OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dársena
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈdaɾ.se.na/
       Americà: alt /ˈdaɾ.s(e).na/, baix /ˈdaɾ.se.na/
   * Rimes: -aɾsena

### Nom

dársena f. ‎(plural dársenas)
* dàrsena

### Miscel·lània

* Síl·labes: dár·se·na (3)
# dàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈda.βəm/, balear /ˈda.vəm/ Occidental: nord-occidental /ˈda.βɛm/, valencià /ˈda.vem/
   * Rimes: -avem

### Verb

dàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dar.

#### Sinònims

* donàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dà·vem (2)
* Anagrama: vedam

## Català antic
### Verb

dàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dar
# dársenas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdaɾ.se.nas/, meridional /ˈdaɾ.se.nah/
       Americà: alt /ˈdaɾ.se.n(a)s/, baix /ˈdaɾ.se.nah/, austral /ˈdaɾ.se.nas/
   * Rimes: -aɾsenas

### Nom

dársenas f. pl.
* forma plural de dársena: dàrsenes
# dátiles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈda.ti.les/, meridional /ˈda.ti.leh/
       Americà: alt /ˈda.ti.l(e)s/, baix /ˈda.ti.leh/, austral /ˈda.ti.les/
   * Rimes: -atiles

### Nom

dátiles m. pl.
* forma plural de dátil
# dátil
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈda.til/
       Americà: alt /ˈda.t(i)l/, baix /ˈda.til/
   * Rimes: -atil
   * Etimologia: Del català dàtil

### Nom

dátil m. ‎(plural dátiles)
* dàtil

### Miscel·lània

* Síl·labes: dá·til (2)
# dàvets
## Català antic
### Verb

dàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dar
# dàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈda.βəw/, balear /ˈda.vəw/ Occidental: nord-occidental /ˈda.βɛw/, valencià /ˈda.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dar.

#### Variants

* donàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dà·veu (2)
* Anagrama: vedau

## Català antic
### Verb

dàveu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dar
# dálmatas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdal.ma.tas/, meridional /ˈdal.ma.tah/
       Americà: alt /ˈdal.ma.t(a)s/, baix /ˈdal.ma.tah/, austral /ˈdal.ma.tas/
   * Rimes: -almatas

### Adjectiu

dálmatas inv. pl.
* forma plural de dálmata

### Nom

dálmatas m. f. pl.
* forma plural de dálmata

### Nom

dálmatas m. pl.
* forma plural de dálmata

### Miscel·lània

* Síl·labes: dál·ma·tas (3)
# directors de joc
## Català
### Nom

directors de joc m. pl.
* Forma plural de director de joc.
# directors de tesi
## Català
### Nom

directors de tesi m. pl.
* Forma plural de director de tesi.
# directorum
## Llatí

   * Pronúncia: /diː.rɛkˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

dīrectōrum
* genitiu masculí plural de dīrectus
* genitiu neutre plural de dīrectus
# directos
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈrɛk.toːs/

### Adjectiu

dīrectōs
* acusatiu masculí plural de dīrectus
# directors d'art
## Català
### Nom

directors d'art m. pl.
* Forma plural de director d'art.
# directors d'activitats del lleure infantil i juvenil
## Català
### Nom

directors d'activitats del lleure infantil i juvenil m. pl.
* Forma plural de director d'activitats del lleure infantil i juvenil.
# directors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.ɾəkˈtos/ Occidental: nord-occidental /di.ɾekˈtos/, valencià /di.ɾekˈtoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

directors m. pl.
* Forma plural de director.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·rec·tors (3)
* Anagrama: distòrcer

## Anglès
### Nom

directors
* forma plural de director
# directori
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.ɾəkˈtɔ.ɾi/, occidental /di.ɾekˈtɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi
   * Etimologia: Del llatí directorium, segle XVII. En informàtica és un calc semàntic de l'anglès directory.

### Nom

directori m. ‎(plural directoris)
* Consell de direcció d’un organisme o servei públic.
* Publicació amb una relació de noms i adreces.
* Col·lecció de normes, de regles, que serveixen per a dirigir.
* (informàtica) Conjunt de fitxers informàtics agrupats amb un mateix nom per facilitar-ne la utilització, l'administració i cerca.

