OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aclapari
## Català
### Verb

aclapari
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclaparar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclaparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclaparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclaparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pa·ri (4)
* Anagrames: aplicara, aplicarà, placaria
# aclaparen
## Català
### Verb

aclaparen ‎(infinitiu aclaparar)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aclaparar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclaparar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclaparar.
aclaparen ‎(infinitiu aclapar)
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aclapar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pa·ren (4)
* Anagrama: aplacaren
# aclapares
## Català
### Verb

aclapares ‎(infinitiu aclaparar)
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclaparar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclaparar.
aclapares ‎(infinitiu aclapar)
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aclapar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pa·res (4)
* Anagrama: aplacares
# aclaparessen
## Català
### Verb

aclaparessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclaparar.
# aclaparesses
## Català
### Verb

aclaparesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclaparar.
# aclaparem
## Català
### Verb

aclaparem ‎(infinitiu aclaparar)
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclaparar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aclaparar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aclaparar.
aclaparem ‎(infinitiu aclapar)
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pa·rem (4)
* Anagrames: aplacarem, aplacàrem
# aclaparessin
## Català
### Verb

aclaparessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclaparar.
# aclaparessis
## Català
### Verb

aclaparessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclaparar.
# aclapareu
## Català
### Verb

aclapareu ‎(infinitiu aclaparar)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aclaparar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclaparar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aclaparar.
aclapareu ‎(infinitiu aclapar)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pa·reu (4)
* Anagrames: aplacareu, aplacàreu
# actuáis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /akˈtwais/, meridional /akˈtwaih/
       Americà: alt /akˈtwa(i)s/, baix /akˈtwaih/, austral /akˈtwais/
   * Rimes: -ais

### Verb

actuáis
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) del present d’indicatiu del verb actuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tuáis (2)
* Anagrames: acuitas, acuitás, astucia, taucáis
# actuéssem
## Català
### Verb

actuéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.
# actués
## Català
### Verb

actués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·és (3)
* Heterograma de 6 lletres (acestu)
* Anagrama: cautes
# actuéssim
## Català
### Verb

actuéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.
# actuás
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /akˈtwas/, meridional /akˈtwah/
       Americà: alt /akˈtwas/, baix /akˈtwah/, austral /akˈtwas/
   * Rimes: -as

### Verb

actuás
* (voseo) segona persona del singular (vos) del present d’indicatiu del verb actuar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tuás (2)
* Anagrames: acutas, castúa, cautas, cuatas, taucas, taucás
# actué
## Castellà

   * Pronúncia: /akˈtwe/
   * Rimes: -e

### Verb

actué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb actuar
# actuàveu
## Català
### Verb

actuàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de actuar.
# actuésseu
## Català
### Verb

actuésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb actuar.
# admitissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈti.sis/, occidental /ad.miˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

admitissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb admitir.

#### Variants

* admitisses, admitires

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tis·sis (4)
# admitits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈtits/, occidental /ad.miˈtits/
   * Rimes: -its

### Verb

admitits
* Participi masculí plural del verb admitir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tits (3)
# admitiva
## Català
### Verb

admitiva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de admitir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* [1] admitia
* [2] admitia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ti·va (4)
# admitix
## Català
### Verb

admitix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de admitir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteix, admit
* [2] admiteix

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tix (3)
# admitixen
## Català
### Verb

admitixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* admiteixen, admiten

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ti·xen (4)
# admitiven
## Català
### Verb

admitiven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* admitien

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ti·ven (4)
# admitixes
## Català
### Verb

admitixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* admiteixes, admits

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ti·xes (4)
# admitit
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈtit/, occidental /ad.miˈtit/
   * Rimes: -it

### Verb

admitit
* Participi masculí singular del verb admitir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tit (3)
# admitiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈtiw/, occidental /ad.miˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

admitiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de admitir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb admitir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [2] admitigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·tiu (3)
# admitives
## Català
### Verb

admitives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* admities

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ti·ves (4)
# aclamaria
## Català
### Verb

aclamaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aclamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclamar.
# aclamariva
## Català
### Verb

aclamariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aclamar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aclamar.
# aclamareu
## Català
### Verb

aclamareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aclamar.
# aclamaries
## Català
### Verb

aclamaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ma·ri·es (5)
* Anagrames: aclameiràs, almescaria
# aclamariven
## Català
### Verb

aclamariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclamar.
# aclamaren
## Català
### Verb

aclamaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aclamar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamares
## Català
### Verb

aclamares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aclamar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ma·res (4)
* Anagrames: almescara, almescarà, escamarla, escamarlà, malcasaré
# aclamarives
## Català
### Verb

aclamarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aclamar.
# aclamarà
## Català
### Verb

aclamarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aclamar.
# aclamarien
## Català
### Verb

aclamarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ma·ri·en (5)
* Anagrames: aclameiran, encalimarà
# acubilli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈβi.ʎi/, occidental /a.kuˈbi.ʎi/
   * Rimes: -iʎi

