   * Etimologia: Del romaní balićho.

### Nom

balitxó ‎(bəličó) m.
* garrí, porcell
* sinònim de baló ‎(«porc»)
    «El gitano menjave també molt la por del balitxó.» (Eugeni Casanova i Solanes, Identificació i localització de les poblacions de gitanos catalans a França, llengua, cultura i itineraris migratoris, 2014)El gitano també menjava molt de ventre de porc.

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# balixen
## Català
### Verb

balixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de balir-se.
# assolíssiu
## Català
### Verb

assolíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolir.
# assolíssim
## Català
### Verb

assolíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolir.
# assonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈna/ balear /ə.soˈna/, /ə.suˈna/ Occidental: nord-occidental /a.soˈna/ valencià /a.soˈnaɾ/, /a.soˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assonà
   * Etimologia: Del llatí assonāre ‎(«respondre un so a un altre»).

### Verb

assonar intr.
* Rimar repetint sons vocàlics en uns versos.
    Si s'allunya i no et mira,
    si t'és advers l'instant

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assono, assona, assonem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Relacionats

* assonància

#### Traduccions

* Castellà: asonar $^{(es)}$
* Francès: assoner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·nar (3)
* Anagrames: sarnosa, sonaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# baquetejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kə.təˈʒa/ balear /bə.kə.təˈd͡ʒa/, /bə.kə.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ba.ke.teˈʒa/, valencià /ba.ke.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

baquetejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de baquetejar.
# baquetejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kə.təˈʒa.βəw/ balear /bə.kə.təˈd͡ʒa.vəw/, /bə.kə.təˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ba.ke.teˈʒa.βew/ valencià /ba.ke.teˈd͡ʒa.vew/, /ba.ke.teˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

baquetejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de baquetejar.
# baquetejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kə.təˈʒa.ɾəm/ balear /bə.kə.təˈd͡ʒa.ɾəm/, /bə.kə.təˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ba.ke.teˈʒa.ɾem/, valencià /ba.ke.teˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

baquetejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de baquetejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb baquetejar.

#### Variants

* [2] baquetegéssim, baquetegéssem, baquetejàssem
# baquetejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kə.təˈʒa.ɾəw/ balear /bə.kə.təˈd͡ʒa.ɾəw/, /bə.kə.təˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ba.ke.teˈʒa.ɾew/, valencià /ba.ke.teˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

baquetejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de baquetejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb baquetejar.

#### Variants

* [2] baquetegéssiu, baquetegésseu, baquetejàsseu
# baquetejàsseu
## Català
### Verb

baquetejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb baquetejar.

#### Variants

* baquetegéssiu, baquetegésseu, baquetejàreu
# baquetejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kə.təˈʒa.βəs/ balear /bə.kə.təˈd͡ʒa.vəs/, /bə.kə.təˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ba.ke.teˈʒa.βes/ valencià /ba.ke.teˈd͡ʒa.ves/, /ba.ke.teˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

baquetejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de baquetejar.
# baquetejo
## Català
### Verb

baquetejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de baquetejar.

#### Variants

* baquetege, baquetegi
# baquetejàssem
## Català
### Verb

baquetejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb baquetejar.

#### Variants

* baquetegéssim, baquetegéssem, baquetejàrem
# bandúrria d'ossos
## Català
### Nom

bandúrria d'ossos f. ‎(plural bandúrries d'ossos)
* Instrument idiòfon de percussió, típic de Castella, que consta d'un enfilall d'ossos i un cordill.

#### Sinònims

* guitarra de canya
* ossets

#### Traduccions

* Castellà: arrabel $^{(es)}$, huesera $^{(es)}$

### Vegeu també

* bandúrria d'ossos. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# bandísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bənˈdi.səw/, occidental /banˈdi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

bandísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.

#### Variants

* bandíssiu, bandíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ban·dís·seu (3)
* Anagrames: abduïssen, abundessi, buidassen
# bandíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bənˈdi.ɾəw/, occidental /banˈdi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

bandíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de bandir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.

