OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cogliessero
## Italià
### Verb

cogliessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de cogliere
# cogliessi
## Italià
### Verb

cogliessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de cogliere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de cogliere
# coglieva
## Italià
### Verb

coglieva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de cogliere
# coglieste
## Italià
### Verb

coglieste
* segona persona plural (voi) del passat de cogliere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de cogliere
# cogliesti
## Italià
### Verb

cogliesti
* segona persona singular (tu) del passat de cogliere
# coglievate
## Italià
### Verb

coglievate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de cogliere
# coglievano
## Italià
### Verb

coglievano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de cogliere
# confuto
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈfuː.toː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *bhū̆-(«copejar»), amb el prefix con-.

### Verb

cōnfūtō ‎(1a present$^?$), cōnfūtās ‎(2a present), cōnfūtāre ‎(infinitiu), cōnfūtāvī ‎(perfet), cōnfūtātum ‎(supí)
* silenciar, reprimir
* suprimir, destruir
* confutar

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.112
# confús
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱˈfus/ balear /koɱˈfus/, /kuɱˈfus/ Occidental: /koɱˈfus/
   * Rimes: -us
   * Etimologia: Del llatí confusus.

### Adjectiu

confús m. ‎(femení confusa, plural masculí confusos, plural femení confuses)
* Poc clar, que es presta a confusió.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fús (2)
* Heterograma de 6 lletres (cfnosu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# confédération
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.fe.de.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

confédération f. ‎(plural confédérations)
* confederació
# confédérale
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.fe.deˈʁal/

### Adjectiu

confédérale f. ‎(plural confédérales)
* forma femenina de confédéral
# conférence
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.feˈʁɑ̃s/

### Nom

conférence f. ‎(plural conférences)
* conferència

### Vegeu també

* conférence. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conférences
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.feˈʁɑ̃s/

### Nom

conférences f. pl.
* forma plural de conférence
# conga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkoŋ.ɡə/, occidental /ˈkoŋ.ɡa/
   * Rimes: -oŋɡa
   * Etimologia: Del castellà conga.

### Nom

conga f. ‎(plural congues)
* Instrument membranòfon de percussió d'origen hispanoamericà, format per dos tambors de cos allargat i una sola pell, que es toca amb les mans o amb baquetes.
* Ball popular cubà en el que la gent forma una filera acompanyats d'un ritme de tambors.

#### Traduccions

* Anglès: conga $^{(en)}$, conga drum $^{(en)}$
* Castellà: conga $^{(es)}$
* Francès: conga $^{(fr)}$
* Anglès: conga $^{(en)}$
* Castellà: conga $^{(es)}$
* Francès: conga $^{(fr)}$
* Italià: conga $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ga (2)
* Anagrama: càgon

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* conga. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkɒŋɡə/

### Nom

conga ‎(plural congas)
* conga

#### Sinònims

* conga drum

### Vegeu també

* conga. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Castellà

   * Pronúncia: \ˈkoŋ.ɡa\
   * Rimes: -onɡa

### Nom

conga f. ‎(plural congas)
* conga

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ga (2)

### Vegeu també

* conga. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃ˈɡa/

### Nom

conga f. ‎(plural congas)
* conga

### Vegeu també

* conga. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Italià

   * Pronúncia: /ˈkɔŋ.ɡa/

### Nom

conga f. ‎(plural conghe)
* conga

### Miscel·lània

* Síl·labes: còn·ga (2)
# confédérations
## Francès
### Nom

confédérations f. pl.
* forma plural de confédération
# confés
## Català
### Verb

confés
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de confessar.

#### Variants

* confesso, confesse, confessi

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fés (2)
* Heterograma de 6 lletres (cefnos)
# conga drum
## Anglès
### Nom

conga drum
* conga

#### Sinònims

* conga

### Vegeu també

* conga drum. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# confabulara
## Català
### Verb

confabulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb confabular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb confabular.

