OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aquarterés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾes/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

aquarterés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteràs
## Català
### Verb

aquarteràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteràssem
## Català
### Verb

aquarteràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾa.ɾəm/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aquarteràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aquarterar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteràsseu
## Català
### Verb

aquarteràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# arrelen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɛ.ɫən/, occidental /aˈrɛ.ɫen/
   * Rimes: -ɛlen

### Verb

arrelen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrelar.
# arrelessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫe.sən/, occidental /a.reˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrelessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelau
## Català
### Verb

arrelau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrelar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrelar.
# arrelava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˈɫa.βə/, balear /ə.rəˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.reˈɫa.βa/ valencià /a.reˈɫa.va/, /a.reˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrelava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrelar.
# arreles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɛ.ɫəs/, occidental /aˈrɛ.ɫes/
   * Rimes: -ɛles

### Verb

arreles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrelar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrelar.
# arrele
## Català
### Verb

arrele
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrelar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrelar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrelar.
# arganel
## Castellà

   * Pronúncia: \aɾ.ɣaˈnel\
   * Rimes: -el
   * Etimologia: Del català arganell.

### Nom

arganel m. ‎(plural arganeles)
* arganell, petita argolla de l'astrolabi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ga·nel (3)
* Anagrames: alegran, galerna, ganarle, legaran, negarla, regalan
# areóstilos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ɾeˈos.ti.los/, meridional /a.ɾeˈoh.ti.loh/
       Americà: alt /a.ɾeˈos.ti.l(o)s/, baix /a.ɾeˈoh.ti.loh/, austral /a.ɾeˈoh.ti.los/
   * Rimes: -ostilos

### Adjectiu

areóstilos m. pl.
* forma plural de areóstilo
# argamasa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.ɣaˈma.sa\
       Americà: alt \aɾ.ɣaˈma.s(a)\, baix \aɾ.ɣaˈma.sa\
   * Rimes: -asa

### Nom

argamasa f. ‎(plural argamasas)
* argamassa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ga·ma·sa (4)

### Vegeu també

* argamasa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arganeles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ɣaˈne.les\, meridional \aɾ.ɣaˈne.leh\
       Americà: alt \aɾ.ɣaˈne.l(e)s\, baix \aɾ.ɣaˈne.leh\, austral \aɾ.ɣaˈne.les\
   * Rimes: -eles

### Nom

arganeles m. pl.
* forma plural de arganel

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ga·ne·les (4)
* Anagrames: alegrasen, anegarles, aseglaren, generalas, glasearen, realengas, regalasen
# argalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ərˈɡaʎs/ Occidental: nord-occidental /arˈɣaʎs/ valencià /aɾˈɣaʎs/, /aɾˈɣaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

argalls m. pl.
* Forma plural de argall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·galls (2)
* Anagrames: allargs, sargall
# argamassa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡəˈma.sə/, occidental /aɾ.ɣaˈma.sa/
   * Rimes: -asa
   * Etimologia: D’origen preromà incert, segle XIII, o compost d’una base preromana *arga ‎(«potser argila») i del llatí massa, cognat del castellà argamasa i del portuguès argamassa.

### Nom

argamassa f. ‎(plural argamasses)
* Morter de calç, sorra i aigua usat en la construcció.

#### Sinònims

* morter de calç

#### Traduccions

* Alemany: Kalkmörtel $^{(de)}$
* Anglès: lime mortar $^{(en)}$, plaster $^{(en)}$
* Castellà: argamasa $^{(es)}$
* Italià: malta $^{(it)}$
* Portuguès: argamassa $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ga·mas·sa (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# argamasas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ɣaˈma.sas\, meridional \aɾ.ɣaˈma.sah\
       Americà: alt \aɾ.ɣaˈma.s(a)s\, baix \aɾ.ɣaˈma.sah\, austral \aɾ.ɣaˈma.sas\
   * Rimes: -asas

### Nom

argamasas f. pl.
* forma plural de argamasa
# argall
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡaʎ/, occidental /aɾˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

argall m. ‎(plural argalls)
* Forma alternativa de aragall ‎(«xaragall»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gall (2)
* Anagrames: allarg, gralla, grallà, llagar, llarga

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# argamasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡəˈma.səs/, occidental /aɾ.ɣaˈma.ses/
   * Rimes: -ases

### Nom

argamasses f. pl.
* Forma plural de argamassa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ga·mas·ses (4)
* Anagrames: agramasses, amargasses
# arrambi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈram.bi/

### Verb

arrambi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrambar.
    Forma septentrional: [jo] arrambo, arrambe, arramb o arrambi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que jo] arrambi o arrambe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que ell/ella/vostè] arrambi o arrambe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrambar.
    Arrambi o arrambe [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* arramb, forma antiga pel subjuntiu.
* arrambo, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bi (3)
* Anagrama: arribam
# arrambin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈram.bin/

