OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# habitatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈta.d͡ʒə/, occidental /a.biˈta.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: De habitar i el sufix -atge, segle XIV

### Nom

habitatge m. ‎(plural habitatges)
* Edifici, o part d'ell, destinat a poder fer-hi vida, és a dir, dormir, cuinar, etc.

#### Sinònims

* habitació, habitança
* casa, domicili, habitacle, residència.

#### Traduccions

* Anglès: housing $^{(en)}$
* Castellà: vivienda $^{(es)}$
* Francès: logement $^{(fr)}$
* Italià: allogio $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: CASA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tat·ge (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# habitationi
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪ.taː.tɪˈoː.niː/

### Nom

habitātiōnī
* datiu singular de habitātiō
# habitationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪ.taː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

habitātiōnibus
* datiu plural de habitātiō
* ablatiu plural de habitātiō
# habitationis
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪ.taː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

habitātiōnis
* genitiu singular de habitātiō
# habitatio
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪˈtaː.tɪ.oː/
   * Etimologia: Del verb habitō.

### Nom

habitātiō f. ‎(genitiu habitātiōnis)
* habitatge, residència
* pensió, lloguer
    «annua habitatio» (Suetoni, De Vita Caesarum, 38)la pensió anual

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | habitātiō | habitātiōnēs |
| Vocatiu | habitātiō | habitātiōnēs |
| Acusatiu | habitātiōnem | habitātiōnēs |
| Genitiu | habitātiōnis | habitātiōnum |
| Datiu | habitātiōnī | habitātiōnibus |
| Ablatiu | habitātiōne | habitātiōnibus |
# habitatione
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪ.taː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

habitātiōne
* ablatiu singular de habitātiō
# habitationem
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪ.taː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

habitātiōnem
* acusatiu singular de habitātiō
# imagineguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒi.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

imagineguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] imaginessis, imaginesses, imaginassis, imaginasses o imaginares.
# imaginería
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.ma.xi.neˈɾi.a/, meridional /i.ma.hi.neˈɾi.a/
       Americà: alt /i.ma.x(i).neˈɾi.a/, baix /i.ma.hi.neˈɾi.a/, austral /i.ma.xi.neˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

imaginería f. ‎(plural imaginerías)
* (escultura) imatgeria

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·ne·rí·a (6)

### Vegeu també

* imaginería. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# imaginerías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.ma.xi.neˈɾi.as/, meridional /i.ma.hi.neˈɾi.ah/
       Americà: alt /i.ma.xi.neˈɾi.(a)s/, baix /i.ma.hi.neˈɾi.ah/, austral /i.ma.xi.neˈɾi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

imaginerías f. pl.
* forma plural de imaginería
# imaginer
## Francès

   * Pronúncia: /i.ma.ʒiˈne/ àudio (F)
   * Etimologia: Del llatí imāginārī.

### Verb

imaginer ‎(pronominal s'imaginer)
* imaginar, imaginar-se
# imaginegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒi.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

imaginegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] imaginés, imaginàs o imaginara.
# imagineguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒi.neˈɣe.sow/

### Verb

imagineguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] imaginéssiu, imaginésseu, imaginàsseu, imaginàssiu o imaginàreu.
# imaginen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.məˈʒi.nən/ Occidental: nord-occidental /i.maˈʒi.nen/, valencià /i.maˈd͡ʒi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

imaginen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de imaginar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    [Que ells/elles/vostès] imaginin o imaginen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb imaginar.
    Imaginin o imaginen [ells/elles/vostès].
# imaginegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒi.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

imaginegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] imagineu.
# imagineguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒi.neˈɣe.som/

### Verb

imagineguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] imaginéssim, imaginéssem, imaginàssem, imaginàssim o imaginàrem.
# gropar
## Romanès