#### Sinònims

* (consell de direcció) assemblea
* (informàtica) carpeta
* (col·lecció de normes) reglament

#### Traduccions

* Anglès: directory $^{(en)}$
* Castellà: directorio $^{(es)}$ m.
* Francès: directoire $^{(fr)}$ m.
* Alemany: Adressenverzeichnis $^{(de)}$
* Anglès: directory $^{(en)}$
* Castellà: directorio $^{(es)}$ m.
* Francès: répertoire $^{(fr)}$ m.
* Anglès: directory $^{(en)}$
* Castellà: directorio $^{(es)}$ m.
* Francès: directoire $^{(fr)}$ m.
* Alemany: Aschenbecher $^{(de)}$
* Anglès: directory $^{(en)}$
* Castellà: directorio $^{(es)}$
* Francès: répertoire $^{(fr)}$ m.
* Italià: directory $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·rec·to·ri (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# directores de tesis
## Castellà
### Nom

directores de tesis m. pl.
* forma plural de director de tesis
# embagasseixes
## Català
### Verb

embagasseixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de embagassir.

#### Variants

* embagassixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sei·xes (5)
# embagasseix
## Català
### Verb

embagasseix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de embagassir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb embagassir.

#### Variants

* [1] embagassix
* [2] embagassix

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·seix (4)
# embagasseixen
## Català
### Verb

embagasseixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de embagassir.

#### Variants

* embagassixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sei·xen (5)
# embagasseixi
## Català
### Verb

embagasseixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embagassir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embagassir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embagassir.

#### Variants

* [1] embagassisca
* [2] embagassisca
* [3] embagassisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sei·xi (5)
# embafament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.fəˈmen/ balear /əm.bə.fəˈment/, /əm.bə.fəˈmen/ Occidental: nord-occidental /em.ba.faˈmen/ valencià /em.ba.faˈment/, /em.ba.faˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De embafar i el sufix -ment, segle XIX.

### Nom

embafament m. ‎(plural embafaments)
* Acte o efecte d'embafar o d'embafar-se.

#### Sinònims

* empalagament (castellanisme)

#### Traduccions

* Castellà: empalago $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·fa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# embafar-se
## Català
### Verb

embafar-se
* Forma pronominal de embafar.
# embafaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.fəˈmens/, occidental /em.ba.faˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

embafaments m. pl.
* Forma plural de embafament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·fa·ments (4)
# embagasseixin
## Català
### Verb

embagasseixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embagassir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embagassir.

#### Variants

* [1] embagassisquen
* [2] embagassisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sei·xin (5)
# dovevo
## Italià
### Verb

dovevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de dovere
# dovrei
## Italià
### Verb

dovrei
* primera persona singular (io) del condicional de dovere
# dovremo
## Italià
### Verb

dovremo
* primera persona plural (noi) del futur de dovere
# dovevi
## Italià
### Verb

dovevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dovere
# dovrai
## Italià
### Verb

dovrai
* segona persona singular (tu) del futur de dovere
# dovranno
## Italià
### Verb

dovranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de dovere
# dovrebbe
## Italià
### Verb

dovrebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de dovere
# dovremmo
## Italià
### Verb

dovremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de dovere
# dovevate
## Italià
### Verb

dovevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de dovere
# dovrebbero
## Italià
### Verb

dovrebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de dovere
# emfasitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾa/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emfasitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·rà (5)
# emfasitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emfasitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emfasitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·ri·a (6)
# emfasitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾas/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emfasitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·ràs (5)
# emfasitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emfasitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·rí·eu (6)
# emfasitzassen
## Català
### Verb

emfasitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfasitzar.

#### Variants

* emfasitzessin, emfasitzessen, emfasitzassin, emfasitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zas·sen (5)
# emfasitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emfasitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·ri·es (6)
# emfasitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾe/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emfasitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·ré (5)
# emfasitzasses
## Català
### Verb

emfasitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfasitzar.