#### Variants

* [1] confabulés, confabulàs
* [2] confabulés, confabulàs
# confabular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.βuˈɫa/ balear /koɱ.fə.buˈɫa/, /kuɱ.fə.buˈɫa/ Occidental: nord-occidental /koɱ.fa.βuˈɫa/ valencià /koɱ.fa.buˈɫaɾ/, /koɱ.fa.βuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: confabulà
   * Etimologia: Del llatí cōnfābulārī, segle XVII.

### Verb

confabular intr., pron. ‎(pronominal confabular-se)
* Conversar familiarment.
* (pronominal) Posar-se d'acord diverses persones per fer mal a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: confabulo, confabula, confabulem

#### Sinònims

* (familiarment) conferir, considerar, conversar, debatre, dialogar, discutir, enraonar, parlar, tractar, xerrar
* (pronominal) tramar, conspirar

#### Traduccions

* Anglès: plot $^{(en)}$
* Castellà: confabular $^{(es)}$
* Francès: comploter $^{(fr)}$
* Italià: complottarer $^{(it)}$, confabulare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fa·bu·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: confabular
# confabulam
## Català
### Verb

confabulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de confabular.

#### Variants

* confabulem
# conexión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.nekˈsjon/, meridional \ko.nekˈsjoŋ\
       Americà: alt /k(o).nekˈsjon/, baix \ko.nekˈsjoŋ\, austral /ko.nekˈsjon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí connexiōnis.

### Nom

conexión f. ‎(plural conexiones)
* connexió

#### Derivats

* desconexión
* reconexión

#### Relacionats

* conectar

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·ne·xión (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre conexión
# confabula
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fəˈβu.ɫə/ balear /koɱ.fəˈbu.ɫə/, /kuɱ.fəˈbu.ɫə/ Occidental: /koɱ.faˈbu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

confabula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de confabular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb confabular.
# confabular-se
## Català
### Verb

confabular-se
* Forma pronominal de confabular.

### Miscel·lània

* Anagrama: confabulares
# confabul
## Català
### Verb

confabul
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de confabular.

#### Variants

* confabulo, confabule, confabuli
# collusori
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.riː/

### Nom

collūsōrī
* datiu singular de collūsor
# collusoris
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.rɪs/

### Nom

collūsōris
* genitiu singular de collūsor
# collusum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔlˈluː.sʊm/

### Verb

collūsum
* supí acusatiu de collūdō
# colluvial
## Anglès
### Adjectiu

colluvial ‎(no comparable)
* col·luvial

### Vegeu també

* colluvial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# collusore
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.rɛ/

### Nom

collūsōre
* ablatiu singular de collūsor
# collusores
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.reːs/

### Nom

collūsōrēs
* nominatiu plural de collūsor
* vocatiu plural de collūsor
* acusatiu plural de collūsor
# collusoribus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.rɪ.bʊs/

### Nom

collūsōribus
* datiu plural de collūsor
* ablatiu plural de collūsor
# collusorem
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.rɛm/

### Nom

collūsōrem
* acusatiu singular de collūsor
# collusorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔl.luːˈsoː.rʊm/

### Nom

collūsōrum
* genitiu plural de collūsor
# colluvia
## Anglès
### Nom

colluvia
* forma plural de colluvium
# conhortaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.nurˈta.ɾən/ balear /ko.noɾˈta.ɾən/, /ku.nurˈta.ɾən/ Occidental: /ko.noɾˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

conhortaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de conhortar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb conhortar.

#### Variants

* [2] conhortessin, conhortessen, conhortassin, conhortassen
# conhortariven
## Català
### Verb

conhortariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de conhortar.

#### Variants

* conhortarien
# conhortareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.nur.təˈɾɛw/ balear /ko.noɾ.təˈɾəw/, /ku.nur.təˈɾɛw/ Occidental: /ko.noɾ.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

conhortareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de conhortar.
# conhortaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.nur.təˈɾi.ə/ balear /ko.noɾ.təˈɾi.ə/, /ku.nur.təˈɾi.ə/ Occidental: /ko.noɾ.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

conhortaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de conhortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de conhortar.

