OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agriso
## Català
### Verb

agriso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrisar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agrisar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agrisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·so (3)
* Heterograma de 6 lletres (agiors)
* Anagrama: sorgia
# agrisos
## Català
### Verb

agrisos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·sos (3)
* Anagrama: grisosa
# agriria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈɾi.ə/, occidental /a.ɣɾiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agriria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ri·a (4)
* Anagrama: giraria
# agririen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈɾi.ən/, occidental /a.ɣɾiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ri·en (4)
* Anagrames: erigiran, girarien, ingerira, ingerirà
# agrir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈɣɾi/ Occidental: nord-occidental /aˈɣɾi/ valencià /aˈɣɾiɾ/, /aˈɣɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: agrí
   * Etimologia: De agre i la desinència -ir, segle XVII.

### Verb

agrir trans., pron. ‎(pronominal agrir-se)
* Fer tornar agra alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agreixo, agreix, agrim

#### Sinònims

* agrejar
* enagrir

#### Traduccions

* Anglès: turn sour $^{(en)}$
* Castellà: agriar $^{(es)}$, avinagrar $^{(es)}$, acedar $^{(es)}$
* Francès: aigrir $^{(fr)}$, aciduler $^{(fr)}$
* Italià: inagrare $^{(it)}$, inagrire $^{(it)}$
* Llatí: acerbare $^{(la)}$
* Portuguès: azedar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grir (2)
* Anagrames: garir, garrí, girar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# agrir-se
## Català
### Verb

agrir-se
* Forma pronominal de agrir.

### Miscel·lània

* Anagrames: agrires, esgarri, esgarrí, girar-se, girares, sargiré
# agriran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈɾan/, occidental /a.ɣɾiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ran (3)
* Anagrames: agarrin, arrangi, arrangí, garrina, garrinà, giraran, ringarà
# agrirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈɾɛm/ balear /ə.ɣɾiˈɾəm/, /ə.ɣɾiˈɾɛm/ Occidental: /a.ɣɾiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agrirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·rem (3)
* Anagrames: Argemir, emigrar, girarem, giràrem, migraré
# agrires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.ɾəs/, occidental /aˈɣɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

agrires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agrir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·res (3)
* Anagrames: agrir-se, esgarri, esgarrí, girar-se, girares, sargiré
# agrira
## Català
### Verb

agrira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ra (3)
* Anagrames: agarri, agarrí, agrair, agrari, girara, girarà
# agriren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.ɾən/, occidental /aˈɣɾi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

agriren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agrir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·ren (3)
* Anagrames: arregni, arregní, enagrir, garrine, giraren, ringaré
# agrireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈɾɛw/ balear /ə.ɣɾiˈɾəw/, /ə.ɣɾiˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣɾiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agrireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·reu (3)
* Anagrames: argüiré, girareu, giràreu, guariré, riguera
# afrevoliu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫiw/ balear /ə.fɾə.voˈɫiw/, /ə.fɾə.vuˈɫiw/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫiw/ valencià /a.fɾe.voˈɫiw/, /a.fɾe.βoˈɫiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

afrevoliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afrevolir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afrevolir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afrevolir.
# afrevolix
## Català
### Verb

afrevolix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afrevolir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afrevolir.
# afrevolixo
## Català
### Verb

afrevolixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afrevolir.
# afrevolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫi/ balear /ə.fɾə.voˈɫi/, /ə.fɾə.vuˈɫi/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫi/ valencià /a.fɾe.voˈɫi/, /a.fɾe.βoˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

afrevolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afrevolir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afrevolir.
# afrevolixen
## Català
### Verb

afrevolixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afrevolir.
# afrevolixes
## Català
### Verb

afrevolixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afrevolir.
# afrevolíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾə.βuˈɫi.əw/ balear /ə.fɾə.voˈɫi.əw/, /ə.fɾə.vuˈɫi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.fɾe.βoˈɫi.ew/ valencià /a.fɾe.voˈɫi.ew/, /a.fɾe.βoˈɫi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

afrevolíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afrevolir.
# agulla d'estendre
## Català

   * Etimologia: Originàriament recordaven les agulles de cap.

### Nom

agulla d'estendre f. ‎(plural agulles d'estendre)
* Pinces formades per dues peces que se separen o s’estrenyen amb una molla, usades normalment per estendre la roba perquè s’eixugui.

