OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escloscasses
## Català
### Verb

escloscasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessis, esclosquesses, escloscassis, escloscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·cas·ses (4)
# escloscassis
## Català
### Verb

escloscassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessis, esclosquesses, escloscasses, escloscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·cas·sis (4)
# escloscat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈkat/ balear /əs.kɫosˈkat/, /əs.kɫusˈkat/ Occidental: /es.kɫosˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

escloscat
* Participi masculí singular del verb escloscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·cat (3)
# escloscaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫus.kəˈɾas/ balear /əs.kɫos.kəˈɾas/, /əs.kɫus.kəˈɾas/ Occidental: /es.kɫos.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escloscaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escloscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ca·ràs (4)
# escloscaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫus.kəˈɾe/ balear /əs.kɫos.kəˈɾe/, /əs.kɫus.kəˈɾe/ Occidental: /es.kɫos.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escloscaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escloscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ca·ré (4)
# escloscassen
## Català
### Verb

escloscassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessin, esclosquessen, escloscassin, escloscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·cas·sen (4)
# escloscaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫus.kəˈɾi.əw/ balear /əs.kɫos.kəˈɾi.əw/, /əs.kɫus.kəˈɾi.əw/ Occidental: /es.kɫos.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escloscaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escloscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ca·rí·eu (5)
# escloscassin
## Català
### Verb

escloscassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessin, esclosquessen, escloscassen, escloscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·cas·sin (4)
# esboldreguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣɛm/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣəm/, /əz.buɫ.dɾəˈɣɛm/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esboldreguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esboldregar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldregam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·guem (4)
# esboldreguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sin/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.sin/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sin/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esboldreguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessen, esboldregassin, esboldregassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gues·sin (5)
# esboldreguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sən/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.sən/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sən/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esboldreguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessin, esboldregassin, esboldregassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gues·sen (5)
# esboldregui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫˈdɾɛ.ɣi/ balear /əz.boɫˈdɾə.ɣi/, /əz.buɫˈdɾɛ.ɣi/ Occidental: /ez.boɫˈdɾe.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

esboldregui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esboldregar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldrego, esboldreg
* [2] esboldregue
* [3] esboldregue
* [4] esboldregue

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gui (4)
# esboldreguen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫˈdɾɛ.ɣən/ balear /əz.boɫˈdɾə.ɣən/, /əz.buɫˈdɾɛ.ɣən/ Occidental: /ez.boɫˈdɾe.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

esboldreguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esboldregar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [2] esboldreguin
* [3] esboldreguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·guen (4)
# esboldregues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫˈdɾɛ.ɣəs/ balear /əz.boɫˈdɾə.ɣəs/, /əz.buɫˈdɾɛ.ɣəs/ Occidental: /ez.boɫˈdɾe.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Verb

esboldregues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esboldregar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [2] esboldreguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gues (4)
# esboldreguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sis/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.sis/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sis/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esboldreguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguesses, esboldregassis, esboldregasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gues·sis (5)
# esboldregueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣɛw/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣəw/, /əz.buɫ.dɾəˈɣɛw/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esboldregueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esboldregar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldregau
* [3] esboldregau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gueu (4)
# esboldregue
## Català
### Verb

esboldregue
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldregui
* [2] esboldregui
* [3] esboldregui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gue (4)
# esboldreguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.səs/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.səs/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.səs/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esboldreguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessis, esboldregassis, esboldregasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gues·ses (5)
# entrò
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí intro.

### Preposició

entrò
* fins

#### Variants

* tro
* entrò sus, entrò fins (formes reforçades)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# entuertos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈtweɾ.tos/, meridional \eŋˈtweɾ.toh\
       Americà: alt /enˈtweɾ.t(o)s/, baix \eŋˈtweɾ.toh\, austral /enˈtweɾ.tos/
   * Rimes: -eɾtos

### Nom

entuertos m. pl.
* forma plural de entuerto
# entuerto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈtweɾ.to/, meridional \eŋˈtweɾ.to\
       Americà: alt /enˈtweɾ.t(o)/, baix \eŋˈtweɾ.to\, austral /enˈtweɾ.to/
   * Rimes: -eɾto

### Nom

entuerto m. ‎(plural entuertos)
* tort, greuge

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tuer·to (3)
# esclafaterrossos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌkɫa.fə.təˈrɔ.sus/ balear /əsˌkɫa.fə.təˈrɔ.sos/, /əsˌkɫa.fə.təˈrɔ.sus/ Occidental: /esˌkɫa.fa.teˈrɔ.sos/
   * Rimes: -ɔsos
   * Etimologia: De esclafar i terròs.