#### Variants

* [1] conhortariva
* [2] conhortariva
# conhortaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.nur.təˈɾi.əs/ balear /ko.noɾ.təˈɾi.əs/, /ku.nur.təˈɾi.əs/ Occidental: /ko.noɾ.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

conhortaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de conhortar.

#### Variants

* conhortarives
# conhortares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.nurˈta.ɾəs/ balear /ko.noɾˈta.ɾəs/, /ku.nurˈta.ɾəs/ Occidental: /ko.noɾˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

conhortares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de conhortar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb conhortar.

#### Variants

* [2] conhortessis, conhortesses, conhortassis, conhortasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·hor·ta·res (4)
* Anagrama: conhortar-se
# conhortarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.nur.təˈɾi.ən/ balear /ko.noɾ.təˈɾi.ən/, /ku.nur.təˈɾi.ən/ Occidental: /ko.noɾ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

conhortarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de conhortar.

#### Variants

* conhortariven
# conhortariva
## Català
### Verb

conhortariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de conhortar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de conhortar.

#### Variants

* [1] conhortaria
* [2] conhortaria
# conhortarives
## Català
### Verb

conhortarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de conhortar.

#### Variants

* conhortaries
# conglutinavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋ.ɡluː.tɪˈnaː.wiː/

### Verb

conglūtināvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de conglūtinō
# conglutino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \koŋ.ɡluˈti.no\
       Americà: alt \k(o)ŋ.ɡluˈti.no\, baix \koŋ.ɡluˈti.no\
   * Rimes: -ino

### Verb

conglutino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb conglutinar

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔŋˈɡluː.tɪ.noː/
   * Etimologia: Del prefix con- i ‎glūtinō.

### Verb

conglūtinō ‎(1a present$^?$), conglūtinās ‎(2a present), conglūtināre ‎(infinitiu), conglūtināvī ‎(perfet), conglūtinātum ‎(supí)
* conglutinar, jo conglutino
# conglutiné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \koŋ.ɡlu.tiˈne\
       Americà: alt \koŋ.ɡlu.t(i)ˈne\, baix \koŋ.ɡlu.tiˈne\
   * Rimes: -e

### Verb

conglutiné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb conglutinar
# congoixa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋˈɡo.ʃə/ balear /koŋˈɡo.ʃə/, /kuŋˈɡo.ʃə/ Occidental: nord-occidental /koŋˈɡoj.ʃa/ valencià /koŋˈɡoj.ʃa/, /koŋˈɡo.ʃa/
   * Rimes: -ojʃa
   * Etimologia: Del llatí vulgar *congustia, de *congustus, de coangustus, de coangustare, segle XV.

### Nom

congoixa f. ‎(plural congoixes)
* Patiment espiritual causat per la por.

#### Sinònims

* angoixa, ansietat

#### Traduccions

* Alemany: Angst $^{(de)}$ f.
* Anglès: anguish $^{(en)}$
* Castellà: congoja $^{(es)}$ f.
* Francès: chagrin $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·goi·xa (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# congoja
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈɡo.xa\, meridional \koŋˈɡo.ha\
       Americà: alt \koŋˈɡo.x(a)\, baix \koŋˈɡo.ha\, austral \koŋˈɡo.xa\
   * Rimes: -oxa
   * Etimologia: Del català congoixa

### Nom

congoja f. ‎(plural congojas)
* angoixa, angúnia, congoixa

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·go·ja (3)
# congojas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koŋˈɡo.xas\, meridional \koŋˈɡo.hah\
       Americà: alt \koŋˈɡo.x(a)s\, baix \koŋˈɡo.hah\, austral \koŋˈɡo.xas\
   * Rimes: -oxas

### Nom

congojas f. pl.
* forma plural de congoja
# connectasses
## Català
### Verb

connectasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb connectar.
# connectassin
## Català
### Verb

connectassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb connectar.
# connectau
## Català
### Verb

connectau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de connectar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb connectar.
# connectassis
## Català
### Verb

connectassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb connectar.
# connectava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.nəkˈta.βə/ balear /kon.nəkˈta.və/, /kun.nəkˈta.və/ Occidental: nord-occidental /kon.nekˈta.βa/ valencià /kon.nekˈta.va/, /kon.nekˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

connectava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de connectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de connectar.
# connectaríveu
## Català
### Verb

connectaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de connectar.
# connectassen
## Català
### Verb

connectassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb connectar.
# compiute
## Italià