#### Sinònims

* gafa, pinça (castellanisme)

#### Traduccions

* Anglès: clothes peg $^{(en)}$, clothespin $^{(en)}$
* Castellà: pinza $^{(es)}$ f.
* Francès: pince à linge $^{(fr)}$ f.
* Italià: molletta $^{(it)}$ f.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# agujeteras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣu.xeˈte.ɾas\, meridional \a.ɣu.heˈte.ɾah\
       Americà: alt /a.ɡu.x(e)ˈte.ɾas/, baix \a.ɣu.heˈte.ɾah\, austral \a.ɣu.xeˈte.ɾas\
   * Rimes: -eɾas

### Nom

agujeteras f. pl.
* forma plural de agujetera
# agulla d'enfilar vi
## Català
### Nom

agulla d'enfilar vi f. ‎(plural agulles d'enfilar vi)
* sardina

### Vegeu també

* agulla d'enfilar vi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agulla de cap
## Català
### Nom

agulla de cap f. ‎(plural agulles de cap)
* Agulla amb cabota en l’extrem oposat a la punta.

#### Traduccions

* Anglès: pin $^{(en)}$
* Castellà: alfiler $^{(es)}$ m.
* Francès: épingle $^{(fr)}$ f.
* Italià: spillo $^{(it)}$ m.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# agujeteros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣu.xeˈte.ɾos\, meridional \a.ɣu.heˈte.ɾoh\
       Americà: alt /a.ɡu.x(e)ˈte.ɾos/, baix \a.ɣu.heˈte.ɾoh\, austral \a.ɣu.xeˈte.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Nom

agujeteros m. pl.
* forma plural de agujetero
# agujones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣuˈxo.nes\, meridional \a.ɣuˈho.neh\
       Americà: alt /a.ɡuˈxo.n(e)s/, baix \a.ɣuˈho.neh\, austral \a.ɣuˈxo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

agujones m. pl.
* forma plural de agujón
# agulla de fons
## Català
### Nom

agulla de fons f. ‎(plural agulles de fons)
* Peix allargat, d’un metre i mig, amb un bec llarg amb dents petites i afilades (Nemichthys scolopaceus).

#### Hiperònims

* peixos > nemíctids

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: GEC
* agulla de fons. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agujetero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣu.xeˈte.ɾo\, meridional \a.ɣu.heˈte.ɾo\
       Americà: alt /a.ɡu.x(e)ˈte.ɾo/, baix \a.ɣu.heˈte.ɾo\, austral \a.ɣu.xeˈte.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Nom

agujetero m. ‎(plural agujeteros, femení agujetera)
* agulleter

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·je·te·ro (5)
# agujón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣuˈxon\, meridional \a.ɣuˈhoŋ\
       Americà: alt /a.ɡuˈxon/, baix \a.ɣuˈhoŋ\, austral \a.ɣuˈxon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De aguja i el sufix -ón.

### Nom

agujón m. ‎(plural agujones)
* agulla del paladar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·jón (3)
* Heterograma de 6 lletres (agjnou)

### Vegeu també

* agujón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# agguagliavamo
## Italià
### Verb

agguagliavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de agguagliare
# agguagliavano
## Italià
### Verb

agguagliavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de agguagliare
# agguagliavi
## Italià
### Verb

agguagliavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agguagliare
# agguagliatosi
## Italià
### Verb

agguagliatosi m. ‎(femení agguagliatasi, plural masculí agguagliatisi, plural femení agguagliatesi)
* participi passat masculí singular de agguagliarsi
# agguagliava
## Italià
### Verb

agguagliava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de agguagliare
# agguaglierai
## Italià
### Verb

agguaglierai
* segona persona singular (tu) del futur de agguagliare
# agguagliavate
## Italià
### Verb

agguagliavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de agguagliare
# agguagliavo
## Italià
### Verb

agguagliavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de agguagliare
# agguaglieranno
## Italià
### Verb

agguaglieranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de agguagliare
# agguaglierebbe
## Italià
### Verb

agguaglierebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de agguagliare
# aitonengatik
## Basc
### Nom

aitonengatik
* causal definit plural de aitona
# aitonentzat
## Basc
### Nom

aitonentzat
* benefactiu definit plural de aitona
# aitonez
## Basc
### Nom

aitonez
* instrumental definit plural de aitona
# aitu
## Ibèric

   * Pronúncia: /ajdu/, /ajtu/

### Nom propi

aitu • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* aituaŕki ‎
* aidutiger ‎
# aitualli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

aitualli
* (arquitectura) plaça
# aituaŕki
## Ibèric

   * Pronúncia: /ajduarɡi/, /ajtuarki/
   * Etimologia: Compost pels formants aitu ‎ i aŕki ‎.

