OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assoldéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈde.sim/ balear /ə.soɫˈde.sim/, /ə.suɫˈde.sim/ Occidental: /a.soɫˈde.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assoldéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈda.βəw/ balear /ə.soɫˈda.vəw/, /ə.suɫˈda.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.soɫˈda.βew/ valencià /a.soɫˈda.vew/, /a.soɫˈda.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assoldàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assoldar.
# assoldéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈde.səm/ balear /ə.soɫˈde.səm/, /ə.suɫˈde.səm/ Occidental: /a.soɫˈde.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assoldéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈde.siw/ balear /ə.soɫˈde.siw/, /ə.suɫˈde.siw/ Occidental: /a.soɫˈde.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assoldéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldàssiu
## Català
### Verb

assoldàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈdes/ balear /ə.soɫˈdes/, /ə.suɫˈdes/ Occidental: /a.soɫˈdes/
   * Rimes: -es

### Verb

assoldés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldàssim
## Català
### Verb

assoldàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈde.səw/ balear /ə.soɫˈde.səw/, /ə.suɫˈde.səw/ Occidental: /a.soɫˈde.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assoldésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assossegara
## Català
### Verb

assossegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assossega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈsɛ.ɣə/ balear /ə.soˈsə.ɣə/, /ə.suˈsɛ.ɣə/ Occidental: /a.soˈse.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

assossega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assossegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assossegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agosasses
# assossegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa/ balear /ə.so.səˈɣa/, /ə.su.səˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.so.seˈɣa/ valencià /a.so.seˈɣaɾ/, /a.so.seˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assossegà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *sessicāre ‎(«assentar»), de sessus, participi de sedeō ‎(«seure»), segle XIV.

### Verb

assossegar trans., pron. ‎(pronominal assossegar-se)
* Tranquil·litzar l'ànim.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assossego, assossega, assosseguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* calmar, apaivagar

#### Antònims

* inquietar, agitar

#### Traduccions

* Anglès: appease $^{(en)}$, calm $^{(en)}$
* Castellà: sosegar $^{(es)}$
* Francès: apaiser $^{(fr)}$, calmer $^{(fr)}$
* Italià: calmare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: TRANQUIL $^{(csc)}$, CAP+TRANQUIL $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assossegar-se
## Català
### Verb

assossegar-se
* Forma pronominal de assossegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assossegares
# assossegaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.sə.ɣəˈɾan/ balear /ə.so.sə.ɣəˈɾan/, /ə.su.sə.ɣəˈɾan/ Occidental: /a.so.se.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assossegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assossegar.
# assossegadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˌɣa.ðəˈmen/ balear /ə.so.səˌɣa.ðəˈment/, /ə.su.səˌɣa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.so.seˌɣa.ðaˈmen/ valencià /a.so.seˌɣa.ðaˈment/, /a.so.seˌɣa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De assossegat i el sufix -ment.

### Adverbi

assossegadament
* D'una manera assossegada.

#### Traduccions

* Anglès: calmingly $^{(en)}$, calmly $^{(en)}$
* Castellà: sosegadamente $^{(es)}$
* Francès: calmement $^{(fr)}$
* Italià: calmamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·ga·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assossegam
## Català
### Verb

assossegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assossegar.
# arrià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈa/, occidental /a.riˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: arriar

### Adjectiu

arrià m. ‎(femení arriana, plural masculí arrians, plural femení arrianes)
* Relatiu a Àrrius, Àrri o Àri, segons la transcripció en voga, el qual va crear una doctrina cristiana, actualment extingida, diferent a la catòlica i a la ortodoxa, que no considera Jesús part de Déu, sinó, inspirat per Déu, i, per tant, no creu en la Santíssima Trinitat.

#### Sinònims

* arià, variant

#### Traduccions

* Castellà: arriano $^{(es)}$

### Nom

arrià m. ‎(plural arrians, femení arriana)
* Seguidor de la doctrina d'Àrrius.

#### Sinònims

* arià, variant

#### Traduccions

* Castellà: arriano $^{(es)}$

### Verb

arrià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·à (3)
* Anagrames: aïrar, arrai

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arriàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈa.ɾəw/, occidental /a.riˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arriàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arriar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.
# arrizotònic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ri.zuˈtɔ.nik/ balear /ə.ri.zoˈtɔ.nik/, /ə.ri.zuˈtɔ.nik/ Occidental: /a.ri.zoˈtɔ.nik/
   * Rimes: -ɔnik
   * Etimologia: Del prefix a- i rizotònic.

