OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inundació
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.nun.də.siˈo/, occidental /i.nun.da.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí inundatio.

### Nom

inundació f. ‎(plural inundacions)
* Fet d'inundar.

#### Traduccions

* Albanès: përmbytje $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Flut $^{(de)}$ f.
* Anglès: flood $^{(en)}$
* Àrab: طُوفَان‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: հեղեղ $^{(hy)}$ ‎(hekhekh)
* Basc: uholde $^{(eu)}$
* Belarús: па́вадак $^{(be)}$ m. ‎(pàvadak)
* Bengalí: বন্যা $^{(bn)}$
* Birmà: ရေကြီးခြင်း $^{(my)}$ ‎(re-kri:hkrang:)
* Búlgar: наводне́ние $^{(bg)}$ n. ‎(navodnènie)
* Castellà: inundación $^{(es)}$
* Coreà: 한물 $^{(ko)}$ ‎(hanmul)
* Danès: oversvømmelse $^{(da)}$ c.
* Eslovac: povodeň $^{(sk)}$ f., záplava $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: poplava $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: inundo $^{(eo)}$, pluvego $^{(eo)}$
* Estonià: üleujutus $^{(et)}$, veetulv $^{(et)}$
* Finès: tulva $^{(fi)}$
* Francès: inondation $^{(fr)}$ f.
* Friülà: inondazion $^{(fur)}$ f.
* Gallec: undaciinundación $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: llifogydd $^{(cy)}$
* Georgià: წყალდიდობა $^{(ka)}$ ‎(tskaldídoba)
* Grec: πλημμύρα $^{(el)}$ f. ‎(plimmira)
* Grec antic: πλημμύρα $^{(grc)}$ f. ‎(plēmmýra)
* Hebreu: מַבּוּל‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: बाढ़ $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: árvíz $^{(hu)}$
* Ídix: פֿאַרפֿלייצונג‎ $^{(yi)}$ f.
* Indonesi: banjir $^{(id)}$
* Irlandès: tuile $^{(ga)}$ f.
* Islandès: flóð $^{(is)}$ n.
* Italià: inondazione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 洪水 $^{(ja)}$
* Kazakh: сел $^{(kk)}$ ‎(sel)
* Kirguís: ташкын $^{(ky)}$ ‎(taixkun)
* Kurd: lehî $^{(ku)}$ f.
* Letó: pludi $^{(lv)}$ m. pl.
* Lituà: potvynis $^{(lt)}$ m.
* Llatí: diluvies $^{(la)}$ f., diluvium $^{(la)}$ n., inundatio $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: AIGUA+PUJAR $^{(csc)}$
* Luxemburguès: Héichwaasser $^{(lb)}$ n.
* Macedoni: поплава $^{(mk)}$ f.
* Maltès: għargħar $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: overstroming $^{(nl)}$ f., vloed $^{(nl)}$ m.
* Occità: inondacion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: powódź $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: inundação $^{(pt)}$ f.
* Quítxua: nuyuy $^{(qu)}$
* Romanès: inundație $^{(ro)}$ f.
* Rus: наводне́ние $^{(ru)}$ n. ‎(navodnénie)
* Sànscrit: प्लुति $^{(sa)}$ f.
* Serbocroat: поплава $^{(sh)}$, poplava $^{(sh)}$ f.
* Sicilià: allavinamentu $^{(scn)}$ m.
* Suahili: mafuriko $^{(sw)}$
* Suec: översvämning $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: обхезӣ $^{(tg)}$, сел $^{(tg)}$
* Tagal: baha $^{(tl)}$
* Tai: อุทกภัย $^{(th)}$, น้ำท่วม $^{(th)}$ ‎(náam-tûuam)
* Tàtar: ташкын $^{(tt)}$
* Telugu: వరద $^{(te)}$
* Turc: sel $^{(tr)}$
* Txec: povodeň $^{(cs)}$ f., záplava $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: по́вінь $^{(uk)}$ f. ‎(povin)
* Urdú: باڑھ $^{(ur)}$ f.
* Uzbek: sel $^{(uz)}$
* Vietnamita: lụt $^{(vi)}$
* Xinès: 洪水 $^{(zh)}$ ‎(hóngshuǐ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nun·da·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# inundam
## Català
### Verb

inundam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inundar.
# inunda
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈnun.də/, occidental /iˈnun.da/
   * Rimes: -unda