### Nom propi

aituaŕki • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# aitzcuintli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

aitzcuintli
* (mamífers) llúdria
# aiul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

aiul
* nominatiu i acusatiu definit singular de ai
# aiule
## Romanès
### Nom

aiule
* vocatiu singular de ai
# aiului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

aiului
* genitiu i datiu definit singular de ai
# akordeoiko
## Basc
### Nom

akordeoiko
* genitiu locatiu definit singular de akordeoi
# akordeoietaraino
## Basc
### Nom

akordeoietaraino
* terminatiu definit plural de akordeoi
# akordeoietarantz
## Basc
### Nom

akordeoietarantz
* al·latiu direccional definit plural de akordeoi
# akordeoiez
## Basc
### Nom

akordeoiez
* instrumental definit plural de akordeoi
# akordeoira
## Basc
### Nom

akordeoira
* al·latiu definit singular de akordeoi
# akordeoiraino
## Basc
### Nom

akordeoiraino
* terminatiu definit singular de akordeoi
# akordeoirantz
## Basc
### Nom

akordeoirantz
* al·latiu direccional definit singular de akordeoi
# akordeoietara
## Basc
### Nom

akordeoietara
* al·latiu definit plural de akordeoi
# akordeoietatik
## Basc
### Nom

akordeoietatik
* ablatiu definit plural de akordeoi
# akordeoik
## Basc
### Nom

akordeoik
* ergatiu indefinit de akordeoi
# aglapigueu
## Català
### Verb

aglapigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aglapir.
# aglapir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɫəˈpi/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫaˈpi/ valencià /a.ɣɫaˈpiɾ/, /a.ɣɫaˈpi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: aglapí
   * Etimologia: Del prefix a- i glapir

### Verb

aglapir intr., trans.
* (balear) glapir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pir (3)
* Anagrames: glapira, glapirà, plagiar

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# aglapiran
## Català
### Verb

aglapiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aglapir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plagiaran
# aglapien
## Català
### Verb

aglapien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aglapir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pi·en (4)
* Anagrames: engalipa, engalipà
# aglapim
## Català
### Verb

aglapim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aglapir.

### Miscel·lània

* Anagrama: plagiam
# aglapies
## Català
### Verb

aglapies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aglapir.
# aglapiren
## Català
### Verb

aglapiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aglapir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gla·pi·ren (4)
* Anagrames: engalipar, plagiaren
# akueduktuentzat
## Basc
### Nom

akueduktuentzat
* benefactiu definit plural de akueduktu
# akueduktuetako
## Basc
### Nom

akueduktuetako
* genitiu locatiu definit plural de akueduktu
# akueduktuetarantz
## Basc
### Nom

akueduktuetarantz
* al·latiu direccional definit plural de akueduktu
# akueduktuetara
## Basc
### Nom

akueduktuetara
* al·latiu definit plural de akueduktu
# akueduktuetan
## Basc
### Nom

akueduktuetan
* inessiu definit plural de akueduktu
# akueduktuetaraino
## Basc
### Nom

akueduktuetaraino
* terminatiu definit plural de akueduktu
# akueduktuez
## Basc
### Nom

akueduktuez
* instrumental definit plural de akueduktu
# akueduktuen
## Basc
### Nom

akueduktuen
* genitiu definit plural de akueduktu
# akueduktuengatik
## Basc
### Nom

akueduktuengatik
* causal definit plural de akueduktu
# akueduktuetatik
## Basc
### Nom

akueduktuetatik
* ablatiu definit plural de akueduktu
# ajornau
## Català
### Verb

ajornau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ajornar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ajornar.
# ajornava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.βə/ balear /ə.ʒoɾˈna.və/, /ə.ʒurˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.βa/ valencià /a.d͡ʒoɾˈna.va/, /a.d͡ʒoɾˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ajornava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·va (4)
* Anagrama: ajovaran
# ajorne
## Català
### Verb

ajorne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajornar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajornar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajornar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·ne (3)
* Heterograma de 6 lletres (aejnor)
* Anagrames: onejar, ranejo
# ajornavo
## Català
### Verb