### Adjectiu

arrizotònic m. ‎(femení arrizotònica, plural masculí arrizotònics, plural femení arrizotòniques)
* Que té un radical àton, l'accent cau sobre la síl·laba que conté el morfema de conjugació o sobre l'afix de futur i de condicional.

#### Variants

* arizotònic (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Alemany: endungsbetont $^{(de)}$
* Anglès: arrhizotonic $^{(en)}$
* Castellà: arrizotónico $^{(es)}$ m.
* Francès: arhizotonique $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: arizotonico $^{(it)}$ m., rizoatono $^{(it)}$ m.
* Portuguès: arrizotónico $^{(pt)}$ m. (Portugal), arrizotônico $^{(pt)}$ m. (Brasil)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·zo·tò·nic (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrizotònics
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ri.zuˈtɔ.niks/ balear /ə.ri.zoˈtɔ.niks/, /ə.ri.zuˈtɔ.niks/ Occidental: /a.ri.zoˈtɔ.niks/
   * Rimes: -ɔniks

### Adjectiu

arrizotònics m. pl.
* Forma plural de arrizotònic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·zo·tò·nics (5)
* Anagrama: isocronitzar
# arrizòfit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈzɔ.fit/, occidental /a.riˈzɔ.fit/
   * Rimes: -ɔfit
   * Etimologia: Del prefix a-, el prefix rizo- i el sufix -fit.

### Nom

arrizòfit m. ‎(plural arrizòfits)
* Planta sense arrels.

#### Variants

* arizòfit (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Francès: arrhize $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·zò·fit (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arriàs
## Català
### Verb

arriàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·às (3)
* Anagrames: arrais, arrasi, arrasí, sarraí, Sarrià, sàrria
# aturrullàssem
## Català
### Verb

aturrullàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturrullar.
# aturrullis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tuˈru.ʎis/, occidental /a.tuˈru.ʎis/
   * Rimes: -uʎis

### Verb

aturrullis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aturrullar.
# aturrullo
## Català
### Verb

aturrullo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aturrullar.
# aturrullàs
## Català
### Verb

aturrullàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturrullar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturrullar.
# aturrullàsseu
## Català
### Verb

aturrullàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturrullar.
# aturrulli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tuˈru.ʎi/, occidental /a.tuˈru.ʎi/
   * Rimes: -uʎi

### Verb

aturrulli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aturrullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aturrullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aturrullar.
# aturrullà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tu.ruˈʎa/, occidental /a.tu.ruˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

aturrullà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aturrullar.
# aturrullàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tu.ruˈʎa.ɾəw/, occidental /a.tu.ruˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aturrullàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aturrullar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturrullar.
# aturrullin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tuˈru.ʎin/, occidental /a.tuˈru.ʎin/
   * Rimes: -uʎin

### Verb

aturrullin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aturrullar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aturrullar.
# aturrullàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tu.ruˈʎa.ɾəm/, occidental /a.tu.ruˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aturrullàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aturrullar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aturrullar.
# assuaujava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əwˈʒa.βə/, balear /ə.su.əwˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /a.su.awˈd͡ʒa.βa/ valencià /a.su.awˈd͡ʒa.va/, /a.su.awˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assuaujava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assuaujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assuaujar.
# assuaujàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.əwˈʒa.ɾəm/, occidental /a.su.awˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assuaujàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assuaujar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuaujar.
# assuaujàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.əwˈʒa.ɾəw/, occidental /a.su.awˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assuaujàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assuaujar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuaujar.
# assuaujau
## Català
### Verb

assuaujau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assuaujar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assuaujar.
# assuaujo
## Català
### Verb

assuaujo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assuaujar.
# assuaujà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.su.əwˈʒa/, occidental /a.su.awˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

assuaujà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assuaujar.
# assuaujaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əwˈʒa.βən/, balear /ə.su.əwˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.su.awˈd͡ʒa.βen/ valencià /a.su.awˈd͡ʒa.ven/, /a.su.awˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assuaujaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assuaujar.
# assuaujaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əwˈʒa.βəs/, balear /ə.su.əwˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.su.awˈd͡ʒa.βes/ valencià /a.su.awˈd͡ʒa.ves/, /a.su.awˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assuaujaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assuaujar.
# avaraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɾa.βən/, balear /ə.vəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɾa.βen/ valencià /a.vaˈɾa.ven/, /a.βaˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

avaraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de avarar.
# avaravo
## Català
### Verb

avaravo
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de avarar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avorava
# avaras
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈwaː.raːs/