### Nom

esclafaterrossos m. f. ‎(plural invariable)
* aixafaterrossos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·fa·ter·ros·sos (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esclarecer
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kla.ɾeˈθeɾ/, meridional /eh.kla.ɾeˈθeɾ/
       Americà: alt /es.kla.(ɾe)ˈseɾ/, baix /eh.kla.ɾeˈseɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Verb

esclarecer trans. ‎(present esclarezco, passat esclarecí, futur esclareceré)
* esclarir
* aclarir

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·re·cer (4)
# esclarecí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kla.ɾeˈθi/, meridional /eh.kla.ɾeˈθi/
       Americà: alt /es.kla.(ɾe)ˈsi/, baix /eh.kla.ɾeˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

esclarecí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb esclarecer
# esclareceré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kla.ɾe.θeˈɾe/, meridional /eh.kla.ɾe.θeˈɾe/
       Americà: alt /es.kla.(ɾe).seˈɾe/, baix /eh.kla.ɾe.seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esclareceré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb esclarecer
# esclafidor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kɫə.fiˈðo/ Occidental: nord-occidental /es.kɫa.fiˈðo/, valencià /es.kɫa.fiˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De esclafir i el sufix -dor, segle XVI.

### Nom

esclafidor m. ‎(plural esclafidors)
* (mallorquí) fuet (corretja)
* (plural) castanyoles
* (central, nord-occidental) colitx
* espantallops

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·fi·dor (4)
* Heterograma de 10 lletres (acdefilors)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esclar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈkɫa/ Occidental: nord-occidental /esˈkɫa/, valencià /esˈkɫaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: asclà, asclar
   * Etimologia: Aglutinació de és clar.

### Adverbi

esclar
* (informal) Forma alternativa de és clar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clar (2)
* Heterograma de 6 lletres (acelrs)
* Anagrames: Carles, clares, lacres, lacrés, rascle

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# escorcolleguéssom
## Català
### Verb

escorcolleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kurˈko.ʎəs/ balear /əs.koɾˈko.ʎəs/, /əs.kurˈko.ʎəs/ Occidental: /es.koɾˈko.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

escorcolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escorcollar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolleguessen
## Català
### Verb

escorcolleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolleguéssou
## Català
### Verb

escorcolleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kurˈko.ʎən/ balear /əs.koɾˈko.ʎən/, /əs.kurˈko.ʎən/ Occidental: /es.koɾˈko.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

escorcollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escorcollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escorcollar.
# escorcolleguesses
## Català
### Verb

escorcolleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollegueu
## Català
### Verb

escorcollegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollegués
## Català
### Verb

escorcollegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollessa
## Català
### Verb

escorcollessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·co·lles·sa (5)
* Anagrama: recol·locasses
# escurceu
## Català
### Verb

escurceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escurçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escurçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escurçar.
# escurcessis
## Català
### Verb

escurcessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurci
## Català
### Verb

escurci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escurçar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escurçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escurçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escurçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·ci (3)
* Anagrama: succeir
# escurcés
## Català
### Verb

escurcés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcésseu
## Català
### Verb

escurcésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcéssim
## Català
### Verb

escurcéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcin
## Català
### Verb

escurcin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escurçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escurçar.
# escurcéssem
## Català
### Verb

escurcéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcessin
## Català
### Verb

escurcessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcis
## Català
### Verb

escurcis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escurçar.
# escaméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈme.səm/, occidental /es.kaˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escaméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.
# escamí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈmi/, occidental /es.kaˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

escamí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceims)
* Anagrames: acimes, acimés, caïmes, camies, saciem
# escamés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈmes/, occidental /es.kaˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

escamés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.
# escaméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈme.siw/, occidental /es.kaˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escaméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.
# escandalhs
## Occità

   * Pronúncia: /es.kanˈdaʎs/

### Nom

escandalhs m. pl.
* forma plural de escandalh
# escandalitz
## Català
### Verb

escandalitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzo, escandalitze, escandalitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·litz (4)
# escamésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈme.səw/, occidental /es.kaˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escamésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.
# escandalh
## Occità

   * Pronúncia: /es.kanˈdal/

### Nom

escandalh m. ‎(plural escandalhs)
* escandall

## Occità antic

   * Etimologia: Del lígur scandaglio ‎(«sonda»), del llatí vulgar *scandaculum ‎(«escala»), de scandō ‎(«pujar, escalar»).