ajornavo
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajornar.
# ajornavi
## Català
### Verb

ajornavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ajornar.
# ajornat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈnat/ balear /ə.ʒoɾˈnat/, /ə.ʒurˈnat/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈnat/, valencià /a.d͡ʒoɾˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

ajornat
* Participi masculí singular del verb ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·nat (3)
* Anagrama: taronja
# ajornaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.βən/ balear /ə.ʒoɾˈna.vən/, /ə.ʒurˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.βen/ valencià /a.d͡ʒoɾˈna.ven/, /a.d͡ʒoɾˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ajornaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ajornar.
# ajornaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈna.βəs/ balear /ə.ʒoɾˈna.vəs/, /ə.ʒurˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈna.βes/ valencià /a.d͡ʒoɾˈna.ves/, /a.d͡ʒoɾˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ajornaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·na·ves (4)
* Anagrama: ronsejava
# ajornem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒurˈnɛm/ balear /ə.ʒoɾˈnəm/, /ə.ʒurˈnɛm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒorˈnem/, valencià /a.d͡ʒoɾˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ajornem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ajornar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ajornar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb ajornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jor·nem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejmnor)
* Anagrama: majoren
# alapidésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫə.piˈðe.səw/, occidental /a.ɫa.piˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alapidésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alapidar.
# alapidéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫə.piˈðe.sim/, occidental /a.ɫa.piˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alapidéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alapidar.
# alapidí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫə.piˈði/, occidental /a.ɫa.piˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

alapidí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alapidar.
# alapidés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫə.piˈðes/, occidental /a.ɫa.piˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

alapidés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alapidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alapidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·pi·dés (4)
* Anagrames: apilades, desplaïa
# alapidéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫə.piˈðe.səm/, occidental /a.ɫa.piˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alapidéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alapidar.
# alapidàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫə.piˈða.βəw/, balear /ə.ɫə.piˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɫa.piˈða.βew/ valencià /a.ɫa.piˈða.vew/, /a.ɫa.piˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alapidàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alapidar.
# alapidéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫə.piˈðe.siw/, occidental /a.ɫa.piˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alapidéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alapidar.
# alaquaser
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫə.kwəˈze/ Occidental: nord-occidental /a.ɫa.kwaˈze/, valencià /a.ɫa.kwaˈzeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

alaquaser m. ‎(plural alaquasers, femení alaquasera)
* Natural d'Alaquàs (l'Horta).

#### Traduccions

* Castellà: alacuasense $^{(es)}$ m. f.

### Adjectiu

alaquaser m. ‎(femení alaquasera, plural masculí alaquasers, plural femení alaquaseres)
* Originari, pertanyent o relatiu a Alaquàs (l'Horta).

#### Traduccions

* Castellà: alacuasense $^{(es)}$ inv.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·qua·ser (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, ésAdir
# aglutino
## Català
### Verb

aglutino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aglutinar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutinàieu
## Català
### Verb

aglutinàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aglutinar.
# aglutinàrem
## Català
### Verb

aglutinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aglutinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutinà
## Català
### Verb

aglutinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aglutinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glu·ti·nà (4)
* Anagrama: igualant
# aglutinos
## Català
### Verb

aglutinos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aglutinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glu·ti·nos (4)
* Heterograma de 9 lletres (agilnostu)
* Anagrama: singlotau
# aglutinis
## Català
### Verb

aglutinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutinin
## Català
### Verb

aglutinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aglutinar.
# aglutinàreu
## Català
### Verb

aglutinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aglutinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglutinar.
# aglutini
## Català
### Verb

aglutini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aglutinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aglutinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aglutinar.
# ajunto
## Català
### Verb

ajunto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajuntar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntos
## Català
### Verb

ajuntos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
# ajuntà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈta/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈta/, valencià /a.d͡ʒunˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

ajuntà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ajuntar.
# ajuntàieu
## Català
### Verb

ajuntàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ajuntar.
# ajuntin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒun.tin/ Occidental: nord-occidental /aˈʒun.tin/, valencià /aˈd͡ʒun.tin/
   * Rimes: -untin

### Verb

ajuntin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ajuntar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ajuntar.
# ajuntàiem
## Català
### Verb

ajuntàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tà·iem (4)
* Anagrames: amitjaneu, matinejau