### Verb

inunda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inundar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inundar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nun·da (3)
* Anagrama: adunin
# inundaien
## Català
### Verb

inundaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inundar.
# instruisquem
## Català
### Verb

instruisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb instruir.
# instruirà
## Català
### Verb

instruirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de instruir.
# instruis
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈstru.is/

### Verb

instruis
* passat de instrui
# instruirives
## Català
### Verb

instruirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de instruir.
# instruiríveu
## Català
### Verb

instruiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instruir.
# instruiré
## Català
### Verb

instruiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de instruir.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾwiˈɾe/, meridional \i(ŋ)h.tɾwiˈɾe\
       Americà: alt /ins.t͡swiˈɾe/, baix \i(ŋ)h.tɾwiˈɾe\, austral /i(n)h.tɾwiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

instruiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb instruir
# instruiríeu
## Català
### Verb

instruiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instruir.
# instruiràs
## Català
### Verb

instruiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de instruir.
# jugaríveu
## Català
### Verb

jugaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de jugar.
# jugasses
## Català
### Verb

jugasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# jugassis
## Català
### Verb

jugassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# jugats
## Català
### Verb

jugats
* Participi masculí plural del verb jugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·gats (2)
* Heterograma de 6 lletres (agjstu)
* Anagrama: jaguts
# jugaríeu
## Català
### Verb

jugaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de jugar.
# jugassen
## Català
### Verb

jugassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# jugassin
## Català
### Verb

jugassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb jugar.
# jugat
## Català
### Verb

jugat
* Participi masculí singular del verb jugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·gat (2)
* Anagrama: jagut
# intranquil·litzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾən/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾən/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾen/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾen/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈza.ɾen/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

intranquil·litzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intranquil·litzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzara
## Català
### Verb

intranquil·litzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾəs/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾəs/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾes/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾes/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈza.ɾes/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

intranquil·litzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intranquil·litzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·quil·lit·za·res (6)
* Anagrama: intranquil·litzar-se
# intranquil·litzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾɛw/, /in.tɾəŋ.ki.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾəw/, /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.d͡zaˈɾew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.d͡zaˈɾew/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.zaˈɾew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

intranquil·litzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intranquil·litzar.
# intranquil·litzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/, /in.tɾəŋ.ki.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.d͡zaˈɾi.a/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.d͡zaˈɾi.a/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.zaˈɾi.a/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

intranquil·litzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intranquil·litzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intranquil·litzar.
# intranquil·litzar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zar.sə/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡zar.sə/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zaɾ.sə/, /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zərˈsə/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zar.se/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡zaɾ.se/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ.se/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈzaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

intranquil·litzar-se
* Forma pronominal de intranquil·litzar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'intranquil·litzo, s'intranquil·litza, ens intranquil·litzem

### Miscel·lània

* Anagrama: intranquil·litzares
# intranquil·litzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: intranquil·litzà
   * Etimologia: De intranquil i el sufix -itzar.

### Verb

intranquil·litzar trans., pron. ‎(pronominal intranquil·litzar-se)
* Produir intranquil·litat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: intranquil·litzo, intranquil·litza, intranquil·litzem