### Verb

acubilli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acubillar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acubillar.
# acubillis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈβi.ʎis/, occidental /a.kuˈbi.ʎis/
   * Rimes: -iʎis

### Verb

acubillis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillàssem
## Català
### Verb

acubillàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillàrem
## Català
### Verb

acubillàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acubillar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubilleu
## Català
### Verb

acubilleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acubillar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acubillar.
# acubillin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈβi.ʎin/, occidental /a.kuˈbi.ʎin/
   * Rimes: -iʎin

### Verb

acubillin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acubillar.
# acubillo
## Català

   * Pronúncia: central /ə.kuˈβi.ʎu/, occidental /a.kuˈbi.ʎo/
   * Rimes: -iʎo

### Verb

acubillo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acubillar.
# acubillàreu
## Català
### Verb

acubillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acubillar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillà
## Català
### Verb

acubillà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acubillar.
# acubillàs
## Català
### Verb

acubillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# addestrandosi
## Italià
### Verb

addestrandosi
* gerundi de addestrarsi
# addestrai
## Italià
### Verb

addestrai
* primera persona singular (io) del passat de addestrare
# addestrando
## Italià
### Verb

addestrando
* gerundi de addestrare
# addestrantesi
## Italià
### Verb

addestrantesi
* participi present de addestrarsi
# addestrammo
## Italià
### Verb

addestrammo
* primera persona plural (noi) del passat de addestrare
# addestrante
## Italià
### Verb

addestrante
* participi present de addestrare
# addestrano
## Italià
### Verb

addestrano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addestrare
# adderere
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.dɛˈreː.rɛ/

### Verb

adderēre
* segona persona singular imperfet de subjuntiu passiu de addō
# addestra
## Italià
### Verb

addestra
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addestrare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addestrare
# addere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈad.dɛ.rɛ/

### Verb

addere
* infinitiu del present actiu de addō
# acompanyara
## Català
### Verb

acompanyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyaran
## Català
### Verb

acompanyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acompanyar.
# acompanyants d'equip
## Català
### Nom

acompanyants d'equip m. f. pl.
* Forma plural de acompanyant d'equip.
# acompanyareu
## Català
### Verb

acompanyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acompanyar.
# acompanyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kum.pəˈɲa/ balear /ə.kom.pəˈɲa/, /ə.kum.pəˈɲa/ Occidental: nord-occidental /a.kom.paˈɲa/ valencià /a.kom.paˈɲaɾ/, /a.kom.paˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acompanyà
   * Etimologia: Del prefix a- i company, segle XIV.

### Verb

acompanyar trans.
* Anar en companyia d'una o moltes persones.
* Escortar.
* Agregar una cosa a una altra.
* Cantar i tocar en consonància l'instrument amb la veu.
* (esports de pilota) Prolongar el contacte d'una part del cos o d'un instrument amb la pilota, la bola o el disc després de l'impacte per assegurar-ne la possessió en rebre'l o la direcció en llançar-lo.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acompanyo, acompanya, acompanyem

#### Sinònims

* adornar
* associar
* conduir, dirigir, guiar, menar, portar

#### Derivats

* acompanyada
* acompanyador
* acompanyament
* acompanyant
* acompanyat

#### Traduccions

* Anglès: accompany $^{(en)}$
* Castellà: acompañar $^{(es)}$
* Esperanto: akompani $^{(eo)}$
* Francès: accompagner $^{(fr)}$
* Italià: acompagnare $^{(it)}$
* Llatí: comitare $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: ACOMPANYAR $^{(csc)}$
* Occità: acompanhar $^{(oc)}$
* Castellà: escoltar $^{(es)}$
* Francès: escorter $^{(fr)}$
* Italià: scortare $^{(it)}$
* Llatí: stipare $^{(la)}$
* Occità: acompanhar $^{(oc)}$
* Castellà: acompañar $^{(es)}$
* Francès: unir $^{(fr)}$
* Italià: riunire $^{(it)}$
* Llatí: adjungere $^{(la)}$
* Occità: acompanhar $^{(oc)}$
* Castellà: acompañar $^{(es)}$
* Italià: acompagnare $^{(it)}$
* Anglès: follow through $^{(en)}$
* Castellà: acompañar $^{(es)}$
* Francès: accompagner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·pa·nyar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* acompanyar. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: acompanyar
# acompanyaren
## Català
### Verb

acompanyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acompanyar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# acompanyares
## Català
### Verb

acompanyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acompanyar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acompanyar.
# aconsellara
## Català
### Verb

aconsellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconsellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconsellar.
# aconsellaren
## Català
### Verb

aconsellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aconsellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconsellar.
# aconsellareu
## Català
### Verb

aconsellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aconsellar.
# aconsellaran
## Català
### Verb

aconsellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aconsellar.
# aconsellares
## Català
### Verb

aconsellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aconsellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·se·lla·res (5)
* Anagrama: aconsellar-se
# aconsellarien
## Català
### Verb

aconsellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aconsellar.
# aconsellaria
## Català
### Verb

aconsellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aconsellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aconsellar.
# aconsellaries
## Català
### Verb

aconsellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aconsellar.
# aconsellariva
## Català
### Verb

aconsellariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aconsellar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aconsellar.
# aeróbica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.eˈɾo.βi.ka\
       Americà: alt /a.eˈɾo.bi.k(a)/, baix \a.eˈɾo.βi.ka\
   * Rimes: -obika