#### Variants

* emfasitzessis, emfasitzesses, emfasitzassis, emfasitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zas·ses (5)
# emfasitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emfasitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·ri·en (6)
# emfasitzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.zi.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.zi.d͡zaˈɾi.em/, valencià /eɱ.fa.zi.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

emfasitzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·rí·em (6)
# discorr
## Català
### Verb

discorr
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de discórrer.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de discórrer.
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb discórrer.
# discorregem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈʒɛm/ balear /dis.ko.rəˈʒəm/, /dis.ku.rəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /dis.ko.reˈʒem/, valencià /dis.ko.reˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

discorregem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb discórrer.
# discorreguera
## Català
### Verb

discorreguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorregueren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.ku.rəˈɣe.ɾən/ balear /dis.ko.rəˈɣe.ɾən/, /dis.ku.rəˈɣe.ɾən/ Occidental: /dis.ko.reˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

discorregueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de discórrer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb discórrer.
# discorre
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈko.rə/, occidental /disˈko.re/
   * Rimes: -ore

### Verb

discorre
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de discórrer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb discórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·cor·re (3)
* Anagrames: corrides, recordis
# emblanquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋˈke.səm/, occidental /em.bɫaŋˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emblanquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblancar.
# emblanquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋˈke.səw/, occidental /em.bɫaŋˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emblanquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblancar.
# emblanquíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋˈki.əw/, occidental /em.bɫaŋˈki.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emblanquíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emblanquir.
# emblanquírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋˈki.ɾəm/, occidental /em.bɫaŋˈki.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

emblanquírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emblanquir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquir.
# emblanquíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋˈki.ɾəw/, occidental /em.bɫaŋˈki.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

emblanquíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emblanquir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquir.
# emblanquiní
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈni/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

emblanquiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emblanquinar.
# emblanquira
## Català
### Verb

emblanquira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquir.
# emblanquinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈne.səm/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emblanquinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
# emblanquinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈne.sim/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emblanquinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
# emblanquinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈne.siw/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emblanquinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
# emblanquir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bɫəŋˈki/ Occidental: nord-occidental /em.bɫaŋˈki/ valencià /em.bɫaŋˈkiɾ/, /em.bɫaŋˈki/ Informal: nord-occidental /am.bɫaŋˈki/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: emblanquí
   * Etimologia: Del prefix em-, blanc i la desinència -ir, segle XIV.

### Verb

emblanquir trans., pron. ‎(pronominal emblanquir-se)
* Acolorir algun objecte (o persona) de color blanc.
* emblanquinar
* (pronominal) blanquejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: emblanqueixo, emblanqueix, emblanquim

#### Traduccions

* Alemany: weiß machen $^{(de)}$
* Anglès: whiten $^{(en)}$, bleach $^{(en)}$
* Castellà: blanquear $^{(es)}$, emblanquecer $^{(es)}$
* Francès: blanchir $^{(fr)}$
* Gallec: branquear $^{(gl)}$
* Italià: ﻿sbiancarsi $^{(it)}$, imbiancare $^{(it)}$, far bianco $^{(it)}$
* Llatí: dealbare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·blan·quir (3)
* Heterograma de 10 lletres (abeilmnqru)
* Anagrames: blanquirem, blanquírem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# emblanquinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈnes/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

emblanquinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
# emblanquinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈne.səw/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emblanquinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
# emblanquir-se
## Català
### Verb

emblanquir-se
* Forma pronominal de emblanquir.

### Miscel·lània

* Anagrama: emblanquires
# emblanquinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫəŋ.kiˈna.βəw/, balear /əm.bɫəŋ.kiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.bɫaŋ.kiˈna.βew/ valencià /em.bɫaŋ.kiˈna.vew/, /em.bɫaŋ.kiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emblanquinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emblanquinar.
# emmascararen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kəˈɾa.ɾən/, occidental /em.mas.kaˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emmascararen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emmascarar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* [2] emmascaressin, emmascaressen, emmascarassin, emmascarassen
# emmascarar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.məs.kəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.mas.kaˈɾa/ valencià /em.mas.kaˈɾaɾ/, /em.mas.kaˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: emmascarà
   * Etimologia: Verb 1: de emmascara i la desinència -ar, segle XVII.
   * Etimologia: Verb 2: del prefix em-, màscara i la desinència -ar.