#### Variants

* [2] bandíssiu, bandísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ban·dí·reu (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeinru)
* Anagrames: abduïren, brandíeu, buidaren
# bandíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bənˈdi.səm/, occidental /banˈdi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

bandíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.

#### Variants

* bandíssim, bandírem
# bandíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /bənˈdi.sim/, occidental /banˈdi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

bandíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.

#### Variants

* bandíssem, bandírem
# bandís
## Català

   * Pronúncia: oriental /bənˈdis/, occidental /banˈdis/
   * Rimes: -is

### Verb

bandís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.

#### Variants

* [1] bandissi, bandira
* [2] bandissi, bandira
# bandíveu
## Català
### Verb

bandíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de bandir.

#### Variants

* bandíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ban·dí·veu (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeinuv)
* Anagrama: buidaven
# bandíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bənˈdi.siw/, occidental /banˈdi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

bandíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bandir.

#### Variants

* bandísseu, bandíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ban·dís·siu (3)
* Anagrames: abduïssin, buidassin
# avortixo
## Català
### Verb

avortixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avortir.

### Miscel·lània

* Anagrama: xorovita
# avortixen
## Català
### Verb

avortixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avortir.
# avorto
## Català
### Verb

avorto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avortar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avortar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avortar.
# avortix
## Català
### Verb

avortix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de avortir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb avortir.
# avortos
## Català
### Verb

avortos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avortar.
# atta
## Italià

   * Pronúncia: /ˈat.ta/

### Adjectiu

atta f. ‎(plural atte)
* forma femenina de atto
# attaccai
## Italià
### Verb

attaccai
* primera persona singular (io) del passat de attaccare
# attaccammo
## Italià
### Verb

attaccammo
* primera persona plural (noi) del passat de attaccare
# ats
## Anglès
### Nom

ats
* forma plural de at
# atsaló
## Caló català

   * Pronúncia: /ə.t͡səˈlo/
   * Etimologia: Del romaní thulo amb epèntesi per a reparar una obertura sil·làbica inexistent en català.

### Adjectiu

atsaló
* gros, gruixut
    «—Acabo de donar menjar al juquel. —Ni adinyas butet d'espurrià. —Així's farà atsalò.» (Juli Vallmitjana, Sota Montjuïc, 1908)—Acabo de donar menjar al gos. —Li dones molt d’entranyes. —Així es farà gros.

### Vegeu també

* Adiego, Ignasi-Xavier. «Catalan Romani (caló català) in the work of Juli Vallmitjana: an initial appraisal». Zeitschrift für Katalanistik, Núm. 25 (2012).
# attacca
## Italià
### Verb

attacca
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de attaccare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de attaccare
# attaccante
## Italià
### Verb

attaccante
* participi present de attaccare
# atsinó
## Caló català

   * Pronúncia: /ə.t͡siˈno/
   * Etimologia: Del romaní tĭkno.

### Adjectiu

atsinó ‎(əcinó)
* petit

#### Variants

* sinó

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
# attaccando
## Italià
### Verb

attaccando
* gerundi de attaccare
# attaccano
## Italià
### Verb

attaccano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de attaccare
# años
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈa.ɲos/, meridional /ˈa.ɲoh/
       Americà: alt /ˈa.ɲ(o)s/, baix /ˈa.ɲoh/, austral /ˈa.ɲos/
   * Rimes: -aɲos

### Nom

años m. pl.
* forma plural de año

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ños (2)
* Anagrama: soñá
# años académicos
## Castellà
### Nom

años académicos m. pl.
* forma plural de año académico
# añu
## Asturià
### Nom

añu
* any
# añoro
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈɲo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

añoro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb añorar
# añoré
## Castellà

   * Pronúncia: /a.ɲoˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

añoré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb añorar
# años naturales
## Castellà
### Nom

años naturales m. pl.
* forma plural de año natural
# añorar
## Castellà

   * Pronúncia: /a.ɲoˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del català enyorar.

