OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trabuc
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈβuk/, occidental /tɾaˈbuk/
   * Rimes: -uk
   * Etimologia: De trabucar i la desinència Ø, segle XIV.

### Nom

trabuc m. ‎(plural trabucs)
* Caixa giratòria d'un carro de trabuc.
* (per extensió) carro de trabuc
* Escopeta curta amb el canó molt ample i de boca de campana.
* Màquina de guerra amb què es llençaven pedres molt grosses; catapulta.
* Unitat de mesura de nou peus geomètrics que s'usa al Piemont.

#### Compostos i expressions

* carro de trabuc (o camió de trabuc)
* menjar com un trabuc: menjar molt.
* posar-se com un trabuc: omplir-se bé la panxa.

#### Variants

* (arcaismes) trabuch, trebuch

#### Traduccions

* Alemany: Espingole $^{(de)}$
* Anglès: blunderbuss $^{(en)}$
* Castellà: trabuco $^{(es)}$
* Finès: väkipyssy $^{(fi)}$
* Francès: tromblon $^{(fr)}$
* Polonès: garlacz $^{(pl)}$
* Castellà: trabuco $^{(es)}$, catapulta $^{(es)}$
* Llatí: catapulta $^{(la)}$
* Castellà: trabuco $^{(es)}$
* Llatí: novempedalis mensura $^{(la)}$

### Verb

trabuc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trabucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·buc (2)
* Heterograma de 6 lletres (abcrtu)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# traboquéssiu
## Català
### Verb

traboquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# trabuca
## Català
### Verb

trabuca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de trabucar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb trabucar.
# traboquéssim
## Català
### Verb

traboquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# trabucada
## Català
### Nom

trabucada f. ‎(plural trabucades)
* Tret fet amb un trabuc.
* Ferida d'un tret de trabuc.
* Acte de disparar amb un trabuc.
* Acte de trabucar i també el seu resultat.

#### Traduccions

* Castellà: trabucazo $^{(es)}$

### Verb

trabucada
* Participi femení singular del verb trabucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·bu·ca·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# trabucaia
## Català
### Verb

trabucaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trabucar.
# tragirava
## Català
### Verb

tragirava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tragirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gi·ra·va (4)
* Anagrama: tragariva
# tragiraves
## Català
### Verb

tragiraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gi·ra·ves (4)
* Anagrames: registrava, tragarives
# tragirasses
## Català
### Verb

tragirasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tragirar.
# tragirassin
## Català
### Verb

tragirassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gi·ras·sin (4)
* Anagrama: transigiràs
# tragirassis
## Català
### Verb

tragirassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tragirar.
# tragiraven
## Català
### Verb

tragiraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gi·ra·ven (4)
* Anagrama: tragariven
# tragirassen
## Català
### Verb

tragirassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tragirar.
# tragirat
## Català
### Verb

tragirat
* Participi masculí singular del verb tragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gi·rat (3)
* Anagrama: tragitar
# tragirau
## Català
### Verb

tragirau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tragirar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tragirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gi·rau (3)
* Anagrama: guitarra
# traduesc
## Català
### Verb

traduesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de traduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·du·esc (3)
* Heterograma de 8 lletres (acderstu)
* Anagrames: descurat, descurta, trucades
# traduesquen
## Català
### Verb

traduesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb traduir.
# tradueixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.ðuˈɛ.ʃən/ balear /tɾə.ðuˈə.ʃən/, /tɾə.ðuˈɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /tɾa.ðuˈej.ʃen/ valencià /tɾa.ðuˈej.ʃen/, /tɾa.ðuˈe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

tradueixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de traduir.
# traduesques
## Català
### Verb

traduesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb traduir.
# traduesca
## Català
### Verb

traduesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb traduir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb traduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·du·es·ca (4)
* Anagrames: acurtades, traucades
# telecomandessin
## Català
### Verb

telecomandessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb telecomandar.
# telecomandesses
## Català
### Verb

telecomandesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb telecomandar.
# telecomandeu
## Català
### Verb

telecomandeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de telecomandar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb telecomandar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb telecomandar.
# telecomandis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɛ.ɫə.kuˈman.dis/ balear /ˌtɛ.ɫə.koˈman.dis/, /ˌtɛ.ɫə.kuˈman.dis/ Occidental: /ˌte.ɫe.koˈman.dis/
   * Rimes: -andis