### Adjectiu

avārās
* acusatiu femení plural de avārus
# avarca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβar.kə/, balear /əˈvaɾ.kə/ Occidental: nord-occidental /aˈβar.ka/ valencià /aˈvaɾ.ka/, /aˈβaɾ.ka/
   * Rimes: -aɾka
   * Etimologia: D’un ibèric *abarka ‎, segle XIII, relacionat amb baikar ‎(, «recipient»), amb evolució semàntica *fusta > recipient còncau > esclop > calçat. Doblet de barca. Cognat del basc abarka, el castellà abarca, el portuguès abarca i l’occità abarca, probablement via el llatí hispànic.

### Nom

avarca f. ‎(plural avarques)
* Calçat de cuir amb corretges per subjectar al peu i al turmell.

#### Variants

* varca (mallorquí, menorquí)

#### Traduccions

* Basc: abarka $^{(eu)}$
* Castellà: abarca $^{(es)}$
* Occità: abarca $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: abarca $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·var·ca (3)
* Anagrames: arcava, carava, vacara, vacarà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# avarava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈɾa.βə/, balear /ə.vəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈɾa.βa/ valencià /a.vaˈɾa.va/, /a.βaˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

avarava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de avarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de avarar.
# atalaiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tə.ɫəˈja/ Occidental: nord-occidental /a.ta.ɫaˈja/ valencià /a.ta.ɫaˈjaɾ/, /a.ta.ɫaˈja/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atalaià
   * Etimologia: Del prefix a- i talaia.

### Verb

atalaiar trans., pron. ‎(pronominal atalaiar-se)
* Mirar des d'una talaia.
* Observar mirant la llunyania.
* (pronominal) adonar-se

#### Variants

* talaiar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atalaio, atalaia, atalaiem

#### Traduccions

* Anglès: scan $^{(en)}$
* Castellà: atalayar $^{(es)}$, otear $^{(es)}$
* Esperanto: gvati $^{(eo)}$
* Francès: guetter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·la·iar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# atalaiaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ɫəˈja.ɾən/, occidental /a.ta.ɫaˈja.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

atalaiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atalaiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiar-se
## Català
### Verb

atalaiar-se
* Forma pronominal de atalaiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: atalaiares
# atalaiam
## Català
### Verb

atalaiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atalaiar.
# atalaiara
## Català
### Verb

atalaiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ɫə.jəˈɾan/, occidental /a.ta.ɫa.jaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atalaiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atalaiar.
# ayudante de anotador
## Castellà
### Nom

ayudante de anotador m. f. ‎(plural ayudantes de anotador)
* (basquetbol) ajudant d'anotador

### Vegeu també

* ayudante de anotador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ayudantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ʝuˈðan.tes\, meridional \a.ʝuˈðaŋ.teh\
       Americà: alt /a.ʝuˈdan.t(e)s/, baix \a.ʝuˈðaŋ.teh\, austral \a.ʒuˈðan.tes\
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

ayudantes inv. pl.
* forma plural de ayudante

### Nom

ayudantes m. f. pl.
* forma plural de ayudante
# ayudantía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ʝu.ðanˈti.a\, meridional \a.ʝu.ðaŋˈti.a\
       Americà: alt /a.ʝu.danˈti.a/, baix \a.ʝu.ðaŋˈti.a\, austral \a.ʒu.ðanˈti.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

ayudantía f. ‎(plural ayudantías)
* ajudantia

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·yu·dan·tí·a (5)
# aytants
## Català antic
### Pronom

aytants
* forma plural de aytant

#### Variants

* aitants
# ayuda
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈʝu.ða\
       Americà: alt /aˈʝu.da/, baix \aˈʝu.ða\, austral \aˈʒu.ða\
   * Rimes: -uda