### Nom

escandalh m.
* mesura de capacitat
# escandalitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.dəˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /es.kan.daˈɫi.d͡za/, valencià /es.kan.daˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

escandalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escandalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za (5)
* Anagrama: canalitzades
# escaméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈme.sim/, occidental /es.kaˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escaméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamar.
# escuela rural
## Castellà
### Nom

escuela rural f. ‎(plural escuelas rurales)
* escola rural

### Vegeu també

* escuela rural. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela técnica superior
## Castellà
### Nom

escuela técnica superior f. ‎(plural escuelas técnicas superiores)
* escola tècnica superior

### Vegeu també

* escuela técnica superior. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela pública
## Castellà
### Nom

escuela pública f. ‎(plural escuelas públicas)
* escola pública

### Vegeu també

* escuela pública. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela oficial de idiomas
## Castellà
### Nom

escuela oficial de idiomas f. ‎(plural escuelas oficiales de idiomas)
* escola oficial d'idiomes

#### Sinònims

* EOI

### Vegeu també

* escuela oficial de idiomas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela piloto
## Castellà
### Nom

escuela piloto f. ‎(plural escuelas piloto)
* escola experimental

#### Sinònims

* escuela experimental

### Vegeu també

* escuela piloto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela profesional
## Castellà
### Nom

escuela profesional f. ‎(plural escuelas profesionales)
* escola professional

#### Sinònims

* escuela técnica

### Vegeu també

* escuela profesional. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela normal
## Castellà
### Nom

escuela normal f. ‎(plural escuelas normales)
* escola normal

### Vegeu també

* escuela normal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela privada
## Castellà
### Nom

escuela privada f. ‎(plural escuelas privadas)
* escola privada

### Vegeu també

* escuela privada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela técnica
## Castellà
### Nom

escuela técnica f. ‎(plural escuelas técnicas)
* escola professional

#### Sinònims

* escuela profesional

### Vegeu també

* escuela técnica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela religiosa
## Castellà
### Nom

escuela religiosa f. ‎(plural escuelas religiosas)
* escola religiosa

### Vegeu també

* escuela religiosa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# esgoteguessa
## Català
### Verb

esgoteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgotessi, esgotessa, esgotés, esgotàs, esgotara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·go·te·gues·sa (5)
* Anagrama: agostegésseu
# esgoteguessen
## Català
### Verb

esgoteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgotessin, esgotessen, esgotassin, esgotassen, esgotaren
# esgoteguesses
## Català
### Verb

esgoteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgotessis, esgotesses, esgotassis, esgotasses, esgotares
# esgoteguéssom
## Català
### Verb

esgoteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgotéssim, esgotéssem, esgotàssim, esgotàssem, esgotàrem
# esgoten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡo.tən/, occidental /ezˈɣo.ten/
   * Rimes: -oten

### Verb

esgoten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgotar.

#### Variants

* [2] esgotin
* [3] esgotin

### Miscel·lània

* Anagrama: estengo
# esgotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡo.təs/, occidental /ezˈɣo.tes/
   * Rimes: -otes

### Verb

esgotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* [2] esgotis, esgotos
# esgotegueu
## Català
### Verb

esgotegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgoteu
# esgotegués
## Català
### Verb

esgotegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgotés, esgotàs, esgotara

### Miscel·lània

* Anagrama: gotegésseu
# esgoteguéssou
## Català
### Verb

esgoteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotar.

#### Variants

* esgotéssiu, esgotésseu, esgotàssiu, esgotàsseu, esgotàreu
# esitammo
## Italià
### Verb

esitammo
* primera persona plural (noi) del passat de esitare
# esitano
## Italià
### Verb

esitano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de esitare
# esitassi
## Italià
### Verb

esitassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de esitare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de esitare
# esitando
## Italià
### Verb

esitando
* gerundi de esitare
# esitante
## Italià
### Verb

esitante
* participi present de esitare
# esitare
## Italià

   * Pronúncia: /e.ziˈtaː.re/

### Verb

esitare
* hesitar

### Verb

esitare
* (medecina) resoldre

### Verb

esitare
* vendre
* lliurar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·si·tà·re (4)
# esitassimo
## Italià
### Verb

esitassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de esitare
# esitarono
## Italià
### Verb

esitarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de esitare
# esitasse
## Italià
### Verb

esitasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de esitare
# esitassero
## Italià
### Verb

esitassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de esitare
# escatida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ðə/, occidental /es.kaˈti.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

escatida
* Participi femení singular del verb escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·da (4)
# escatien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ən/, occidental /es.kaˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escatien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·en (4)
* Anagrames: acientes, acientés, escaient

## Català antic
### Verb

escatien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de escatir
# escatigueu
## Català
### Verb

escatigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* escatiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·gueu (4)