OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# estofavi
## Català
### Verb

estofavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofaia, estofava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·vi (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefiostv)
# estofavo
## Català
### Verb

estofavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofàieu, estofàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·vo (4)
# estofe
## Català
### Verb

estofe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estofar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estofar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estofar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofo, estofi, estof
* [2] estofi, estofo
* [3] estofi, estofo
* [4] estofi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fe (3)
# estofeguesses
## Català
### Verb

estofeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofessis, estofesses, estofassis, estofasses, estofares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fe·gues·ses (5)
# estofaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βən/ balear /əs.toˈfa.vən/, /əs.tuˈfa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.toˈfa.βen/ valencià /es.toˈfa.ven/, /es.toˈfa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

estofaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·ven (4)
# estofeguessen
## Català
### Verb

estofeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofessin, estofessen, estofassin, estofassen, estofaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fe·gues·sen (5)
# estofegueu
## Català
### Verb

estofegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fe·gueu (4)
# estofeguem
## Català
### Verb

estofeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fe·guem (4)
# esternudàssiu
## Català
### Verb

esternudàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudeguéssou, esternudéssiu, esternudésseu, esternudàsseu, esternudàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·nu·dàs·siu (5)
* Anagrama: desnaturéssiu
# esternudéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.nuˈðe.səm/, occidental /es.teɾ.nuˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esternudéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudeguéssom, esternudéssim, esternudàssim, esternudàssem, esternudàrem
# esternudàsseu
## Català
### Verb

esternudàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudeguéssou, esternudéssiu, esternudésseu, esternudàssiu, esternudàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·nu·dàs·seu (5)
* Anagrama: desnaturésseu
# esternudés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.nuˈðes/, occidental /es.teɾ.nuˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

esternudés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* [1] esternudessi, esternudessa, esternudeguessa, esternudàs, esternudara
* [2] esternudegués, esternudàs, esternudara
# esternudàssem
## Català
### Verb

esternudàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudeguéssom, esternudéssim, esternudéssem, esternudàssim, esternudàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·nu·dàs·sem (5)
* Anagrama: desnaturéssem
# esternudàssim
## Català
### Verb

esternudàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudeguéssom, esternudéssim, esternudéssem, esternudàssem, esternudàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·nu·dàs·sim (5)
* Anagrama: desnaturéssim
# esternudésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.nuˈðe.səw/, occidental /es.teɾ.nuˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esternudésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esternudar.

#### Variants

* esternudeguéssou, esternudéssiu, esternudàssiu, esternudàsseu, esternudàreu
# esternudàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tər.nuˈða.βəw/, balear /əs.təɾ.nuˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.ter.nuˈða.βew/ valencià /es.teɾ.nuˈða.vew/, /es.teɾ.nuˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esternudàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esternudar.

#### Variants

* esternudavo, esternudàieu
# estovegués
## Català
### Verb

estovegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ve·gués (4)
# estoveguéssom
## Català
### Verb

estoveguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ve·gués·som (5)
# estovem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈβɛm/ balear /əs.toˈvəm/, /əs.tuˈvɛm/ Occidental: nord-occidental /es.toˈβem/ valencià /es.toˈvem/, /es.toˈβem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

estovem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estovar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estovar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·vem (3)
# estoveguesses
## Català
### Verb

estoveguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ve·gues·ses (5)
# estoveguéssou
## Català
### Verb

estoveguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estovar.
# estoven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈto.βən/, balear /əsˈto.vən/ Occidental: nord-occidental /esˈto.βen/ valencià /esˈto.ven/, /esˈto.βen/

### Verb

estoven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de estovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estovar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ven (3)
# estoves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈto.βəs/, balear /əsˈto.vəs/ Occidental: nord-occidental /esˈto.βes/ valencià /esˈto.ves/, /esˈto.βes/
   * Rimes: -oves

### Verb

estoves
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de estovar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ves (3)
# estovessa
## Català
### Verb

estovessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ves·sa (4)
# estoveguessen
## Català
### Verb

estoveguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ve·gues·sen (5)
# estovegueu
## Català
### Verb

estovegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·ve·gueu (4)
# facineroses
## Català
### Adjectiu

facineroses f. pl.
* Forma plural de facinerosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·ci·ne·ro·ses (5)
* Anagrama: enfoscaries
# facinerosas
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛˈroː.saːs/