### Verb

telecomandis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb telecomandar.
# telecomandessis
## Català
### Verb

telecomandessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb telecomandar.
# telecomandi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɛ.ɫə.kuˈman.di/ balear /ˌtɛ.ɫə.koˈman.di/, /ˌtɛ.ɫə.kuˈman.di/ Occidental: /ˌte.ɫe.koˈman.di/
   * Rimes: -andi

### Verb

telecomandi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de telecomandar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb telecomandar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb telecomandar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb telecomandar.
# telecomandessen
## Català
### Verb

telecomandessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb telecomandar.
# telecomandin
## Català
### Verb

telecomandin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb telecomandar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb telecomandar.
# telecomando
## Català
### Verb

telecomando
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de telecomandar.
# telecomandà
## Català
### Verb

telecomandà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de telecomandar.
# tradukrajtoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tra.duˈkraj.toj/

### Nom

tradukrajtoj
* forma plural de tradukrajto

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·duk·raj·toj (4)
# tradukrajton
## Esperanto

   * Pronúncia: /tra.duˈkraj.ton/

### Nom

tradukrajton
* acusatiu de tradukrajto

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·duk·raj·ton (4)
# tradukus
## Esperanto

   * Pronúncia: /traˈdu.kus/
   * Rimes: -ukus

### Verb

tradukus
* condicional de traduki

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·du·kus (3)
# traduzione
## Italià

   * Pronúncia: /tra.dutˈt͡sjoː.ne/
   * Etimologia: Del llatí traductio.

### Nom

traduzione f. ‎(plural traduzioni)
* traducció

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·du·zió·ne (4)
* Heterograma de 10 lletres (adeinortuz)
# tradukoton
## Esperanto

   * Pronúncia: /tra.duˈko.ton/

### Verb

tradukoton
* acusatiu de tradukoto
# traduzco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾaˈðuθ.ko\, meridional \tɾaˈðuh.ko\
       Americà: alt /t͡saˈdus.k(o)/, baix \tɾaˈðuh.ko\
   * Rimes: -uθko

### Verb

traduzco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb traducir
# tradukotojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tra.duˈko.tojn/

### Verb

tradukotojn
* acusatiu plural de tradukoto
# tradukrajto
## Esperanto

   * Pronúncia: /tra.duˈkraj.to/
   * Etimologia: De l'arrel √traduk i rajto.

### Nom

tradukrajto ‎(acusatiu tradukrajton, plural tradukrajtoj, plural acusatiu tradukrajtojn)
* drets de traducció

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·duk·raj·to (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre tradukrajto
# tradukrajtojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tra.duˈkraj.tojn/

### Nom

tradukrajtojn
* acusatiu plural de tradukrajto

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·duk·raj·tojn (4)
# traduku
## Esperanto

   * Pronúncia: /traˈdu.ku/
   * Rimes: -uku

### Verb

traduku
* volitiu de traduki

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·du·ku (3)
# tranquil·litzàssiu
## Català
### Verb

tranquil·litzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# tranquil·litzàveu
## Català
### Verb

tranquil·litzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tranquil·litzar.
# tranquil·litzàssem
## Català
### Verb

tranquil·litzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# tranquil·litzàsseu
## Català
### Verb

tranquil·litzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# tranquil·litzéssem
## Català
### Verb

tranquil·litzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# tranquil·litzésseu
## Català
### Verb

tranquil·litzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# tranquil·litzés
## Català
### Verb

tranquil·litzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# tranquil·litzàssim
## Català
### Verb

tranquil·litzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tranquil·litzar.
# transcendent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾən.sənˈden/ balear /tɾən.sənˈdent/, /tɾən.sənˈden/ Occidental: nord-occidental /tɾan.senˈden/ valencià /tɾan.senˈdent/, /tɾan.senˈden/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí trānscendēns.