#### Sinònims

* inquietar, neguitejar, desassossegar

#### Derivats

* intranquil·litzador

#### Traduccions

* Anglès: worry $^{(en)}$
* Castellà: intranquilizar $^{(es)}$
* Francès: inquiéter $^{(fr)}$
* Italià: inquietare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tran·quil·lit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# intranquil·litzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾan/, /in.tɾəŋ.ki.ɫi.d͡zəˈɾan/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.d͡zaˈɾan/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.d͡zaˈɾan/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.zaˈɾan/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

intranquil·litzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intranquil·litzar.
# intranquil·litzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/, /in.tɾəŋ.ki.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.d͡zaˈɾi.en/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.d͡zaˈɾi.en/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫi.zaˈɾi.en/, /in.tɾaŋ.ki.ɫi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

intranquil·litzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intranquil·litzar.
# invectiv
## Català
### Verb

invectiv
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invectivar.
# invectiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bəkˈti.βə/, balear /iɱ.vəkˈti.və/ Occidental: nord-occidental /im.bekˈti.βa/, valencià /iɱ.vekˈti.va/
   * Rimes: -iva
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

invectiva f. ‎(plural invectives)
* Discurs, declamació vehement o picant contra alguna persona o cosa.

#### Derivats

* invectivar

#### Traduccions

* Castellà: invectiva $^{(es)}$
* Llatí: objurgatio $^{(la)}$

### Verb

invectiva
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de invectivar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb invectivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vec·ti·va (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.bekˈti.βa\
       Americà: alt /im.bekˈti.ba/, baix \iŋ.bekˈti.βa\, austral \im.bekˈti.βa\
   * Rimes: -iba
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

invectiva f. ‎(plural invectivas)
* invectiva

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vec·ti·va (4)
# invasión del área de portería
## Castellà
### Nom

invasión del área de portería f. ‎(plural invasiones del área de portería)
* (handbol) invasió de l'àrea de porteria

### Vegeu també

* invasión del área de portería. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# invectiu
## Català
### Verb

invectiu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invectivar.
# invectivam
## Català
### Verb

invectivam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de invectivar.
# invectivar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβa/, balear /iɱ.vək.tiˈva/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβa/ valencià /iɱ.vek.tiˈvaɾ/, /im.bek.tiˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: invectivà
   * Etimologia: De invectiva.

### Verb

invectivar intr., trans.
* Blasmar amb invectives.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: invectivo, invectiva, invectivem

#### Traduccions

* Castellà: lanzar invectivas $^{(es)}$
* Francès: invectiver $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vec·ti·var (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# invectivara
## Català
### Verb

invectivara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vec·ti·va·ra (5)
* Anagrama: activariven
# islamisations
## Francès
### Nom

islamisations f. pl.
* forma plural de islamisation
# islamitzam
## Català
### Verb

islamitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de islamitzar.
# islamitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iz.ɫə.miˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫa.miˈd͡za/ valencià /iz.ɫa.miˈzaɾ/, /iz.ɫa.miˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: islamitzà
   * Etimologia: De islam i el sufix -itzar.

### Verb

islamitzar trans., pron. ‎(pronominal islamitzar-se)
* Convertir a la religió islàmica.
* Aplicar la llei islàmica a una societat
* (pronominal) Adoptar la forma de vida de l’islam o de l’islamisme.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: islamitzo, islamitza, islamitzem

#### Derivats

* islamització

#### Sinònims

* mahometitzar

#### Traduccions

* Anglès: Islamize $^{(en)}$
* Castellà: islamizar $^{(es)}$
* Francès: islamiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: is·la·mit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# islamitz
## Català
### Verb

islamitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de islamitzar.
# islamitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iz.ɫəˈmi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫaˈmi.d͡za/, valencià /iz.ɫaˈmi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

islamitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de islamitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb islamitzar.
# islamitzar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iz.ɫə.miˈd͡zar.sə/ balear /iz.ɫə.miˈd͡zaɾ.sə/, /iz.ɫə.mi.d͡zərˈsə/ Occidental: nord-occidental /iz.ɫa.miˈd͡zar.se/, valencià /iz.ɫa.miˈzaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

islamitzar-se
* Forma pronominal de islamitzar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'islamitzo, s'islamitza, ens islamitzem

### Miscel·lània

* Anagrames: islamitzares, realitzàssim
# islamisk
## Suec

   * Etimologia: De islam i el sufix -isk.

