OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adquiriran
## Català
### Verb

adquiriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adquirir.
# adquirir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ət.kiˈɾi/, balear /ək.kiˈɾi/ Occidental: nord-occidental /at.kiˈɾi/ valencià /at.kiˈɾiɾ/, /at.kiˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: adquirí
   * Etimologia: Del llatí adquirere, format pel prefix ad- ‎(«en direcció a») i el verb quaerere ‎(«buscar, preguntar, requerir»), segle XV.

### Verb

adquirir trans.
* Posseir una cosa perquè s'ha comprat o guanyat.
* Aconseguir una possessió, fer propi allò que abans no ho era.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adquireixo, adquireix, adquirim

#### Sinònims

* comprar, cobrar, embutxacar-se, guanyar, obtenir, rebre
* aconseguir, assolir, obtenir
* assumir
* desenvolupar, produir

#### Traduccions

* Anglès: acquire $^{(en)}$
* Àrab: حَصَلَ‎ $^{(ar)}$
* Búlgar: придобивам $^{(bg)}$ ‎(pridobivam)
* Castellà: adquirir $^{(es)}$
* Coreà: 획득하다 $^{(ko)}$ ‎(hoekdeukhada)
* Danès: anskaffe $^{(da)}$
* Esperanto: akiri $^{(eo)}$
* Estonià: omandama $^{(et)}$
* Finès: hankkia $^{(fi)}$
* Francès: adquérir $^{(fr)}$
* Gallec: acadar $^{(gl)}$
* Grec antic: κτάομαι $^{(grc)}$ ‎(ktáomai)
* Hongarès: szerez $^{(hu)}$
* Italià: acquistare $^{(it)}$, acquisire $^{(it)}$
* Letó: iegūt $^{(lv)}$
* Llatí: adquirere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: DINERS+AGAFAR $^{(csc)}$
* Maltès: kiseb $^{(mt)}$
* Maori: tango $^{(mi)}$
* Neerlandès: verwerven $^{(nl)}$
* Noruec: oppnå $^{(no)}$
* Portuguès: adquirir $^{(pt)}$
* Rus: приобрета́ть $^{(ru)}$ ‎(priobretat)
* Serbocroat: стећи $^{(sh)}$, steći $^{(sh)}$
* Suec: införskaffa $^{(sv)}$
* Turc: edinmek $^{(tr)}$
* Xinès: 獲得 $^{(zh)}$ ‎(获得, huòdé)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·qui·rir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: adquirir
# adquiridos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.kiˈɾi.ðos\, meridional \að.kiˈɾi.ðoh\
       Americà: alt /ad.kiˈɾi.d(o)s/, baix \að.kiˈɾi.ðoh\, austral \að.kiˈɾi.ðos\
   * Rimes: -idos

### Verb

adquiridos
* participi masculí plural del verb adquirir

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·qui·ri·dos (4)
# adquirira
## Català
### Verb

adquirira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# acomplexés
## Català
### Verb

acomplexés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplexar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplexar.
# acomplexéssem
## Català
### Verb

acomplexéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplexar.
# acomplexésseu
## Català
### Verb

acomplexésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplexar.
# acomplexéssim
## Català
### Verb

acomplexéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplexar.
# acomplexí
## Català
### Verb

acomplexí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acomplexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·ple·xí (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceilmopx)
* Anagrama: acompleix
# acomplia
## Català
### Verb

acomplia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# acomplexéssiu
## Català
### Verb

acomplexéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplexar.
# acomplien
## Català
### Verb

acomplien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acomplir.
# adjourning
## Anglès
### Verb

adjourning
* gerundi de adjourn
# adjourns
## Anglès
### Verb

adjourns
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de adjourn
# adjudged
## Anglès
### Nom

adjudged
* (esports de pilota) apreciació

### Verb

adjudged
* passat i participi de adjudge

### Vegeu també

* adjudged. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# adjourn
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdʒɝn/ àudio (EUA)