### Verb

añorar ‎(present añoro, passat añoré, futur añoraré)
* enyorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ño·rar (3)
* Anagrames: araron, oraran
# añoraré
## Castellà

   * Pronúncia: /a.ɲo.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

añoraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb añorar
# años escolares
## Castellà
### Nom

años escolares m. pl.
* forma plural de año escolar
# años sabáticos
## Castellà
### Nom

años sabáticos m. pl.
* forma plural de año sabático
# barrufessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfe.sin/, occidental /ba.ruˈfe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

barrufessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.
    [Ells/elles/vostès] barrufessin.
# barrufet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ruˈfɛt/ balear /bə.ruˈfət/, /bə.ruˈfɛt/ Occidental: /ba.ruˈfet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De barruf i el sufix -et.

### Nom

barrufet m. ‎(plural barrufets)
* Follet (ésser imaginari).
* Dimoni, diable.
* Trapella, nen entremaliat.
* Cop d'aire que aixeca pols.

#### Sinònims

* [1] donyet, follet, gnom, nan.
* [3] entremaliat, gamberro (en cas extrem), trapella, tribulet.

#### Compostos i expressions

* barrufet del vent:
** Remolí ventós de certa intensitat, molest perquè aixeca molta pols.
** En la mitologia catalana mena de follet entremaliat que aixeca el remolí anterior, o bé, cops de vent (barrufs).

### Nom

barrufet m. ‎(plural barrufets, femení barrufeta)
* En televisió, cinema i còmics, personatge fantàstic de color blau, amb cua rodona i majoritàriament vestit de blanc fins a la cintura amb una mena de malles i pel cap amb una mena de barretina caiguda cap endavant.

#### Derivats

* barrufar

#### Traduccions

* Afrikaans: Smurfie $^{(af)}$
* Alamànic: Schtroumpfs $^{(gsw)}$ m.
* Alemany: Schlumpf $^{(de)}$ m.
* Anglès: smurf $^{(en)}$
* Àrab: سنفور $^{(ar)}$ ‎(sanfwr)
* Bretó: Chmarf $^{(br)}$
* Castellà: pitufo $^{(es)}$ m.
* Coreà: 스머프 $^{(ko)}$ ‎(seumeopeu)
* Croat: Štrumpf $^{(hr)}$ m.
* Danès: smølf $^{(da)}$
* Esperanto: smurfo $^{(eo)}$
* Finès: smurffi $^{(fi)}$
* Francès: schtroumpf $^{(fr)}$ m.
* Gal·lès: Smyrff $^{(cy)}$ m.
* Grec: στρουμφάκι $^{(el)}$ n. ‎(strumfaki)
* Hebreu: דרדס $^{(he)}$
* Islandès: strumpur $^{(is)}$
* Italià: puffo $^{(it)}$ m.
* Neerlandès: smurf $^{(nl)}$
* Polonès: smerf $^{(pl)}$
* Portuguès: estrumpfe $^{(pt)}$ m.
* Romanès: ştrumf $^{(ro)}$
* Turc: şirin $^{(tr)}$
* Txec: šmoula $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 藍精靈 $^{(zh)}$ ‎(蓝精灵, lánjīnglíng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: bar·ru·fet (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, GEC
# barrufeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfɛw/, occidental /ba.ruˈfew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

barrufeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de barrufar.
    [Vosaltres/vós] barrufeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb barrufar.
    [Que vosaltres/vós] barrufeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb barrufar.
    Barrufeu [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Anagrames: brufareu, brufàreu
# barrufin
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈru.fin/, occidental /baˈru.fin/
   * Rimes: -ufin

### Verb

barrufin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb barrufar.
    [Que ells/elles/vostès] barrufin.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb barrufar.
    Barrufin [ells/elles/vostès].
# barrufi
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈru.fi/, occidental /baˈru.fi/
   * Rimes: -ufi

### Verb

barrufi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb barrufar.
    [Que jo] barrufi.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb barrufar.
    [Que ell/ella/vostè] barrufi.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb barrufar.
    Barrufi [ell/ella/vostè].
# barrufesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfe.səs/, occidental /ba.ruˈfe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

barrufesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.