### Adjectiu

transcendent inv. ‎(plural transcendents)
* Que sobrepassa els límits normals.
    «El restabliment a Girona d'estudis universitaris i la constitució formal de la Universitat de Girona a finals del segle XX ha estat un fet transcendent en la vida de la ciutat.» (Jaume de Puig i Oliver, Catàleg dels manuscrits de la Biblioteca Diocesana del Seminari de Girona, 2016, p.7)
* (matemàtiques) Relatiu o pertanyent al conjunt dels nombres transcendents.

#### Sinònims

* destacat, extraordinari, remarcable, significatiu

#### Antònims

* insignificant, comú

#### Traduccions

* Anglès: transcendent $^{(en)}$
* Castellà: trascendente $^{(es)}$
* Francès: transcendent $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·cen·dent (3)
* Anagrama: capça

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: /tɹænˈsɛndɛnt/

### Adjectiu

transcendent ‎(comparatiu more transcendent, superlatiu most transcendent)
* transcendent

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# transcendens
## Llatí

   * Pronúncia: /tranˈskɛn.dɛns/
   * Etimologia: Del verb trānscendō.

### Adjectiu

trānscendēns m. f. n. ‎(genitiu trānscendentis)
* transcendent

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | trānscendēns | trānscendēns | trānscendentēs | trānscendentia |
| Vocatiu | trānscendēns | trānscendēns | trānscendentēs | trānscendentia |
| Acusatiu | trānscendentem | trānscendēns | trānscendentēs | trānscendentia |
| Genitiu | trānscendentis | trānscendentis | trānscendentium | trānscendentium |
| Datiu | trānscendentī | trānscendentī | trānscendentibus | trānscendentibus |
| Ablatiu | trānscendentī | trānscendentī | trānscendentibus | trānscendentibus |
# transcendental
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌtɹænsɛnˈdɛntəl/

### Adjectiu

transcendental ‎(comparatiu more transcendental, superlatiu most transcendental)
* transcendental

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# tigre de mar
## Català
### Nom

tigre de mar m. ‎(plural tigres de mar)
* marraix

### Vegeu també

* tigre de mar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# tightrope walking
## Anglès
### Nom

tightrope walking ‎(incomptable)
* funambulisme

#### Sinònims

* funambulism

### Vegeu també

* tightrope walking. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# tigre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈti.ɣɾə/, occidental /ˈti.ɣɾe/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *tigre(m), acusatiu de tigris, segle XIII.

### Nom

tigre m. ‎(plural tigres, femení tigressa)
* Mamífer de la família dels fèlids, carnívor depredador, de pèl rogenc amb ratlles fosques (Panthera tigris).
* Persona cruel.