### Verb

adjourn ‎(3a persona singular present adjourns, gerundi adjourning, passat i participi adjourned)
* ajornar
* suspendre
# adjudges
## Anglès
### Verb

adjudges
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de adjudge
# adjudging
## Anglès
### Verb

adjudging
* gerundi de adjudge
# adjudic
## Català
### Verb

adjudic
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adjudicar.
# adjudica
## Català
### Verb

adjudica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adjudicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adjudicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·di·ca (4)
* Anagrama: judicada
# adjourned
## Anglès
### Verb

adjourned
* passat i participi de adjourn
# adjudge
## Anglès
### Verb

adjudge ‎(3a persona singular present adjudges, gerundi adjudging, passat i participi adjudged)
* adjudicar
# acuncis
## Català
### Verb

acuncis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acunçar.
# acuncesses
## Català
### Verb

acuncesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acuncessis
## Català
### Verb

acuncessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acuncésseu
## Català
### Verb

acuncésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acuncin
## Català
### Verb

acuncin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acunçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acunçar.
# acuncés
## Català
### Verb

acuncés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acuncéssem
## Català
### Verb

acuncéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acuncessin
## Català
### Verb

acuncessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acunçar.
# acunceu
## Català
### Verb

acunceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acunçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acunçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acunçar.
# acunci
## Català
### Verb

acunci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acunçar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acunçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acunçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acunçar.
# adduesquen
## Català
### Verb

adduesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adduiguera
## Català
### Verb

adduiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduigueren
## Català
### Verb

adduigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adduir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduigueres
## Català
### Verb

adduigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adduir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduesquis
## Català
### Verb

adduesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·es·quis (4)
* Anagrama: adduïsques
# adduiguessen
## Català
### Verb

adduiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduesques
## Català
### Verb

adduesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adduesqui
## Català
### Verb

adduesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adduir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adduir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adduir.
# adduesquin
## Català
### Verb

adduesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adduir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·es·quin (4)
* Anagrama: adduïsquen
# adduiguesses
## Català
### Verb

adduiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# acontentaien
## Català
### Verb

acontentaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acontentar.
# acontent
## Català
### Verb

acontent
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acontentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·tent (3)
* Anagrames: contenta, contentà
# acontentaia
## Català
### Verb

acontentaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acontentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acontentar.
# acontentam
## Català
### Verb

acontentam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acontentar.
# acontenta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kunˈten.tə/ balear /ə.konˈten.tə/, /ə.kunˈten.tə/ Occidental: /a.konˈten.ta/
   * Rimes: -enta

### Verb

acontenta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acontentar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acontentar.
# acontentaies
## Català
### Verb

acontentaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acontentar.
# adulador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðu.ɫəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ðu.ɫaˈðo/, valencià /a.ðu.ɫaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí adulator, segle XVII.

### Adjectiu

adulador m. ‎(femení aduladora, plural masculí aduladors, plural femení aduladores)
* (també substantivat) Que adula.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aduladors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðu.ɫəˈðos/ Occidental: nord-occidental /a.ðu.ɫaˈðos/, valencià /a.ðu.ɫaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

aduladors m. pl.
* Forma plural de adulador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·dors (4)
# aduladora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.ɫəˈðo.ɾə/, occidental /a.ðu.ɫaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

aduladora f. ‎(plural aduladores)
* Forma femenina de adulador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·do·ra (5)
# adulaia
## Català
### Verb

adulaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# aduladores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.ɫəˈðo.ɾəs/, occidental /a.ðu.ɫaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

aduladores f. pl.
* Forma plural de aduladora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·do·res (5)
# adulaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðu.laˈθjo.nes\, meridional \a.ðu.laˈθjo.neh\
       Americà: alt /a.du.laˈsjo.n(e)s/, baix \a.ðu.laˈsjo.neh\, austral \a.ðu.laˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

adulaciones f. pl.
* forma plural de adulación
# adulación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðu.laˈθjon\, meridional \a.ðu.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.du.l(a)ˈsjon/, baix \a.ðu.laˈsjoŋ\, austral \a.ðu.laˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

adulación f. ‎(plural adulaciones)
* adulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·ción (4)
# adonising
## Anglès
### Verb

adonising
* gerundi de adonise
# adonitzada
## Català
### Verb

adonitzada
* Participi femení singular del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·da (5)
* Anagrama: anoditzada
# adonitza
## Català
### Verb

adonitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adonitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za (4)
* Anagrames: anoditza, anoditzà
# adonised
## Anglès
### Verb

adonised
* passat i participi de adonise
# adonist
## Català antic
### Verb

adonist
* segona persona singular (tu) del passat de adonar-se

#### Variants

* adonast, adonares
# adonitz
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.ðuˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

adonitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nitz (3)
* Heterograma de 7 lletres (adinotz)
* Anagrama: anoditz
# adonitzades
## Català
### Verb

adonitzades
* Participi femení plural del verb adonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nit·za·des (5)
* Anagrama: anoditzades
# adonisul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

adonisul
* nominatiu i acusatiu definit singular de adonis
# adonisului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

adonisului
* genitiu i datiu definit singular de adonis
# adonises
## Anglès
### Verb

adonises
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de adonise
# adinsàsseu
## Català
### Verb

adinsàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinsar.
# adinya
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.ɲə/, occidental /aˈði.ɲa/
   * Rimes: -iɲa

### Verb

adinya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adinyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadí
# adinsí
## Català
### Verb

adinsí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adinsar.
# adint
## Català antic
### Verb

adint
* gerundi de adir
# adinsàveu
## Català
### Verb

adinsàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adinsar.
# adintaneś
## Ibèric

   * Pronúncia: /adintanes/
   * Etimologia: Compost pels formants atin ‎ i taneś ‎.