### Adjectiu

islamisk
* islàmic
    den islamiska trosbekännelsen ― la professió de fe islàmica

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada islamisk al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada islamisk al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada islamisk al Svensk ordbok.
# insultares
## Català
### Verb

insultares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de insultar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rutilassen
# insultaren
## Català
### Verb

insultaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de insultar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# insultareu
## Català
### Verb

insultareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de insultar.
# insultar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.suɫˈta/ Occidental: nord-occidental /in.suɫˈta/ valencià /in.suɫˈtaɾ/, /in.suɫˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: insultà
   * Etimologia: Del llatí insultare ‎(«saltar per sobre»).

### Verb

insultar trans.
* Ofendre a algú provocant-lo o irritant-lo amb paraules o accions.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: insulto, insulta, insultem

#### Sinònims

* afrontar
* agreujar, befar, escarnir, faltar, infamar, injuriar, ofendre, ultratjar
* anar curt (figurat), injuriar, mancar, pecar

#### Relacionats

* insult, insultador, insultant

#### Traduccions

* Albanès: fyej $^{(sq)}$
* Alemany: beleidigen $^{(de)}$
* Anglès: insult $^{(en)}$
* Àrab: سَبَّ $^{(ar)}$
* Armeni: վիրավորել $^{(hy)}$ ‎(viravorel)
* Belarús: абража́ць $^{(be)}$ ‎(abrajats)
* Búlgar: оскърбя́вам $^{(bg)}$ ‎(oskarbiàvam)
* Castellà: insultar $^{(es)}$
* Coreà: 모욕하다 $^{(ko)}$ ‎(moyokhada)
* Eslovac: urážať $^{(sk)}$, uraziť $^{(sk)}$
* Eslovè: užaliti $^{(sl)}$, žaliti $^{(sl)}$
* Esperanto: insulti $^{(eo)}$
* Francès: insulter $^{(fr)}$
* Gallec: insultar $^{(gl)}$
* Georgià: შეურაცხყოფა $^{(ka)}$ ‎(xeuratskhkopa)
* Grec: προσβάλλω $^{(el)}$ ‎(prosval·lo)
* Grec antic: ὑβρίζω $^{(grc)}$ ‎(hybrízō)
* Hindi: निन्दा करना $^{(hi)}$
* Irlandès: maslaigh $^{(ga)}$
* Islandès: skamma $^{(is)}$
* Italià: insultare $^{(it)}$
* Japonès: 侮辱する $^{(ja)}$
* Llatí: insultare $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: INSULTAR $^{(csc)}$
* Macedoni: навредува $^{(mk)}$
* Mongol: доромжлох $^{(mn)}$
* Neerlandès: beledigen $^{(nl)}$
* Noruec: skjelle ut $^{(no)}$
* Occità: insultar $^{(oc)}$
* Polonès: obrażać $^{(pl)}$, obrazić $^{(pl)}$
* Portuguès: insultar $^{(pt)}$
* Romanès: insulta $^{(ro)}$
* Rus: оскорбля́ть $^{(ru)}$ ‎(oskorbliat), оскорби́ть $^{(ru)}$ ‎(oskorbit)
* Serbocroat: вређати $^{(sh)}$, vređati $^{(sh)}$, вријеђати $^{(sh)}$, vrijeđati $^{(sh)}$
* Suahili: kutukana $^{(sw)}$
* Suec: förolämpa $^{(sv)}$
* Tai: ดูถูก $^{(th)}$
* Turc: aşağılamak $^{(tr)}$
* Txec: urážet $^{(cs)}$, urazit $^{(cs)}$
* Vietnamita: làm nhục $^{(vi)}$
* Xinès: 侮辱 $^{(zh)}$ ‎(wǔrǔ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sul·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (ailnrstu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: insultar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sulˈtaɾ/, meridional \iŋ.sulˈtaɾ\
       Americà: alt /in.s(u)lˈtaɾ/, baix \iŋ.sulˈtaɾ\, austral /in.sulˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

insultar ‎(present insulto, passat insulté, futur insultaré)
* insultar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sul·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (ailnrstu)
# insultara
## Català
### Verb