   * Pronúncia: /ɡroˈpar/

### Nom

gropar m. ‎(plural gropari)
* enterramorts

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | gropar | groparul | (niște) | gropari | groparii |
| Genitiu-datiu | (unui) | gropar | groparului | (unor) | gropari | groparilor |
| Vocatiu | | groparule, gropare | groparule, gropare | | groparilor | groparilor |
# groparul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

groparul
* nominatiu i acusatiu definit singular de gropar
# groparii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

groparii
* nominatiu i acusatiu definit plural de gropar
# gropa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡɾo.pə/, occidental /ˈɡɾo.pa/
   * Rimes: -opa
   * Etimologia: Del fràncic *kruppa ‎(«massa rodona»), del protogermànic *kruppaz ‎(«massa, bony»), segle XIV. Cognat del francès antic croupe i de l’occità antic cropa, doblet de grop via el gòtic.

### Nom

gropa f. ‎(plural gropes)
* En els animals quadrúpedes, la part inferior de l'esquena.

#### Traduccions

* Anglès: croup $^{(en)}$
* Castellà: grupa $^{(es)}$
* Italià: groppa $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: gro·pa (2)
* Anagrames: pargo, pargó, porga

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# gropada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾuˈpa.ðə/ balear /ɡɾoˈpa.ðə/, /ɡɾuˈpa.ðə/ Occidental: /ɡɾoˈpa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De grop i el sufix -ada, segle XVI.

### Nom

gropada f. ‎(plural gropades)
* grop (nuvolada)
* grop de vent, grop d'aigua

### Miscel·lània

* Síl·labes: gro·pa·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# gropari
## Romanès
### Nom

gropari
* forma plural de gropar
# groparule
## Romanès
### Nom

groparule
* vocatiu singular de gropar
# gropare
## Romanès
### Nom

gropare
* vocatiu singular de gropar
# groparilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

groparilor
* genitiu i datiu definit plural de gropar
* vocatiu plural de gropar
# imprimiré
## Català
### Verb

imprimiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de imprimir.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pɾi.miˈɾe/
       Americà: alt /im.p(ɾi).miˈɾe/, baix /im.pɾi.miˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

imprimiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb imprimir
# imprimiríeu
## Català
### Verb

imprimiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imprimir.
# imprimiriva
## Català
### Verb

imprimiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de imprimir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de imprimir.
# imprimirà
## Català
### Verb

imprimirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de imprimir.
# imprimiríveu
## Català
### Verb

imprimiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imprimir.
# imprimiriven
## Català
### Verb

imprimiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de imprimir.
# imprimirives
## Català
### Verb

imprimirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de imprimir.
# imprimiràs
## Català
### Verb

imprimiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de imprimir.
# habituaríeu
## Català
### Verb

habituaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de habituar.
# habituassis
## Català
### Verb

habituassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb habituar.
# habituaré
## Català
### Verb

habituaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de habituar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tu·a·ré (5)
* Anagrames: habitareu, habitàreu

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βi.twaˈɾe\
       Americà: alt /a.bi.twaˈɾe/, baix \a.βi.twaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

habituaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb habituar
# habituaríveu
## Català
### Verb

habituaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de habituar.
# habituassen
## Català
### Verb

habituassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb habituar.
# habituasses
## Català
### Verb

habituasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb habituar.
# habituassin
## Català
### Verb

habituassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb habituar.
# importunaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pur.tu.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /im.por.tu.naˈɾi.ɛ/, /im.por.tu.naˈɾi.e/ valencià /im.poɾ.tu.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

importunaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de importunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de importunar.

#### Sinònims

* importunariva, forma algueresa.
# importunaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tu.nəˈɾi.əs/, occidental /im.poɾ.tu.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

importunaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de importunar.

#### Sinònims

* importunarives, forma algueresa.
# importunaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //im.purˈtu.nəˈɾəs/, occidental /im.poɾ.tu.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

importunaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de importunar.
# importunarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tu.nəˈɾi.ən/, occidental /im.poɾ.tu.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

importunarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de importunar.