### Nom propi

adintaneś • ‎ ‎(escriptura dual)
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els Noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# adormissàreu
## Català
### Verb

adormissàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adormissar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissàssem
## Català
### Verb

adormissàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissàrem
## Català
### Verb

adormissàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adormissar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissàsseu
## Català
### Verb

adormissàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissàs
## Català
### Verb

adormissàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissàssiu
## Català
### Verb

adormissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissàveu
## Català
### Verb

adormissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adormissar-se.
# adormissés
## Català
### Verb

adormissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mis·sés (4)
* Anagrames: amordisses, moderassis
# adormissàssim
## Català
### Verb

adormissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# acorassis
## Català
### Verb

acorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acorassin
## Català
### Verb

acorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ras·sin (4)
* Anagrama: acarnisso
# acoraves
## Català
### Verb

acoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ra·ves (4)
* Anagrama: avocares
# acorassen
## Català
### Verb

acorassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ras·sen (4)
* Anagrama: assocaren
# acorat
## Català
### Verb

acorat
* Participi masculí singular del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rat (3)
* Anagrames: acotar, actora, atraco, carota, croata, tocara, tocarà
# acorasses
## Català
### Verb

acorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ras·ses (4)
* Anagrama: assocares
# acorau
## Català
### Verb

acorau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acorar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acorar.
# acorava
## Català
### Verb

acorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ra·va (4)
* Anagrames: avocara, avocarà
# aferreu
## Català
### Verb

aferreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aferrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aferrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·reu (3)
* Anagrames: rarefeu, rareféu
# aferris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛ.ris/, occidental /aˈfɛ.ris/
   * Rimes: -ɛris

### Verb

aferris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris (3)
* Anagrames: feriràs, firar-se, frisaré, rifar-se
# aferressis
## Català
### Verb

aferressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·res·sis (4)
* Anagrames: aferrisses, aferrissés
# aferrin
## Català
### Verb

aferrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aferrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rin (3)
* Anagrames: feriran, refinar
# aferrissadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.riˌsa.ðəˈmen/ balear /ə.fə.riˌsa.ðəˈment/, /ə.fə.riˌsa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.fe.riˌsa.ðaˈmen/ valencià /a.fe.riˌsa.ðaˈment/, /a.fe.riˌsa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De aferrissat i el sufix -ment.

### Adverbi

aferrissadament
* D'una manera aferrissada.

#### Traduccions

* Anglès: fiercely $^{(en)}$
* Castellà: encarnizadamente $^{(es)}$, aferradamente $^{(es)}$
* Italià: accanitamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sa·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aferressin
## Català
### Verb

aferressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·res·sin (4)
* Anagrama: aferrissen
# aferri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛ.ri/, occidental /aˈfɛ.ri/
   * Rimes: -ɛri

### Verb

aferri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aferrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aferrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ri (3)
* Anagrames: ferira, ferirà, fèrria, refiar
# aferrissa
## Català
### Verb

aferrissa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aferrissar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aferrissar-se.
# adquirisc
## Català
### Verb

adquirisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adquirir.
# adquirisca
## Català
### Verb

adquirisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adquirir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adquirir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adquirir.
# adquiriríeu
## Català
### Verb

adquiriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adquirir.
# adquirisquen
## Català
### Verb

adquirisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adquirir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adquirir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·qui·ris·quen (4)
* Anagrama: adquiresquin
# adquirissin
## Català
### Verb

adquirissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquirisques
## Català
### Verb

adquirisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adquirir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·qui·ris·ques (4)
* Anagrama: adquiresquis
# adquirissis
## Català
### Verb

adquirissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquirissen
## Català
### Verb

adquirissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# adquirisses
## Català
### Verb

adquirisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adquirir.
# afermessis
## Català
### Verb

afermessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·mes·sis (4)
* Anagrama: afirmesses
# afermeu
## Català
### Verb

afermeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afermar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afermar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·meu (3)
* Anagrames: femareu, femàreu
# afermessen
## Català
### Verb

afermessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
# afermin
## Català
### Verb

afermin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afermar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·min (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefimnr)
* Anagrama: afirmen