### Adjectiu

facinerōsās
* acusatiu femení plural de facinerōsus
# facinerosum
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛˈroː.sʊm/

### Adjectiu

facinerōsum
* nominatiu neutre singular de facinerōsus
* vocatiu neutre singular de facinerōsus
* acusatiu masculí singular de facinerōsus
* acusatiu neutre singular de facinerōsus
# facinerose
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛˈroː.sɛ/

### Adjectiu

facinerōse
* vocatiu masculí singular de facinerōsus
# facineroso
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛˈroː.soː/

### Adjectiu

facinerōsō
* datiu masculí singular de facinerōsus
* datiu neutre singular de facinerōsus
* ablatiu masculí singular de facinerōsus
* ablatiu neutre singular de facinerōsus
# facinerosarum
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛ.roːˈsaː.rʊm/

### Adjectiu

facinerōsārum
* genitiu femení plural de facinerōsus
# facinerosi
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛˈroː.siː/

### Adjectiu

facinerōsī
* nominatiu masculí plural de facinerōsus
* vocatiu masculí plural de facinerōsus
* genitiu masculí singular de facinerōsus
* genitiu neutre singular de facinerōsus
# facinerosis
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛˈroː.siːs/

### Adjectiu

facinerōsīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de facinerōsus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de facinerōsus
# facinerosorum
## Llatí

   * Pronúncia: /fa.kɪ.nɛ.roːˈsoː.rʊm/

### Adjectiu

facinerōsōrum
* genitiu masculí plural de facinerōsus
* genitiu neutre plural de facinerōsus
# estranyàssem
## Català
### Verb

estranyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* estranyeguéssom, estranyéssim, estranyéssem, estranyàssim, estranyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyàs·sem (4)
# estranyàssiu
## Català
### Verb

estranyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* estranyeguéssou, estranyéssiu, estranyésseu, estranyàsseu, estranyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyàs·siu (4)
# estranyàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈɲa.βəm/, balear /əs.tɾəˈɲa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.tɾaˈɲa.βem/ valencià /es.tɾaˈɲa.vem/, /es.tɾaˈɲa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

estranyàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estranyar.

#### Variants

* estranyàvom, estranyàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyà·vem (4)
# estranyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˈɲa.βəw/, balear /əs.tɾəˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.tɾaˈɲa.βew/ valencià /es.tɾaˈɲa.vew/, /es.tɾaˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

estranyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estranyar.

#### Variants

* estranyavo, estranyàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyà·veu (4)
# estranyàsseu
## Català
### Verb

estranyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* estranyeguéssou, estranyéssiu, estranyésseu, estranyàssiu, estranyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyàs·seu (4)
# estranyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲa.ɾəm/, occidental /es.tɾaˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

estranyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estranyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* [2] estranyeguéssom, estranyéssim, estranyéssem, estranyàssim, estranyàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyà·rem (4)
# estranyàs
## Català
### Verb

estranyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* [1] estranyessi, estranyessa, estranyeguessa, estranyés, estranyara
* [2] estranyegués, estranyés, estranyara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyàs (3)
# estranyàssim
## Català
### Verb

estranyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* estranyeguéssom, estranyéssim, estranyéssem, estranyàssem, estranyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyàs·sim (4)
# estranyàvom
## Català
### Verb

estranyàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estranyar.

#### Variants

* estranyàiem, estranyàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyà·vom (4)
# estranyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲa.ɾəw/, occidental /es.tɾaˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

estranyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estranyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estranyar.