insultara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insultar.
# insultaran
## Català
### Verb

insultaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de insultar.
# insultaria
## Català
### Verb

insultaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de insultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de insultar.
# insultarien
## Català
### Verb

insultarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de insultar.
# itunetarantz
## Basc
### Nom

itunetarantz
* al·latiu direccional definit plural de itun
* al·latiu direccional indefinit de itun
# iturri
## Basc
### Nom

iturri inan.
* font, deu
* aixeta
* font, origen, motiu

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
iturri
iturria
iturriak
Ergatiu
iturrik
iturriak
iturriek
Datiu
iturriri
iturriari
iturriei
Genitiu
iturriren
iturriaren
iturrien
Comitatiu
iturrirekin
iturriarekin
iturriekin
Benefactiu
iturrirentzat
iturriarentzat
iturrientzat
Instrumental
iturriz
iturriaz
iturriez
Partitiu
iturririk
Prolatiu
iturritzat
Causal
iturrirengatik
iturriarengatik
iturriengatik
Locatius
Inessiu
iturritan
iturrian
iturrietan
Ablatiu
iturritatik
iturritik
iturrietatik
Al·latiu
iturritara
iturrira
iturrietara
Terminatiu
iturritaraino
iturriraino
iturrietaraino
Al·l. direcional
iturritarantz
iturrirantz
iturrietarantz
Gen. locatiu
iturritako
iturriko
iturrietako :
# itunetik
## Basc
### Nom

itunetik
* ablatiu definit singular de itun
# itunez
## Basc
### Nom

itunez
* instrumental definit plural de itun
* instrumental indefinit de itun
# ituntzat
## Basc
### Nom

ituntzat
* prolatiu indefinit de itun
# itunetatik
## Basc
### Nom

itunetatik
* ablatiu definit plural de itun
* ablatiu indefinit de itun
# ituni
## Basc
### Nom

ituni
* datiu indefinit de itun
# itunetara
## Basc
### Nom

itunetara
* al·latiu definit plural de itun
* al·latiu indefinit de itun
# itunetaraino
## Basc
### Nom

itunetaraino
* terminatiu definit plural de itun
* terminatiu indefinit de itun
# itunik
## Basc
### Nom

itunik
* partitiu indefinit de itun
# intricàssim
## Català
### Verb

intricàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquéssim, intriquéssem, intricàssem, intricàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·càs·sim (4)
# intriga
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈtɾi.ɣə/, occidental /inˈtɾi.ɣa/
   * Rimes: -iɡa
   * Etimologia: Derivat del verb intrigar.

### Nom

intriga f. ‎(plural intrigues)
* Acció que s'executa amb astúcia i ocultament per aconseguir algun fi.

#### Traduccions

* Anglès: intrigue $^{(en)}$
* Castellà: intriga $^{(es)}$
* Francès: intrigue $^{(fr)}$
* Italià: intrigo $^{(it)}$

### Verb

intriga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de intrigar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ga (3)
* Anagrames: tragini, traginí

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# intricàsseu
## Català
### Verb

intricàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquéssiu, intriquésseu, intricàssiu, intricàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·càs·seu (4)
* Anagrama: incrustaies
# intricàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾiˈka.βəm/, balear /in.tɾiˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /in.tɾiˈka.βem/ valencià /in.tɾiˈka.vem/, /in.tɾiˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

intricàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cà·vem (4)
# intrig
## Català
### Verb

intrig
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intrigar.
# intricàssiu
## Català
### Verb

intricàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquéssiu, intriquésseu, intricàsseu, intricàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·càs·siu (4)
# intricàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾiˈka.βəw/, balear /in.tɾiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.tɾiˈka.βew/ valencià /in.tɾiˈka.vew/, /in.tɾiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

intricàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cà·veu (4)
# intrigades
## Català
### Verb

intrigades
* Participi femení plural del verb intrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ga·des (4)
* Anagrama: indigestar
# intrigaia
## Català
### Verb

intrigaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intrigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intrigar.