#### Sinònims

* importunariven, forma algueresa.
# importunareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tu.nəˈɾɛw/, occidental /im.poɾ.tu.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

importunareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de importunar.
# importunarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.puɫ.tu.naˈɾi.vas/

### Verb

importunarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de importunar.
    Forma algueresa per [tu] importunaries.
# importunariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.puɫ.tu.naˈɾi.va/

### Verb

importunariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de importunar.
    Forma algueresa per [jo] importunaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de importunar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] importunaria.
# importunariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.puɫ.tu.naˈɾi.van/
   * Homòfon: importunarívem

### Verb

importunariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de importunar.
    [Ellos/elles] importunariven, forma algueresa per [ells/elles] importunarien.
# importunarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //im.purˈtu.nəˈɾə/, occidental /im.poɾ.tu.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

importunarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de importunar.
# importunaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pur.tu.nəˈɾe/, occidental /im.poɾ.tu.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

importunaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de importunar.
# impostos sobre transmissions patrimonials
## Català
### Nom

impostos sobre transmissions patrimonials m. pl.
* Forma plural de impost sobre transmissions patrimonials.
# imposts específics
## Català
### Nom

imposts específics m. pl.
* Forma plural de impost específic.
# imposts selectius
## Català
### Nom

imposts selectius m. pl.
* Forma plural de impost selectiu.
# imposts sobre béns immobles
## Català
### Nom

imposts sobre béns immobles m. pl.
* Forma plural de impost sobre béns immobles.
# imposts negatius sobre la renda
## Català
### Nom

imposts negatius sobre la renda m. pl.
* Forma plural de impost negatiu sobre la renda.
# impostos sobre el valor afegit
## Català
### Nom

impostos sobre el valor afegit m. pl.
* Forma plural de impost sobre el valor afegit.
# imposts especials
## Català
### Nom

imposts especials m. pl.
* Forma plural de impost especial.
# imposts sobre el valor afegit
## Català
### Nom

imposts sobre el valor afegit m. pl.
* Forma plural de impost sobre el valor afegit.
# imposts sobre transmissions patrimonials
## Català
### Nom

imposts sobre transmissions patrimonials m. pl.
* Forma plural de impost sobre transmissions patrimonials.
# guisas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈɡi.sas/, meridional /ˈɡi.sah/
       Americà: alt /ˈɡi.s(a)s/, baix /ˈɡi.sah/, austral /ˈɡi.sas/
   * Rimes: -isas

### Nom

guisas f. pl.
* forma plural de guisa

### Verb

guisas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb guisar

#### Variants

* [2]: (voseo) guisás

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·sas (2)
* Anagrama: siguas
# guirlandes
## Francès

   * Pronúncia: /ɡiʁˈlɑ̃d/

### Nom

guirlandes f. pl.
* forma plural de guirlande
# guisaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ɡi.saˈɾe/
       Americà: alt /ɡ(i).saˈɾe/, baix /ɡi.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

guisaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb guisar
# guirlande
## Francès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

guirlande f. ‎(plural guirlandes)
* Garlanda (corona de flors o branquillons).

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# guirnalda
## Castellà

   * Pronúncia: /ɡiɾˈnal.da/
   * Rimes: -alda
   * Etimologia: De guirlanda per metàtesi.

### Nom

guirnalda f. ‎(plural guirnaldas)
* garlanda

### Miscel·lània

* Síl·labes: guir·nal·da (3)
# guirnaldas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ɡiɾˈnal.das/, meridional /ɡiɾˈnal.dah/
       Americà: alt /ɡiɾˈnal.d(a)s/, baix /ɡiɾˈnal.dah/, austral /ɡiɾˈnal.das/
   * Rimes: -aldas

### Nom

guirnaldas f. pl.
* forma plural de guirnalda
# improvisavo
## Català
### Verb

improvisavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de improvisar.
# improviseguem
## Català
### Verb

improviseguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb improvisar.
# improviseguessa
## Català
### Verb

improviseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improvised
## Anglès
### Verb

improvised
* passat i participi de improvise
# improvisavi
## Català
### Verb

improvisavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de improvisar.
# improvise
## Català
### Verb

improvise
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de improvisar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb improvisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb improvisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb improvisar.