#### Variants

* [2] estranyeguéssou, estranyéssiu, estranyésseu, estranyàssiu, estranyàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nyà·reu (4)
# estimuan
## Basc
### Nom

estimuan
* inessiu definit singular de estimu
# estimuarengatik
## Basc
### Nom

estimuarengatik
* causal definit singular de estimu
# estimuarentzat
## Basc
### Nom

estimuarentzat
* benefactiu definit singular de estimu
# estimuarekin
## Basc
### Nom

estimuarekin
* comitatiu definit singular de estimu
# estimuei
## Basc
### Nom

estimuei
* datiu definit plural de estimu
# estimua
## Basc
### Nom

estimua
* absolutiu definit singular de estimu
# estimuak
## Basc
### Nom

estimuak
* absolutiu definit plural de estimu
* ergatiu definit singular de estimu
# estimuaren
## Basc
### Nom

estimuaren
* genitiu definit singular de estimu
# estimuari
## Basc
### Nom

estimuari
* datiu definit singular de estimu
# estimuaz
## Basc
### Nom

estimuaz
* instrumental definit singular de estimu
# estorta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈtɔr.tə/ Occidental: nord-occidental /esˈtɔr.ta/ valencià /esˈtɔɾ.ta/, /esˈtɔɾ.tɔ/
   * Rimes: -ɔɾta

### Adjectiu

estorta f. ‎(plural estortes)
* Forma femenina de estort.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·ta (3)
* Anagrames: estorat, estotar, tarotes
# estornudaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾ.nu.ðaˈɾe\, meridional \eh.toɾ.nu.ðaˈɾe\
       Americà: alt /es.t(o)ɾ.nu.daˈɾe/, baix \eh.toɾ.nu.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

estornudaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb estornudar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·nu·da·ré (5)
* Anagrames: enrutadores, esturreando
# estornudo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾˈnu.ðo\, meridional \eh.toɾˈnu.ðo\
       Americà: alt /es.t(o)ɾˈnu.do/, baix \eh.toɾˈnu.ðo\
   * Rimes: -udo
   * Etimologia: Deverbal de estornudar.

### Nom

estornudo m. ‎(plural estornudos)
* esternut

### Verb

estornudo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb estornudar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·nu·do (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre estornudo
# estort
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔrt/, occidental /esˈtɔɾt/
   * Rimes: -ɔɾt

### Adjectiu

estort m. ‎(femení estorta, plural masculí estorts, plural femení estortes)
* Que ha escapat d'un perill sense haver patit dany; sa i estalvi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tort (2)
* Anagrames: setrot, torets, tortes, trotes, trotés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estortes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔr.təs/, occidental /esˈtɔɾ.tes/
   * Rimes: -ɔɾtes

### Adjectiu

estortes f. pl.
* Forma plural de estorta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·tes (3)
* Anagrama: estorets
# estornudé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾ.nuˈðe\, meridional \eh.toɾ.nuˈðe\
       Americà: alt /es.t(o)ɾ.nuˈde/, baix \eh.toɾ.nuˈðe\
   * Rimes: -e

### Verb

estornudé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb estornudar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tor·nu·dé (4)
* Anagrama: estruendo
# estorninos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.toɾˈni.nos/, meridional /eh.toɾˈni.noh/
       Americà: alt /es.toɾˈni.n(o)s/, baix /eh.toɾˈni.noh/, austral /eh.toɾˈni.nos/
   * Rimes: -inos

### Nom

estorninos m. pl.
* forma plural de estornino
# estornudos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.toɾˈnu.ðos\, meridional \eh.toɾˈnu.ðoh\
       Americà: alt /es.toɾˈnu.d(o)s/, baix \eh.toɾˈnu.ðoh\, austral \eh.toɾˈnu.ðos\
   * Rimes: -udos

### Nom

estornudos m. pl.
* forma plural de estornudo (esternuts).
# estrepitosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾə.piˌto.zəˈmen/ balear /əs.tɾə.piˌto.zəˈment/, /əs.tɾə.piˌto.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.tɾe.piˌto.zaˈmen/ valencià /es.tɾe.piˌto.zaˈment/, /es.tɾe.piˌto.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De estrepitós i el sufix -ment.

### Adverbi

estrepitosament
* D'una manera estrepitosa.

#### Sinònims

* fragorosament

#### Traduccions

* Anglès: noisily $^{(en)}$, deafeningly $^{(en)}$
* Castellà: estrepitosamente $^{(es)}$
* Italià: strepitosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·pi·to·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# estreta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtɾɛ.tə/ balear /əsˈtɾə.tə/, /əsˈtɾɛ.tə/ Occidental: /esˈtɾe.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Adjectiu

estreta f. ‎(plural estretes)
* Forma femenina de estret.