   * Pronúncia: /komˈpjuː.te/

### Adjectiu

compiute f. pl.
* forma plural de compiuta
# compinché
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.pinˈt͡ʃe/, meridional \kom.piŋˈt͡ʃe\
       Americà: alt /kom.p(i)nˈt͡ʃe/, baix \kom.piŋˈt͡ʃe\, austral /kom.pinˈt͡ʃe/
   * Rimes: -e

### Verb

compinché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb compincharse

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pin·ché (3)
# compiuta
## Italià

   * Pronúncia: /komˈpjuː.ta/

### Adjectiu

compiuta f. ‎(plural compiute)
* forma femenina de compiuto
# compiuti
## Italià

   * Pronúncia: /komˈpjuː.ti/

### Adjectiu

compiuti m. pl.
* forma plural de compiuto
# compincharé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.pin.t͡ʃaˈɾe/, meridional \kom.piŋ.t͡ʃaˈɾe\
       Americà: alt /kom.pin.t͡ʃ(a)ˈɾe/, baix \kom.piŋ.t͡ʃaˈɾe\, austral /kom.pin.t͡ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

compincharé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb compincharse

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pin·cha·ré (4)
# compinche
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /komˈpin.t͡ʃe/, meridional \komˈpiŋ.t͡ʃe\
       Americà: alt /komˈpin.t͡ʃ(e)/, baix \komˈpiŋ.t͡ʃe\, austral /komˈpin.t͡ʃe/
   * Rimes: -intʃe

### Nom

compinche m. f. ‎(plural compinches)
* (col·loquial) amic, camarada
* (col·loquial, despectiu) company de colla, camarada

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pin·che (3)
# compiuto
## Italià

   * Pronúncia: /komˈpjuː.to/

### Adjectiu

compiuto m. ‎(femení compiuta, plural masculí compiuti, plural femení compiute)
* acabat, complet

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·più·to (3)
# compincho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /komˈpin.t͡ʃo/, meridional \komˈpiŋ.t͡ʃo\
       Americà: alt /komˈpin.t͡ʃ(o)/, baix \komˈpiŋ.t͡ʃo\, austral /komˈpin.t͡ʃo/
   * Rimes: -intʃo

### Verb

compincho
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb compincharse

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pin·cho (3)
# compiutamente
## Italià

   * Pronúncia: /komˌpju.taˈmen.te/
   * Etimologia: De compiuto i el sufix -mente.

### Adverbi

compiutamente
* complidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·piu·ta·mén·te (5)
# compinches
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /komˈpin.t͡ʃes/, meridional \komˈpiŋ.t͡ʃeh\
       Americà: alt /komˈpin.t͡ʃ(e)s/, baix \komˈpiŋ.t͡ʃeh\, austral /komˈpin.t͡ʃes/
   * Rimes: -intʃes

### Nom

compinches m. f. pl.
* forma plural de compinche
# consideri
## Català
### Verb

consideri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de considerar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb considerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb considerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb considerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·si·de·ri (4)
* Anagrama: condiries
# considerin
## Català
### Verb

considerin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb considerar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb considerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·si·de·rin (4)
* Anagrama: rendicions
# considering
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

considering
* gerundi de consider
# consideris
## Català
### Verb

consideris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb considerar.
# consideros
## Català
### Verb

consideros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb considerar.
# consideressi
## Català
### Verb

consideressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb considerar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb considerar.
# consideressin
## Català
### Verb

consideressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb considerar.
# considereu
## Català
### Verb

considereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de considerar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb considerar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb considerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·si·de·reu (4)
* Anagrames: escondireu, escondíreu
# consideressis
## Català
### Verb

consideressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb considerar.
# considero
## Català
### Verb

considero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de considerar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb considerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb considerar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kon.siˈðe.ɾo\, meridional \koŋ.siˈðe.ɾo\
       Americà: alt /kon.s(i)ˈde.ɾo/, baix \koŋ.siˈðe.ɾo\, austral \kon.siˈðe.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Verb

considero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb considerar

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈsiː.dɛ.roː/
   * Etimologia: De sīdus ‎(«cos estel·lar»), mot d'origen grec.