### Miscel·lània

* Anagrama: oprimives

## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

improvise ‎(3a persona singular present improvises, gerundi improvising, passat i participi improvised)
* improvisar
# improviseguessen
## Català
### Verb

improviseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improviseguesses
## Català
### Verb

improviseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# improvisegueu
## Català
### Verb

improvisegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb improvisar.
# improvisaves
## Català
### Verb

improvisaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de improvisar.
# incendiam
## Català
### Verb

incendiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de incendiar.
# incendi
## Català

   * Pronúncia: /inˈsɛn.di/
   * Etimologia: Del llatí incendium, segle XVII.

### Nom

incendi m. ‎(plural incendis)
* Foc gros que crema edificis, boscos, etc.

#### Sinònims

* foc

#### Traduccions

* Alemany: Feuer $^{(de)}$ n., Brand $^{(de)}$ m.
* Anglès: fire $^{(en)}$
* Castellà: incendio $^{(es)}$
* Coreà: 큰불 $^{(ko)}$ ‎(keunbul)
* Danès: brand $^{(da)}$ c.
* Eslovac: požiar $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: požar $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: brulego $^{(eo)}$
* Feroès: eldur $^{(fo)}$ m.
* Francès: incendie $^{(fr)}$
* Friülà: incendi $^{(fur)}$ m.
* Gallec: queima $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: tân $^{(cy)}$
* Georgià: ხანძარი $^{(ka)}$ ‎(khàndzari)
* Grec: φωτιά $^{(el)}$ f. ‎(fotià)
* Hongarès: tűz $^{(hu)}$
* Indonesi: kebakaran $^{(id)}$
* Irlandès: tine $^{(ga)}$ m.
* Islandès: eldur $^{(is)}$ m.
* Italià: incendio $^{(it)}$
* Japonès: 火事 $^{(ja)}$
* Kurd: agir $^{(ku)}$
* Llatí: incendium $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: INCENDI $^{(csc)}$, FOC $^{(csc)}$
* Neerlandès: brand $^{(nl)}$ m.
* Noruec: brann $^{(no)}$ m.
* Occità: incendi $^{(oc)}$
* Polonès: pożar $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: incêndio $^{(pt)}$ m.
* Romanès: incendiu $^{(ro)}$ n.
* Rus: пожа́р $^{(ru)}$ m. ‎(pojar)
* Serbocroat: пожар $^{(sh)}$, požar $^{(sh)}$ m.
* Suec: brand $^{(sv)}$ c.
* Tagal: sunog $^{(tl)}$
* Tai: เพลิง $^{(th)}$
* Turc: yangın $^{(tr)}$
* Txec: požár $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: поже́жа $^{(uk)}$ f. ‎(pojeja)
* Uzbek: yong'in $^{(uz)}$
* Vietnamita: vụ cháy $^{(vi)}$
* Xhosa: umlilo $^{(xh)}$
* Xinès: 火災 $^{(zh)}$ ‎(火灾, huǒzāi)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·di (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: incendi
# incendiaien
## Català
### Verb

incendiaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incendiar.
# incendiaia
## Català
### Verb

incendiaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incendiar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incendiar.
# incendiaies
## Català
### Verb

incendiaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incendiar.
# incautiously
## Anglès

   * Etimologia: De incautious i el sufix -ly.

### Adverbi

incautiously ‎(comparatiu more incautiously, superlatiu most incautiously)
* incautament
    «He took a cigarette from a crumpled packet marked VICTORY CIGARETTES and incautiously held it upright, whereupon the tobacco fell out onto the floor.» ((Orwell, George. Nineteen Eighty-Four, 1989. Londres: Penguin Books, 1948, 7. ISBN 978-0-141-18776-1.))Va treure una cigarreta d'un paquet rebregat de la marca Cigarretes Victòria; per distracció va agafar-la capgirada i li va caure tot el tabac a terra.