### Verb

arrambin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que ells/elles/vostès] arrambin o arramben.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrambar.
    Arrambin o arramben [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bin (3)
* Anagrama: barrinam
# arrambla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈram.bɫə/, occidental /aˈram.bɫa/

### Verb

arrambla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arramblar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arramblar.
# arrambessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəmˈbe.si/, balear /ə.rəmˈbe.si/ alguerès /a.ramˈbe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

arrambessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] arrambés, arrambàs o arrambara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] arrambés, arrambàs o arrambara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bes·si (4)
* Anagrames: aberràssim, arribàssem
# arrambis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈram.bis/

### Verb

arrambis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que tu] arrambis o arrambes; [tu] no arrambis o arrambes.

#### Sinònims

* arrambos, forma col·loquial.
# arrambeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɛw/, occidental /a.ramˈbew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrambeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrambar.
    [Vosaltres/vós] arrambeu o arrambau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que vosaltres/vós] arrambeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrambar.
    Arrambeu o arrambau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* arrambegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·beu (3)
* Anagrames: bramareu, bramàreu
# arrambessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.sin/, occidental /a.ramˈbe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrambessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Ells/elles/vostès] arrambessin, arrambessen, arrambassen, arrambassin o arrambaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bes·sin (4)
* Anagrames: barrinàssem, enarbràssim
# arrambessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbe.sis/, occidental /a.ramˈbe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrambessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Tu] arrambessis, arrambesses, arrambasses, arrambassis o arrambares.
# aqueferarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aqueferarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aqueferar.
# aqueferaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aqueferaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aqueferar.
# aqueferares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fəˈɾa.ɾəs/, occidental /a.ke.feˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aqueferares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aqueferar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aqueferar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·que·fe·ra·res (5)
* Anagrama: aqueferar-se
# aqueferareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.fə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.kə.fə.ɾəˈɾəw/, /ə.kə.fə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.ke.fe.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aqueferareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aqueferar.
# aqueferaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fəˈɾa.ɾən/, occidental /a.ke.feˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aqueferaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aqueferar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aqueferar.
# aqueferaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾas/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aqueferaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aqueferar.
# aqueferaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾe/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aqueferaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aqueferar.
# aqueferaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aqueferaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aqueferar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aqueferar.
# aqueferarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾa/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aqueferarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aqueferar.
# armasses
## Català
### Verb

armasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mas·ses (3)
* Anagrames: massar-se, massares, messaràs
# armas blancas
## Castellà
### Nom

armas blancas f. pl.
* forma plural de arma blanca
# armassen
## Català
### Verb

armassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mas·sen (3)
* Anagrames: arnàssem, massaren, messaran
# armas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈaɾ.mas/, meridional /ˈaɾ.mah/
       Americà: alt /ˈaɾ.m(a)s/, baix /ˈaɾ.mah/, austral /ˈaɾ.mas/
   * Rimes: -aɾmas

### Nom

armas f. pl.
* forma plural de arma

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.maːs/

### Verb

armās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de armō
# armassis
## Català
### Verb

armassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.
# armat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈmat/, occidental /aɾˈmat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De armar, segle XIV.

### Nom

armat m. f. ‎(plural armats)
* Soldat romà que tradicionalment desfila per Setmana Santa.

#### Sinònims

* manaia (Girona)
* manaja (Verges)
* estaferm (Badalona, Besalú)

### Nom

armat m. ‎(plural armats)
* malarmat

### Adjectiu

armat m. ‎(femení armada, plural masculí armats, plural femení armades)
* Proveït d'armes.
* Que se li ha aplicat un reforç de ferro o un altre metall.

### Verb

armat
* Participi masculí singular del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mat (2)
* Anagrames: marta, Marta, matar, ramat, taram, trama, tramà

### Vegeu també

* armat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# arrancau
## Català
### Verb

arrancau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrancar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·cau (3)
* Anagrama: raucaran
# arrancaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋˈka.βəs/, balear /ə.rəŋˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.raŋˈka.βes/ valencià /a.raŋˈka.ves/, /a.raŋˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrancaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.
# arrancavi
## Català
### Verb

arrancavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.
# arrancaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋˈka.βən/, balear /ə.rəŋˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /a.raŋˈka.βen/ valencià /a.raŋˈka.ven/, /a.raŋˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrancaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.
# arrancavo
## Català
### Verb

arrancavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.
# arrancava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəŋˈka.βə/, balear /ə.rəŋˈka.və/ Occidental: nord-occidental /a.raŋˈka.βa/ valencià /a.raŋˈka.va/, /a.raŋˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrancava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrancar.
# arrancà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈka/, occidental /a.raŋˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

arrancà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·cà (3)
* Anagrames: arcaran, cararan
# arruïnegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ru.i.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

arruïnegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] arruïnés, arruïnàs o arruïnara.
# arruïnem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈnɛm/, occidental /a.ru.iˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arruïnem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arruïnar.
    [Nosaltres] arruïnem o arruïnam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Que nosaltres] arruïnem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arruïnar.
    Arruïnem [nosaltres].