### Verb

estreta
* Participi femení singular del verb estrènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·ta (3)
* Anagrames: atretes, ratetes, teatres, testaré
# estret
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtɾɛt/ balear /əsˈtɾət/, /əsˈtɾɛt/ Occidental: /esˈtɾet/ Informal: nord-occidental, alguerès /asˈtɾet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Del llatí strictus, participi de stringō ‎(«estrènyer»), segle XVI. Doblet del cultisme estricte.

### Adjectiu

estret m. ‎(femení estreta, plural masculí estrets, plural femení estretes)
* Que té poca amplada.
* Que té poca amplitud de criteri.
* Pas marítim entre dues terres que estan a poca distància l'una de l'altra.

#### Traduccions

* Afrikaans: smal $^{(af)}$
* Albanès: i ngushtë $^{(sq)}$
* Alemany: eng $^{(de)}$
* Anglès: narrow $^{(en)}$
* Àrab: ضَيِّق‎ $^{(ar)}$
* Armeni: նեղ $^{(hy)}$ ‎(nekh)
* Àzeri: dar $^{(az)}$
* Belarús: ву́зкі $^{(be)}$ ‎(vuzki)
* Búlgar: те́сен $^{(bg)}$ ‎(tessen)
* Castellà: estrecho $^{(es)}$
* Danès: snæver $^{(da)}$
* Eslovac: úzky $^{(sk)}$
* Eslovè: ozek $^{(sl)}$
* Esperanto: streta $^{(eo)}$
* Estonià: kitsas $^{(et)}$
* Feroès: smalur $^{(fo)}$
* Finès: kapea $^{(fi)}$
* Francès: étroit $^{(fr)}$
* Frisó occidental: smel $^{(fy)}$
* Friülà: stret $^{(fur)}$
* Gallec: estreito $^{(gl)}$
* Gal·lès: cul $^{(cy)}$
* Grec: στενός $^{(el)}$ ‎(stenós)
* Grec antic: στενός $^{(grc)}$ ‎(stenós)
* Hebreu: צר‎ $^{(he)}$
* Hindi: तंग $^{(hi)}$
* Hongarès: szűk $^{(hu)}$
* Ídix: ענג‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: sempit $^{(id)}$
* Irlandès: cúng $^{(ga)}$
* Islandès: þröngur $^{(is)}$
* Italià: stretto $^{(it)}$
* Japonès: 狭い $^{(ja)}$
* Kazakh: тар $^{(kk)}$ ‎(tar)
* Kirguís: тар $^{(ky)}$ ‎(tar)
* Letó: šaurs $^{(lv)}$
* Lituà: siauras $^{(lt)}$
* Llatí: angustus $^{(la)}$, artus $^{(la)}$
* Macedoni: тесен $^{(mk)}$
* Maltès: dojoq $^{(mt)}$
* Mongol: нарийн $^{(mn)}$
* Neerlandès: nauw $^{(nl)}$
* Noruec: smal $^{(no)}$
* Occità: estreit $^{(oc)}$
* Polonès: wąski $^{(pl)}$
* Portuguès: estreito $^{(pt)}$
* Romanès: strâmt $^{(ro)}$, îngust $^{(ro)}$
* Rus: у́зкий $^{(ru)}$ ‎(uzki)
* Sànscrit: अंहु $^{(sa)}$
* Sard: istrintu $^{(sc)}$
* Serbocroat: узак $^{(sh)}$, uzak $^{(sh)}$
* Suec: trång $^{(sv)}$, smal $^{(sv)}$
* Tadjik: танг $^{(tg)}$
* Tai: แคบ $^{(th)}$
* Tàtar: тыгыз $^{(tt)}$
* Telugu: ఇరుకైన $^{(te)}$
* Turc: dar $^{(tr)}$
* Txec: úzký $^{(cs)}$
* Ucraïnès: ву́зьки $^{(uk)}$ ‎(vuzki)
* Urdú: تنگ‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: tor $^{(uz)}$
* Való: stroet $^{(wa)}$
* Vènet: streto $^{(vec)}$
* Vietnamita: hẹp $^{(vi)}$
* Xinès: 窄 $^{(zh)}$ ‎(zhǎi)
* Anglès: strait $^{(en)}$
* Castellà: estrecho $^{(es)}$
* Francès: chanel $^{(fr)}$
* Italià: stretto $^{(it)}$