#### Traduccions

* Anglès: tiger $^{(en)}$
* Àrab: نِمْر‎ $^{(ar)}$ m.
* Arameu: טיגריס‎ $^{(arc)}$ m.
* Asturià: tigre $^{(ast)}$ m.
* Àzeri: pələng $^{(az)}$
* Basc: tigre $^{(eu)}$
* Bengalí: বাঘ $^{(bn)}$
* Búlgar: ти́гър $^{(bg)}$ m. ‎(tígar)
* Castellà: tigre $^{(es)}$
* Coreà: 호랑이 $^{(ko)}$ ‎(horang-i)
* Cors: tigru $^{(co)}$
* Danès: tiger $^{(da)}$ c.
* Eslovac: tiger $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: tiger $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: tigro $^{(eo)}$
* Estonià: tiiger $^{(et)}$
* Finès: tiikeri $^{(fi)}$
* Francès: tigre $^{(fr)}$
* Gallec: tigre $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: teigr $^{(cy)}$ m.
* Georgià: ვეფხვი $^{(ka)}$ ‎(vèpkhvi)
* Grec: τίγρη $^{(el)}$ m. f. ‎(tigri)
* Grec antic: τίγρις $^{(grc)}$ m. f. ‎(tígris)
* Hebreu: טִיגְרִיס‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: बाघ $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: tigris $^{(hu)}$
* Ídix: טיגער‎ $^{(yi)}$ m.
* Ido: tigro $^{(io)}$
* Irlandès: tíogar $^{(ga)}$ m.
* Islandès: tígur $^{(is)}$ m.
* Italià: tigre $^{(it)}$ f.
* Japonès: 虎 $^{(ja)}$
* Javanès: macan $^{(jv)}$
* Llatí: tigris $^{(la)}$ m. f.
* Neerlandès: tijger $^{(nl)}$ m.
* Occità: tigre $^{(oc)}$ m.
* Paixtu: پړانګ‎ $^{(ps)}$
* Panjabi: ਸ਼ੇਰ $^{(pa)}$ m.
* Persa: ببر‎ $^{(fa)}$
* Polonès: tygrys $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: tigre $^{(pt)}$ m.
* Quítxua: uthurunku $^{(qu)}$
* Romanès: tigru $^{(ro)}$ m.
* Rus: тигр $^{(ru)}$ m. ‎(tigr)
* Sànscrit: व्याघ्र $^{(sa)}$ m.
* Sicilià: tigri $^{(scn)}$ f.
* Tadjik: бабр $^{(tg)}$
* Tagal: tigre $^{(tl)}$
* Tai: เสือ $^{(th)}$
* Tàmil: புலி $^{(ta)}$
* Telugu: పులి $^{(te)}$
* Turc: kaplan $^{(tr)}$
* Txec: tygr $^{(cs)}$ m.
* Urdú: شیر‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: yo'lbars $^{(uz)}$
* Volapük: tigrid $^{(vo)}$
* Xinès: 老虎 $^{(zh)}$ ‎(lǎohǔ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gre (2)
* Anagrama: regit

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈti.ɣɾe\
       Americà: alt /ˈti.ɡɾe/, baix \ˈti.ɣɾe\
   * Rimes: -iɡɾe
   * Etimologia: Del llatí tigris, del grec antic τίγρις ‎(tígris).

### Nom

tigre m. ‎(plural tigres, femení tigresa)
* tigre
* (Colòmbia, Cuba, Mèxic, Veneçuela) jaguar

#### Sinònims

* [2]: jaguar

#### Derivats

* atigrado
* ligre
* tigrillo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gre (2)
* Anagrames: grite, grité

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre tigre
# tigresa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \tiˈɣɾe.sa\
       Americà: alt /tiˈɡɾe.s(a)/, baix \tiˈɣɾe.sa\
   * Rimes: -esa

### Nom

tigresa f. ‎(plural tigresas)
* forma femenina de tigre

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gre·sa (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegirst)
* Anagrames: estriga, giraste, gratéis, grietas, grietás, griseta, gritase
# tigro
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈti.ɡro/

### Nom

tigro ‎(acusatiu tigron, plural tigroj, plural acusatiu tigrojn)
* tigre
# tigres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈti.ɣɾəs/, occidental /ˈti.ɣɾes/

### Nom

tigres m. pl.
* Forma plural de tigre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gres (2)
* Heterograma de 6 lletres (egirst)
* Anagrama: grites

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈti.ɣɾes\, meridional \ˈti.ɣɾeh\
       Americà: alt /ˈti.ɡ(ɾe)s/, baix \ˈti.ɣɾeh\, austral \ˈti.ɣɾes\
   * Rimes: -iɡɾes

### Nom

tigres m. pl.
* forma plural de tigre

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gres (2)
* Heterograma de 6 lletres (egirst)
* Anagrames: grites, grités
# tigres de mar
## Català
### Nom

tigres de mar m. pl.
* Forma plural de tigre de mar.
# tigresas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tiˈɣɾe.sas\, meridional \tiˈɣɾe.sah\
       Americà: alt /tiˈɡɾe.s(a)s/, baix \tiˈɣɾe.sah\, austral \tiˈɣɾe.sas\
   * Rimes: -esas

### Nom

tigresas f. pl.
* forma plural de tigresa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gre·sas (3)
* Anagrames: estrigas, girastes, grisetas, gritases, sirgaste
# tigressa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tiˈɣɾɛ.sə/ balear /tiˈɣɾə.sə/, /tiˈɣɾɛ.sə/ Occidental: /tiˈɣɾe.sa/
   * Rimes: -ɛsa
   * Etimologia: De tigre i el sufix -essa.