### Verb

cōnsīderō ‎(1a present$^?$), cōnsīderās ‎(2a present), cōnsīderāre ‎(infinitiu), cōnsīderāvī ‎(perfet), cōnsīderātum ‎(supí)
* considerar, jo considero
# conseillers d'orientation psychologique
## Francès
### Nom

conseillers d'orientation psychologique m. pl.
* forma plural de conseiller d'orientation psychologique
# conseillère auprès des familles
## Francès
### Nom

conseillère auprès des familles f. ‎(plural conseillères auprès des familles)
* forma femenina de conseiller auprès des familles
# conseiller d'orientation psychologique
## Francès
### Nom

conseiller d'orientation psychologique m. ‎(plural conseillers d'orientation psychologique, femení conseillère d'orientation psychologique)
* orientador escolar

#### Sinònims

* conseiller d'orientation scolaire

### Vegeu també

* conseiller d'orientation psychologique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conseillers auprès des familles
## Francès
### Nom

conseillers auprès des familles m. pl.
* forma plural de conseiller auprès des familles
# conseillers d'orientation scolaire
## Francès
### Nom

conseillers d'orientation scolaire m. pl.
* forma plural de conseiller d'orientation scolaire
# conseillère d'orientation psychologique
## Francès
### Nom

conseillère d'orientation psychologique f. ‎(plural conseillères d'orientation psychologique)
* forma femenina de conseiller d'orientation psychologique
# conseiller d'orientation scolaire
## Francès
### Nom

conseiller d'orientation scolaire m. ‎(plural conseillers d'orientation scolaire, femení conseillère d'orientation scolaire)
* orientador escolar

#### Sinònims

* conseiller d'orientation psychologique

### Vegeu també

* conseiller d'orientation scolaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conseillers
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.sɛˈje/

### Nom

conseillers m. pl.
* forma plural de conseiller
# conseiller auprès des familles
## Francès
### Nom

conseiller auprès des familles m. ‎(plural conseillers auprès des familles, femení conseillère auprès des familles)
* educador familiar

#### Sinònims

* éducateur familial

### Vegeu també

* conseiller auprès des familles. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conseillère
## Francès
### Nom

conseillère f. ‎(plural conseillères)
* forma femenina de conseiller
# comportament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pur.təˈmen/ balear /kom.poɾ.təˈment/, /kum.pur.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /kom.por.taˈmen/ valencià /kom.poɾ.taˈment/, /kom.poɾ.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De comportar i el sufix -ment, segle XIV

### Nom

comportament m. ‎(plural comportaments)
* Conducta, manera d'actuar.
* Conjunt de reaccions d'una persona a un estímul en un medi i en una unitat de temps determinats.

#### Sinònims

* (manera d'actuar) actuació, conducta
* (conjunt de reaccions) capteniment, conducta

#### Traduccions

* Alemany: Verhalten $^{(de)}$ n.
* Anglès: behaviour $^{(en)}$
* Castellà: comportamiento $^{(es)}$, conducta $^{(es)}$
* Eslovac: správanie $^{(sk)}$ n.
* Esperanto: konduto $^{(eo)}$
* Francès: comportement $^{(fr)}$
* Italià: comportamento $^{(it)}$ m.
* Polonès: zachowanie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: comportamento $^{(pt)}$ m.
* Rus: поведе́ние $^{(ru)}$ n. ‎(povedénie)

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·por·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* comportament. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# comportaments anormals
## Català
### Nom

comportaments anormals m. pl.
* Forma plural de comportament anormal.
# comportaia
## Català
### Verb

comportaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de comportar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de comportar.