### Verb

estret
* Participi masculí singular del verb estrènyer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tret (2)
* Anagrames: tester, tretes

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estrepadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tɾeˈpa.ðas\, meridional \eh.tɾeˈpa.ðah\
       Americà: alt /es.t͡seˈpa.d(a)s/, baix \eh.tɾeˈpa.ðah\, austral \eh.tɾeˈpa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

estrepadas f. pl.
* forma plural de estrepada
# estrepitosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tɾe.piˌto.saˈmen.te/, meridional /eh.tɾe.piˌto.saˈmen.te/
       Americà: alt /es.t͡se.piˌto.saˈmen.t(e)/, baix /eh.tɾe.piˌto.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De estrepitoso i el sufix -mente.

### Adverbi

estrepitosamente
* estrepitosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·pi·to·sa·men·te (7)
# estreses
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtɾe.ses/, meridional /ehˈtɾe.seh/
       Americà: alt /esˈt͡se.s(e)s/, baix /ehˈtɾe.seh/, austral /ehˈtɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Nom

estreses m. pl.
* forma plural de estrés

### Verb

estreses
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb estresar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·ses (3)
# estretament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌtɾɛ.təˈmen/ balear /əsˌtɾə.təˈment/, /əsˌtɾɛ.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /esˌtɾe.taˈmen/ valencià /esˌtɾe.taˈment/, /esˌtɾe.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De estret i el sufix -ment.

### Adverbi

estretament
* D'una manera estreta.

#### Traduccions

* Anglès: narrowly $^{(en)}$
* Castellà: estrechamente $^{(es)}$
* Francès: étroitement $^{(fr)}$
* Italià: strettamente $^{(it)}$
* Occità: estreitament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# estrepada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.tɾeˈpa.ða\, meridional \eh.tɾeˈpa.ða\
       Americà: alt /es.t͡s(e)ˈpa.da/, baix \eh.tɾeˈpa.ða\
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Del català antic estrepada («estrebada»), del verb estrepar.

### Nom

estrepada f. ‎(plural estrepadas)
* Estrebada per tirar d'un cap o cadena, especialment amb diversos tiradors alhora.
* (nàutica) Batuda de rems.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·pa·da (4)
# feliĉigotoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.li.t͡ʃiˈɡo.toj/

### Verb

feliĉigotoj
* forma plural de feliĉigoto
# feliĉigu
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.liˈt͡ʃi.ɡu/

### Verb

feliĉigu
* volitiu de feliĉigi

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ĉi·gu (4)
# feliĉigus
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.liˈt͡ʃi.ɡus/

### Verb

feliĉigus
* condicional de feliĉigi

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ĉi·gus (4)
# feliĉintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.liˈt͡ʃin.taj/

### Verb

feliĉintaj
* forma plural de feliĉinta
# feliĉintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.liˈt͡ʃin.tajn/

### Verb

feliĉintajn
* acusatiu plural de feliĉinta
# feliĉigoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.li.t͡ʃiˈɡo.to/

### Verb

feliĉigoto ‎(plural feliĉigotoj, acusatiu feliĉigoton, plural acusatiu feliĉigotojn)
* participi passiu nominal futur de feliĉigi
# feliĉigotojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.li.t͡ʃiˈɡo.tojn/

### Verb

feliĉigotojn
* acusatiu plural de feliĉigoto
# feliĉigote
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.li.t͡ʃiˈɡo.te/

### Verb

feliĉigote
* participi passiu adverbial futur de feliĉigi
# feliĉigoton
## Esperanto

   * Pronúncia: /fe.li.t͡ʃiˈɡo.ton/

### Verb

feliĉigoton
* acusatiu de feliĉigoto