#### Variants

* barrufessis, barrufassis, barrufasses, barrufares
# barrufessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ruˈfe.sis/, occidental /ba.ruˈfe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

barrufessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb barrufar.
    [Tu] barrufessis.
# barbaritz
## Català
### Verb

barbaritz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de barbaritzar.

#### Variants

* barbaritzo, barbaritze, barbaritzi
# barbaritza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bər.bəˈɾi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /bar.βaˈɾi.d͡za/, valencià /baɾ.baˈɾi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

barbaritza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de barbaritzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb barbaritzar.
# barbarisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /bər.bəˈɾiz.mə/, occidental /baɾ.baˈɾiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del llatí barbarismus, segle XV.

### Nom

barbarisme m. ‎(plural barbarismes)
* Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).
* Poèticament, una multitud de bàrbars.

#### Traduccions

* Albanès: barbarizmat $^{(sq)}$
* Alemany: Barbarismus $^{(de)}$
* Anglès: barbarism $^{(en)}$
* Basc: barbarismo $^{(eu)}$
* Castellà: barbarismo $^{(es)}$
* Danès: barbarisme $^{(da)}$
* Estonià: barbarism $^{(et)}$
* Francès: barbarisme $^{(fr)}$
* Grec: βαρβαρισμός $^{(el)}$ ‎(varvarismós)
* Hongarès: barbarizmus $^{(hu)}$
* Italià: barbarismo $^{(it)}$
* Kazakh: варваризм $^{(kk)}$ ‎(varvarïzm/varvarizm)
* Kirguís: варваризм $^{(ky)}$ ‎(varvarizm)
* Letó: barbarismi $^{(lv)}$
* Lituà: barbarizmas $^{(lt)}$
* Llatí: barbarismus $^{(la)}$
* Neerlandès: barbarisme $^{(nl)}$
* Polonès: barbaryzm $^{(pl)}$
* Portuguès: barbarismo $^{(pt)}$
* Romanès: barbarism $^{(ro)}$
* Rus: варваризм $^{(ru)}$ ‎(varvarizm)
* Tàtar: варваризм $^{(tt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bar·ba·ris·me (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864. p. 185.

## Francès

   * Pronúncia: /baʁ.ba.ʁism/
   * Etimologia: Del llatí barbarismus.

### Nom

barbarisme m. ‎(plural barbarismes)
* barbarisme

## Neerlandès

   * Pronúncia: /bɑrbɑˈrɪzmə/
   * Etimologia: Del llatí barbarismus.

### Nom

barbarisme ‎(plural barbarismen)
* barbarisme

## Occità

   * Pronúncia: /baɾ.baˈɾiz.me/
   * Etimologia: Del llatí barbarismus.

### Nom

barbarisme m. ‎(plural barbarismes)
* barbarisme
# barbaritat
## Català

   * Pronúncia: oriental /bər.bə.ɾiˈtat/, occidental /baɾ.ba.ɾiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De bàrbar i el sufix -itat, segle XVII.

### Nom

barbaritat f. ‎(plural barbaritats)
* Acte bàrbar, cruel.
* Disbarat gros.
* Quantitat molt gran.

#### Traduccions

* Castellà: barbaridad $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bar·ba·ri·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# barbaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /bər.bəˈɾi.əs/, occidental /baɾ.baˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

barbaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de barbar.
# barbarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /bər.bəˈɾi.ən/, occidental /baɾ.baˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

barbarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de barbar.
# basificam
## Català
### Verb

basificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de basificar.

#### Variants

* basifiquem