#### Relacionats

* incautious

#### Antònims

* cautiously
# incendia
## Català
### Verb

incendia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de incendiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb incendiar.
# hiperbatoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /hi.perˈba.toj/

### Nom

hiperbatoj
* forma plural de hiperbato
# hiperemotivitat
## Català

   * Etimologia: Del prefix hiper- i emotivitat.

### Nom

hiperemotivitat f. ‎(plural hiperemotivitats)
* Sensibilitat emotiva superior a la normal, amb reaccions emocionals exagerades als estímuls afectius.

#### Traduccions

* Anglès: hyperemotivity $^{(en)}$
* Castellà: hiperemotividad $^{(es)}$
* Francès: hyperémotivité $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·per·e·mo·ti·vi·tat (7)

### Vegeu també

* hiperemotivitat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# hiperbato
## Esperanto

   * Pronúncia: /hi.perˈba.to/

### Nom

hiperbato ‎(acusatiu hiperbaton, plural hiperbatoj, plural acusatiu hiperbatojn)
* hipèrbaton
# hiperbòlicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pərˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ balear /i.pəɾˌbɔ.ɫi.kəˈment/, /i.pərˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /i.perˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ valencià /i.peɾˌbɔ.ɫi.kaˈment/, /i.peɾˌβɔ.ɫi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De hiperbòlica i el sufix -ment.

### Adverbi

hiperbòlicament
* D’una manera hiperbòlica.

#### Traduccions

* Anglès: hyperbolically $^{(en)}$
* Castellà: hiperbólicamente $^{(es)}$
* Francès: hyperboliquement $^{(fr)}$
* Italià: iperbolicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·per·bò·li·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# hiperbaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /hi.perˈba.ton/

### Nom

hiperbaton
* acusatiu de hiperbato
# hiperbólicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.peɾˌβo.li.kaˈmen.te\
       Americà: alt \i.peɾˌβo.li.kaˈmen.t(e)\, baix \i.peɾˌβo.li.kaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De hiperbólico i el sufix -mente.

### Adverbi

hiperbólicamente
* hiperbòlicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·per·bó·li·ca·men·te (7)
# hiperbatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /hi.perˈba.tojn/

### Nom

hiperbatojn
* acusatiu plural de hiperbato
# hiperemotividad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈðað\, meridional \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈða(ð)\
       Americà: alt /i.pe.ɾe.mo.t(i).biˈdad/, baix \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈðað\, austral \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

hiperemotividad f. ‎(plural hiperemotividades)
* hiperemotivitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·pe·re·mo·ti·vi·dad (7)

### Vegeu també

* hiperemotividad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# hiperemotividades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈða.ðes\, meridional \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈða.ðeh\
       Americà: alt /i.pe.ɾe.mo.ti.biˈda.d(e)s/, baix \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈða.ðeh\, austral \i.pe.ɾe.mo.ti.βiˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

hiperemotividades f. pl.
* forma plural de hiperemotividad
# hiperbasales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.peɾ.βaˈsa.les\, meridional \i.peɾ.βaˈsa.leh\
       Americà: alt \i.peɾ.βaˈsa.l(e)s\, baix \i.peɾ.βaˈsa.leh\, austral \i.peɾ.βaˈsa.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

hiperbasales inv. pl.
* forma plural de hiperbasal
# heterodina
## Català
### Verb

heterodina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de heterodinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb heterodinar.
# heterodinaran
## Català
### Verb

heterodinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de heterodinar.
# heterodinara
## Català
### Verb

heterodinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.
# heterodinam
## Català
### Verb

heterodinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de heterodinar.
# heterodinaren
## Català
### Verb

heterodinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de heterodinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb heterodinar.