### Adjectiu

aeróbica f. ‎(plural aeróbicas)
* forma femenina de aeróbico
# aeróbicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.eˈɾo.βi.kas\, meridional \a.eˈɾo.βi.kah\
       Americà: alt /a.eˈɾo.bi.k(a)s/, baix \a.eˈɾo.βi.kah\, austral \a.eˈɾo.βi.kas\
   * Rimes: -obikas

### Adjectiu

aeróbicas f. pl.
* forma plural de aeróbica
# aeròbiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.eˈɾɔ.βi.kəs/, occidental /a.eˈɾɔ.bi.kes/

### Adjectiu

aeròbiques f. pl.
* Forma plural de aeròbica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·rò·bi·ques (5)
* Anagrama: obsequiaré
# aeròfon
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.eˈɾɔ.fun/, occidental /a.eˈɾɔ.fon/
   * Rimes: -ɔfon
   * Etimologia: Del prefix aero- i el sufix -fon, amb l'accent dislocat (aerofon).

### Adjectiu

aeròfon m. ‎(femení aeròfona, plural masculí aeròfons, plural femení aeròfones)
* Que sona per vibració de l'aire.

#### Traduccions

* Castellà: aerófono $^{(es)}$

### Nom

aeròfon m. ‎(plural aeròfons)
* instrument aeròfon

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·rò·fon (4)

### Referències

* ↑ Moll, Juli, «Exigència en la correcció dels cultismes», Cercle Vallcorba.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* aeròfon. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# acurtaríeu
## Català
### Verb

acurtaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·rí·eu (5)
* Anagrama: traucaríeu
# acurtats
## Català
### Verb

acurtats
* Participi masculí plural del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tats (3)
* Anagrama: traucats
# acurtava
## Català
### Verb

acurtava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acurtar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·va (4)
* Anagrama: traucava
# acurtaven
## Català
### Verb

acurtaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ven (4)
* Anagrames: revacunat, traucaven
# acurtaves
## Català
### Verb

acurtaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·ves (4)
* Anagrames: castràveu, traucaves
# acurtaríem
## Català
### Verb

acurtaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ta·rí·em (5)
* Anagrama: traucaríem
# acurte
## Català
### Verb

acurte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acurtar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (acertu)
* Anagrames: creuat, traceu
# acurtassen
## Català
### Verb

acurtassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tas·sen (4)
* Anagrames: cantussaré, traucassen
# acurtasses
## Català
### Verb

acurtasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tas·ses (4)
* Anagrames: castràsseu, traucasses
# acurtat
## Català
### Verb

acurtat
* Participi masculí singular del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tat (3)
* Anagrames: tractau, traucat
# addottrinante
## Italià
### Verb

addottrinante
* participi present de addottrinare
# addottrinassero
## Italià
### Verb

addottrinassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de addottrinare
# addottrinassi
## Italià
### Verb

addottrinassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de addottrinare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de addottrinare
# addottrinandosi
## Italià
### Verb

addottrinandosi
* gerundi de addottrinarsi
# addottrinano
## Italià
### Verb

addottrinano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addottrinare
# addottrinasse
## Italià
### Verb

addottrinasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de addottrinare
# addottrinantesi
## Italià
### Verb

addottrinantesi
* participi present de addottrinarsi
# addottrinare
## Italià

   * Pronúncia: /ad.dot.triˈnaː.re/
   * Etimologia: Del prefix a- i dottrina.

### Verb

addottrinare trans. ‎(pronominal addottrinarsi)
* adoctrinar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dot·tri·nà·re (5)
# addottrinarono
## Italià
### Verb

addottrinarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de addottrinare
# addottrinarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ad.dot.triˈnar.si/

### Verb

addottrinarsi pron.
* forma plural de addottrinare
* instruir-se
* espavilar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dot·tri·nàr·si (5)
# addolcirò
## Italià
### Verb

addolcirò
* primera persona singular (io) del futur de addolcire
# addolcisca
## Italià
### Verb

addolcisca
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de addolcire
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de addolcire
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de addolcire
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de addolcire
# addolcisco
## Italià
### Verb

addolcisco
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de addolcire
# addolciscono
## Italià
### Verb

addolciscono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addolcire
# addolcisse
## Italià
### Verb

addolcisse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de addolcire
# addolciscano
## Italià
### Verb

addolciscano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de addolcire
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de addolcire
# addolcisce
## Italià
### Verb

addolcisce
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addolcire
# addolcisci
## Italià
### Verb

addolcisci
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de addolcire
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addolcire
# addolcisciti
## Italià
### Verb

addolcisciti
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addolcirsi