### Nom

ayuda f. ‎(plural ayudas)
* ajuda, ajut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·yu·da (3)
# ayuda pedagógica
## Castellà
### Nom

ayuda pedagógica f. ‎(plural ayudas pedagógicas)
* ajuda pedagògica

### Vegeu també

* ayuda pedagógica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aytantes
## Català antic
### Pronom

aytantes
* forma plural de aytanta

#### Variants

* aitantes
# ayudantías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ʝu.ðanˈti.as\, meridional \a.ʝu.ðaŋˈti.ah\
       Americà: alt /a.ʝu.danˈti.(a)s/, baix \a.ʝu.ðaŋˈti.ah\, austral \a.ʒu.ðanˈti.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

ayudantías f. pl.
* forma plural de ayudantía
# ayudante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ʝuˈðan.te\, meridional \a.ʝuˈðaŋ.te\
       Americà: alt /a.ʝuˈdan.t(e)/, baix \a.ʝuˈðaŋ.te\, austral \a.ʒuˈðan.te\
   * Rimes: -ante

### Adjectiu

ayudante inv. ‎(plural ayudantes)
* ajudant

### Nom

ayudante m. f. ‎(plural ayudantes)
* ajudant
* (pilota basca) botiller

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·yu·dan·te (4)
# ayudantes de anotador
## Castellà
### Nom

ayudantes de anotador m. f. pl.
* forma plural de ayudante de anotador
# aspergiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾan/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aspergiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrames: espargiran, panarregis, persignara, persignarà
# aspergiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾi.əs/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aspergiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargiries
# aspergiriva
## Català
### Verb

aspergiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aspergir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargiriva
# aspergireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.ʒiˈɾɛw/ balear /əs.pəɾ.ʒiˈɾəw/, /əs.pər.ʒiˈɾɛw/ Occidental: /as.peɾ.d͡ʒiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aspergireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·reu (4)
* Anagrames: espargireu, espargíreu, parigueres, perseguira, perseguirà
# aspergiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾi.ə/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aspergiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aspergir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargiria
# aspergirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾi.ən/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aspergirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargirien
# aspergiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.ɾən/, occidental /as.peɾˈd͡ʒi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

aspergiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aspergir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·ren (4)
* Anagrames: espargiren, peregrinàs, persignaré
# aspergires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.ɾəs/, occidental /as.peɾˈd͡ʒi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

aspergires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aspergir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·res (4)
* Anagrames: espargir-se, espargires
# aspergiriven
## Català
### Verb

aspergiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargiriven
# avantposar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌβam.puˈza/ balear /əˌvam.poˈza/, /əˌvam.puˈza/ Occidental: nord-occidental /aˌβam.poˈza/ valencià /aˌvam.poˈzaɾ/, /aˌβam.poˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: avantposà
   * Etimologia: Del prefix avant- i posar.

### Verb

avantposar trans.
* anteposar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: avantposo, avantposa, avantposem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vant·po·sar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# avantpassat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌβam.pəˈsat/, balear /əˌvam.pəˈsat/ Occidental: nord-occidental /aˌβam.paˈsat/ valencià /aˌvam.paˈsat/, /aˌβam.paˈsat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix avant- i passar, calc del castellà antepasado.

### Nom

avantpassat m. ‎(plural avantpassats, femení avantpassada)
* De qui hom descendeix, especialment en generacions allunyades, és a dir, que n'és besnet, rebesnet, etc.

#### Traduccions

* Anglès: ancestor $^{(en)}$
* Castellà: antepasado $^{(es)}$ m.
* Francès: ancêtre $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vant·pas·sat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# avantposa
## Català
### Verb

avantposa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de avantposar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb avantposar.
# avantpaís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌβan.pəˈis/, balear /əˌvan.pəˈis/ Occidental: /aˌβan.paˈis/, /əˌvan.paˈis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: Del prefix avant- i país.

### Nom

avantpaís m. ‎(plural avantpaïsos)
* País ultramarí on s'adrecen les activitats d'un port.

#### Antònims

* rerepaís

#### Traduccions

* Alemany: Vorland $^{(de)}$
* Anglès: voreland $^{(en)}$, foreland $^{(en)}$
* Francès: avant-pays $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vant·pa·ís (4)

### Vegeu també

* Idescat
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# avantposam
## Català
### Verb

avantposam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de avantposar.
# atestésseu
## Català
### Verb

atestésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atestar.
# atesí
## Català antic
### Verb

atesí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de atendre

#### Variants

* atès, atenguí, atengué
# atetako
## Basc
### Nom

atetako
* genitiu locatiu indefinit de ate
# atestéssim
## Català
### Verb

atestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atestar.
# atestí
## Català
### Verb

atestí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atestar.
# atetara
## Basc
### Nom

atetara
* al·latiu indefinit de ate