### Verb

emmascarar trans.
* Fer una emmascara, tacar de mascara, carbó.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: emmascaro, emmascara, emmascarem

#### Sinònims

* encarbonar, mascarar

#### Traduccions

* Castellà: tiznar $^{(es)}$
* Occità: mascarar $^{(oc)}$

### Verb

emmascarar trans.
* Posar una màscara.

#### Antònims

* desemmascarar

#### Traduccions

* Castellà: enmascarar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mas·ca·rar (4)
* Anagrames: mascararem, mascaràrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# emmascarareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.məs.kə.ɾəˈɾɛw/ balear /əm.məs.kə.ɾəˈɾəw/, /əm.məs.kə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /em.mas.ka.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emmascarareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emmascarar.
# emmascarara
## Català
### Verb

emmascarara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* [1] emmascarés, emmascaràs
* [2] emmascarés, emmascaràs
# emmascaram
## Català
### Verb

emmascaram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emmascarar.

#### Variants

* emmascarem
# emmascarares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kəˈɾa.ɾəs/, occidental /em.mas.kaˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emmascarares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emmascarar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* [2] emmascaressis, emmascaresses, emmascarassis, emmascarasses
# emmascararan
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾan/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emmascararan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emmascarar.
# dispensarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.penˈsa.ɾjos/, meridional \dih.peŋˈsa.ɾjoh\
       Americà: alt /dis.penˈsa.ɾ(jo)s/, baix \dih.peŋˈsa.ɾjoh\, austral /dih.penˈsa.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Nom

dispensarios m. pl.
* forma plural de dispensario
# dispendo
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛn.doː/
   * Etimologia: De la unió del prefix dis- ‎(«separació») i el terme pendō ‎(«pesar»).

### Verb

dispendō ‎(1a present$^?$), dispendis ‎(2a present), dispendere ‎(infinitiu), dispependī ‎(perfet), dispensum ‎(supí)
* pagar un pes determinat

#### Derivats

* dispendium
# dispensario
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.penˈsa.ɾjo/, meridional \dih.peŋˈsa.ɾjo\
       Americà: alt /d(i)s.penˈsa.ɾjo/, baix \dih.peŋˈsa.ɾjo\, austral /dih.penˈsa.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo

### Nom

dispensario m. ‎(plural dispensarios)
* dispensari

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pen·sa·rio (4)
# dispendis
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛn.dɪs/

### Verb

dispendis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dispendō
# dispensari
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.pənˈsa.ɾi/, occidental /dis.penˈsa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del baix llatí dispensarius ‎(«persona que dispensa o administra»).

### Nom

dispensari m. ‎(plural dispensaris)
* Establiment públic d'assistència mèdica i farmacèutica.

#### Traduccions

* Castellà: dispensario $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pen·sa·ri (4)
* Anagrama: inspirades

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# dispensació
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.pən.sə.siˈo/, occidental /dis.pen.sa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Derivat del llatí dispensatio.

### Nom

dispensació f. ‎(plural dispensacions)
* Acció de dispensar.
* Lliurar un producte farmacèutic, generalment un medicament, junt amb els consells oportuns del farmacèutic.
* En l'Església Catòlica, la suspensió de lleis generals feta per les autoritats competents aplicada a casos individuals.
* Entre els mormons, la dispensació a la fi dels temps, designa la creença en l'establiment d'ordre mundial o administració en la qual el cel i la terra estaran sota la política i el govern espiritual de Jesús.

#### Traduccions

* Castellà: dispensación $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pen·sa·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# dispensare
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.pɛnˈsaː.rɛ/

### Verb

dispensāre
* infinitiu del present actiu de dispensō
# emito
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /eˈmi.to/
       Americà: alt /eˈmi.t(o)/, baix /eˈmi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

emito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb emitir
# emití
## Castellà

   * Pronúncia: /e.miˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

emití
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb emitir
# eml
## Multilingüe
### Símbol

eml
* Codi de llengua ISO 639-2 de l'emilianoromanyès.
# emitiré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.mi.tiˈɾe/
       Americà: alt /e.mi.t(i)ˈɾe/, baix /e.mi.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emitiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb emitir