#### Sinònims

* arruïneguem, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nem (4)
* Anagrames: murarien, rumiaren, ruminaré, runaríem
# arruïnesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈne.səs/, occidental /a.ru.iˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arruïnesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Tu] arruïnessis, arruïnesses, arruïnasses, arruïnassis o arruïnares.

#### Sinònims

* arruïneguesses, forma col·loquial.
# arruïneguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ru.i.neˈɣe.som/

### Verb

arruïneguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] arruïnéssim, arruïnéssem, arruïnàssem, arruïnàssim o arruïnàrem.
# arruïnessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈne.sə/, occidental /a.ru.iˈne.sa/
       Informal: /a.ru.iˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

arruïnessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] arruïnés, arruïnàs o arruïnara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nes·sa (5)
* Anagrama: arranéssiu
# arruïnessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈne.sən/, occidental /a.ru.iˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arruïnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Ells/elles/vostès] arruïnessin, arruïnessen, arruïnassen, arruïnassin o arruïnaren.

#### Sinònims

* arruïneguessen, forma col·loquial.
# arruïnen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈi.nən/, occidental /a.ruˈi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

arruïnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arruïnar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Que ells/elles/vostès] arruïnin o arruïnen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arruïnar.
    Arruïnin o arruïnen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nen (4)
* Anagrames: enriuran, reuniran, runarien
# arruïnes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈi.nəs/, occidental /a.ruˈi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

arruïnes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arruïnar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Que tu] arruïnis o arruïnes; [tu] no arruïnis o arruïnes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nes (4)
* Anagrames: enriuràs, reuniràs, runaries
# arruïneguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ru.i.neˈɣe.sow/

### Verb

arruïneguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] arruïnéssiu, arruïnésseu, arruïnàsseu, arruïnàssiu o arruïnàreu.
# arruïnessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.iˈne.si/, balear /ə.ru.iˈne.si/ alguerès /a.ru.iˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

arruïnessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] arruïnés, arruïnàs o arruïnara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] arruïnés, arruïnàs o arruïnara.
# arteria pericardiacophrenica
## Llatí
### Nom

arteria pericardiacophrenica
* (Terminologia Anatomica) artèria pericardiofrènica, artèria diafragmàtica superior

### Vegeu també

* arteria pericardiacophrenica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria pharyngea ascendens
## Llatí
### Nom

arteria pharyngea ascendens
* (Terminologia Anatomica) artèria faríngia ascendent

### Vegeu també

* arteria pharyngea ascendens. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria palatina ascendens
## Llatí
### Nom

arteria palatina ascendens
* (Terminologia Anatomica) artèria palatina ascendent

### Vegeu també

* arteria palatina ascendens. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria peronea
## Llatí
### Nom

arteria peronea
* (Terminologia Anatomica) artèria peroneal, artèria fibular

#### Sinònims

* arteria fibularis

### Vegeu també

* arteria peronea. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria plantaris lateralis
## Llatí
### Nom

arteria plantaris lateralis
* (Terminologia Anatomica) artèria plantar externa, artèria plantar lateral

### Vegeu també

* arteria plantaris lateralis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria palatina descendens
## Llatí
### Nom

arteria palatina descendens
* (Terminologia Anatomica) artèria palatina descendent

### Vegeu també

* arteria palatina descendens. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria perinealis
## Llatí
### Nom

arteria perinealis
* (Terminologia Anatomica) artèria perineal

### Vegeu també

* arteria perinealis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria pancreatica dorsalis
## Llatí
### Nom

arteria pancreatica dorsalis
* (Terminologia Anatomica) artèria pancreàtica dorsal

### Vegeu també

* arteria pancreatica dorsalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria pancreatica magna
## Llatí
### Nom

arteria pancreatica magna
* (Terminologia Anatomica) artèria pancreàtica major

### Vegeu també

* arteria pancreatica magna. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arteria phrenica inferior
## Llatí
### Nom

arteria phrenica inferior
* (Terminologia Anatomica) artèria frènica inferior, artèria diafragmàtica inferior

### Vegeu també

* arteria phrenica inferior. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].