### Nom

tigressa f. ‎(plural tigresses)
* Femella del tigre.
* (col·loquial) Dona provocativa i activa sexualment.

#### Traduccions

* Anglès: tigress $^{(en)}$
* Asturià: tigresa $^{(ast)}$ f.
* Castellà: tigresa $^{(es)}$ f.
* Francès: tigresse $^{(fr)}$ f.
* Castellà: tigresa $^{(es)}$ f.
* Francès: tigresse $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·gres·sa (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# transferigués
## Català
### Verb

transferigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
# transferiguéssem
## Català
### Verb

transferiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
# transferigueven
## Català
### Verb

transferigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de transferir.
# transferigueves
## Català
### Verb

transferigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de transferir.
# transferigué
## Català
### Verb

transferigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de transferir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de transferir.
# transferigueu
## Català
### Verb

transferigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb transferir.
# transferiguéreu
## Català
### Verb

transferiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de transferir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
# transferiguesses
## Català
### Verb

transferiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
# transferiguérem
## Català
### Verb

transferiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de transferir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb transferir.
# transferigueva
## Català
### Verb

transferigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de transferir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de transferir.
# titionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /tiː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

tītiōnibus
* datiu plural de tītiō
* ablatiu plural de tītiō
# titionem
## Llatí

   * Pronúncia: /tiː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

tītiōnem
* acusatiu singular de tītiō
# titiones
## Llatí

   * Pronúncia: /tiː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

tītiōnēs
* nominatiu plural de tītiō
* vocatiu plural de tītiō
* acusatiu plural de tītiō
# titioni
## Llatí

   * Pronúncia: /tiː.tɪˈoː.niː/

### Nom

tītiōnī
* datiu singular de tītiō
# titio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtiː.tɪ.oː/

### Nom

tītiō m. ‎(genitiu tītiōnis)
* teia, torxa
* tió

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | tītiō | tītiōnēs |
| Vocatiu | tītiō | tītiōnēs |
| Acusatiu | tītiōnem | tītiōnēs |
| Genitiu | tītiōnis | tītiōnum |
| Datiu | tītiōnī | tītiōnibus |
| Ablatiu | tītiōne | tītiōnibus |
# titione
## Llatí

   * Pronúncia: /tiː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

tītiōne
* ablatiu singular de tītiō
# titilé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ti.tiˈle/
       Americà: alt /t(i).tiˈle/, baix /ti.tiˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

titilé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb titilar
# titin
## Català

   * Pronúncia: /ˈti.tin/
   * Rimes: -itin

### Verb

titin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb titar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb titar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tin (2)
* Anagrames: tinti, tintí
# titina
## Català

   * Pronúncia: oriental /tiˈti.nə/, occidental /tiˈti.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Onomatopeic.

### Nom

titina f. ‎(plural titines)
* cuereta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·ti·na (3)
* Anagrama: titani

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# traspinto
## Català
### Verb

traspinto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de traspintar.
# traspintà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pinˈta/, occidental /tɾas.pinˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

traspintà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de traspintar.
# traspintàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pinˈta.ɾəw/, occidental /tɾas.pinˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

traspintàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de traspintar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.
# traspintàssem
## Català
### Verb

traspintàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.
# traspintàssiu
## Català
### Verb

traspintàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.
# traspintàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəs.pinˈta.ɾəm/, occidental /tɾas.pinˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

traspintàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de traspintar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspintar.