OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# simplifiqui
## Català

   * Pronúncia: /sim.pɫiˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

simplifiqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de simplificar.
    Forma septentrional: [jo] simplifico, simplifique, simplific o simplifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb simplificar.
    [Que jo] simplifiqui o simplifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb simplificar.
    [Que ell/ella/vostè] simplifiqui o simplifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb simplificar.
    Simplifiqui o simplifique [ell/ella/vostè].
# simplifiqués
## Català

   * Pronúncia: /sim.pɫi.fiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

simplifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb simplificar.
    [Jo] simplifiqués, simplificàs o simplificara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb simplificar.
    [Ell/ella/vostè] simplifiqués, simplificàs o simplificara.
# simplifiqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /sim.pli.fiˈke/
       Americà: alt /sim.pli.f(i)ˈke/, baix /sim.pli.fiˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

simplifiqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb simplificar
# simplifiquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /sim.pɫi.fiˈke.səw/, occidental /sim.pɫi.fiˈke.sew/
       Informal: /sim.pɫi.fiˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

simplifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb simplificar.
    [Vosaltres/vós] simplifiquéssiu, simplifiquésseu, simplificàsseu, simplificàssiu o simplificàreu.
# simplifiquessis
## Català

   * Pronúncia: /sim.pɫi.fiˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

simplifiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb simplificar.
    [Tu] simplifiquessis, simplifiquesses, simplificasses, simplificassis o simplificares.
# simplifiquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /sim.pɫi.fiˈke.səm/, occidental /sim.pɫi.fiˈke.sem/
       Informal: /sim.pɫi.fiˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

simplifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb simplificar.
    [Nosaltres] simplifiquéssim, simplifiquéssem, simplificàssem, simplificàssim o simplificàrem.
# solidas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɔ.lɪ.daːs/

### Adjectiu

solidās
* acusatiu femení plural de solidus

### Verb

solidās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de solidō
# solidesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ɫiˈðɛ.zə/ balear /so.ɫiˈðə.zə/, /su.ɫiˈðɛ.zə/ Occidental: /so.ɫiˈðe.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: De sòlid i el sufix -esa, segle XIX.

### Nom

solidesa f. ‎(plural solideses)
* Qualitat de sòlid.

#### Sinònims

* consistència
* soliditat

#### Traduccions

* Alemany: Solidität $^{(de)}$ f., Festigkeit $^{(de)}$ f.
* Anglès: solidity $^{(en)}$
* Castellà: solidez $^{(es)}$ f.
* Francès: solidité $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: FERRO $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·li·de·sa (4)
* Anagrama: isolades

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# solidificacion
## Occità

   * Pronúncia: /su.li.di.fi.kaˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

solidificacion f. ‎(plural solidificacions)
* solidificació
# solidificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \so.li.ði.fi.kaˈθjo.nes\, meridional \so.li.ði.fi.kaˈθjo.neh\
       Americà: alt /so.li.di.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix \so.li.ði.fi.kaˈsjo.neh\, austral \so.li.ði.fi.kaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

solidificaciones f. pl.
* forma plural de solidificación
# solidavi
## Llatí

   * Pronúncia: /sɔ.lɪˈdaː.wiː/

### Verb

solidāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de solidō
# solide
## Italià

   * Pronúncia: /ˈsɔː.li.de/

### Adjectiu

solide f. pl.
* forma plural de solida

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɔ.lɪ.dɛ/

### Adjectiu

solide
* vocatiu masculí singular de solidus
# solidatum
## Llatí

   * Pronúncia: /sɔ.lɪˈdaː.tʊm/

### Verb

solidātum
* supí acusatiu de solidō
# solidi
## Anglès
### Nom

solidi
* forma plural de solidus

## Italià

   * Pronúncia: /ˈsɔː.li.di/

### Nom

solidi m. pl.
* forma plural de solido

### Adjectiu

solidi m. pl.
* forma plural de solido

### Miscel·lània

* Síl·labes: sò·li·di (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɔ.lɪ.diː/

### Adjectiu

solidī
* nominatiu masculí plural de solidus
* vocatiu masculí plural de solidus
* genitiu masculí singular de solidus
* genitiu neutre singular de solidus
# subaffittereste
## Italià
### Verb

subaffittereste
* segona persona plural (voi) del condicional de subaffittare
# subaffitterai
## Italià
### Verb

subaffitterai
* segona persona singular (tu) del futur de subaffittare
# subaffitterei
## Italià
### Verb

subaffitterei
* primera persona singular (io) del condicional de subaffittare
# subaffitteremmo
## Italià
### Verb

subaffitteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de subaffittare
# subaffitterete
## Italià
### Verb

subaffitterete
* segona persona plural (voi) del futur de subaffittare
# subaffitterebbero
## Italià
### Verb

subaffitterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de subaffittare
# subaffitteremo
## Italià
### Verb

subaffitteremo
* primera persona plural (noi) del futur de subaffittare
# subaffitteresti
## Italià
### Verb

subaffitteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de subaffittare
# subaffitteranno
## Italià
### Verb

subaffitteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de subaffittare
# subaffitterebbe
## Italià
### Verb

subaffitterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de subaffittare
# sond
## Català
### Verb

sond
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sondar.

#### Variants

* sondo, sonde, sondi

### Miscel·lània

* Anagrames: dons, dóns
# sondages
## Anglès
### Nom

sondages
* forma plural de sondage
# sondant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈdan/ balear /sonˈdant/, /sunˈdan/ Occidental: nord-occidental /sonˈdan/ valencià /sonˈdant/, /sonˈdan/
   * Rimes: -ant

### Verb

sondant
* Gerundi del verb sondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·dant (2)
* Anagrama: donants
# sonda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈson.də/, occidental /ˈson.da/
   * Rimes: -onda
   * Etimologia: Del francès sonde, segle XIX.

### Nom

sonda f. ‎(plural sondes)
* Tub que s'introdueix en ell cos humà per motius mèdics.
* Nom de diversos aparells emprats per explorar les condicions físiques d'un lloc, de vegades a control remot.

#### Derivats

* sondar

#### Traduccions

* Anglès: sonde $^{(en)}$
* Castellà: sonda $^{(es)}$
* Francès: sonde $^{(fr)}$
* Italià: sonda $^{(it)}$

### Verb

sonda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sondar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·da (2)
* Anagrames: danso, donàs, nados, ondàs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈson.da/, meridional \ˈsoŋ.da\
       Americà: alt /ˈson.da/, baix \ˈsoŋ.da\, austral /ˈson.da/
   * Rimes: -onda
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

sonda f. ‎(plural sondas)
* sonda

#### Derivats

* sondar

### Verb

sonda
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb sondar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb sondar

#### Variants

* [2]: (voseo) sondá

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·da (2)
* Anagrames: donas, donás, ondas, sonad

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre sonda
* sonda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# sondam
## Català
### Verb

sondam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de sondar.

#### Variants

* sondem

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·dam (2)
* Heterograma de 6 lletres (admnos)
* Anagrama: donams
# sondable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈdab.bɫə/, /sunˈda.βɫə/ balear /sonˈdab.bɫə/, /sunˈdab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /sonˈdab.bɫe/, /sonˈda.βɫe/ valencià /sonˈda.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De sondar i el sufix -ble, segle XIX.

### Adjectiu

sondable inv. ‎(plural sondables)
* Que es pot sondar.

#### Traduccions

* Anglès: fathomable $^{(en)}$
* Castellà: sondable $^{(es)}$
* Italià: sondabile $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·da·ble (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdelnos)
* Anagrama: bandoles

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# sondada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sunˈda.ðə/ balear /sonˈda.ðə/, /sunˈda.ðə/ Occidental: /sonˈda.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

sondada
* Participi femení singular del verb sondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·da·da (3)
* Anagrama: adondàs
# sondage
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsɒn.dɑːʒ/

### Nom

sondage ‎(plural sondages)
* cala, sondatge

### Vegeu també

* sondage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# solucionarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.u.nəˈɾi.ən/, occidental /so.ɫu.si.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

solucionarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de solucionar.
# solucionares
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.uˈna.ɾəs/, occidental /so.ɫu.si.oˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

solucionares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de solucionar.
    [Tu] solucionares o et vas/vares solucionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb solucionar.
    Forma valenciana: [tu] solucionessis, solucionesses, solucionasses, solucionassis o solucionares.
# solucionareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.u.nəˈɾɛw/, occidental /so.ɫu.si.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

solucionareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de solucionar.
# solucionaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /su.ɫu.si.u.nəˈɾi.ə/, /so.ɫu.si.o.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /so.ɫu.si.o.naˈɾi.ɛ/, /so.ɫu.si.o.naˈɾi.e/ valencià /so.ɫu.si.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

solucionaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de solucionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de solucionar.
# solucionaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.u.nəˈɾan/, occidental /so.ɫu.si.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

solucionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de solucionar.
# solucionaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.uˈna.ɾən/, occidental /so.ɫu.si.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

solucionaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de solucionar.
    [Ells/elles/vostès] solucionaren o van/varen solucionar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb solucionar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] solucionessin, solucionessen, solucionassen, solucionassin o solucionaren.
# solucionaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.u.nəˈɾi.əs/, occidental /so.ɫu.si.o.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

solucionaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de solucionar.
# solucionara
## Català

   * Pronúncia: valencià /so.ɫu.si.oˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

solucionara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb solucionar.
    [Jo] solucionés, solucionàs o solucionara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb solucionar.
    [Ell/ella/vostè] solucionés, solucionàs o solucionara.
# silentest
## Anglès
### Adjectiu

silentest
* forma superlativa de silent
# silent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siˈɫen/ balear /siˈɫent/, /siˈɫen/ Occidental: nord-occidental /siˈɫen/ valencià /siˈɫent/, /siˈɫen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí silens, segle XX.

### Adjectiu

silent inv. ‎(plural silents)
* silenciós

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·lent (2)
* Heterograma de 6 lletres (eilnst)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsaɪlənt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

silent ‎(comparatiu silenter o more silent, superlatiu silentest o most silent)
* silenciós

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# silently
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: De silent i el sufix -ly.

### Adverbi

silently ‎(comparatiu more silently, superlatiu most silently)
* silenciosament
# silenció
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /si.lenˈθjo/, meridional \si.leŋˈθjo\
       Americà: alt /s(i).lenˈsjo/, baix \si.leŋˈsjo\, austral /si.lenˈsjo/
   * Rimes: -o

### Verb

silenció
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb silenciar

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·len·ció (3)
# silenciós
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.ɫən.siˈos/, occidental /si.ɫen.siˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del llatí silentiosus, segle XIX.

### Adjectiu

silenciós m. ‎(femení silenciosa, plural masculí silenciosos, plural femení silencioses)
* Que no parla, que guarda silenci.
* Lloc on, moment en què, regna el silenci.
* Que no fa gaire soroll.

#### Traduccions

* Anglès: quiet $^{(en)}$
* Castellà: silencioso $^{(es)}$
* Francès: silencieux $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: SILENCI $^{(csc)}$
* Anglès: silent $^{(en)}$
* Castellà: silencioso $^{(es)}$
* Francès: silencieux $^{(fr)}$
* Anglès: silent $^{(en)}$
* Castellà: silencioso $^{(es)}$
* Francès: silencieux $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·len·ci·ós (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# silento
## Esperanto

   * Pronúncia: /siˈlen.to/

### Nom

silento ‎(acusatiu silenton, plural silentoj, plural acusatiu silentojn)
* silenci
# silentoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /siˈlen.toj/

### Nom

silentoj
* forma plural de silento
# sortejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa/, /sur.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa/, valencià /soɾ.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

sortejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jà (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejorst)
* Anagrames: orejats, orsejat, torejàs
# sortejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa.ɾəw/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa.ɾəw/, /sur.təˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa.ɾew/, valencià /soɾ.teˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

sortejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de sortejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortejar.

#### Variants

* [2] sortegéssiu, sortegésseu, sortejàssiu, sortejàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jà·reu (4)
* Anagrama: tresorejau
# sortejàssem
## Català
### Verb

sortejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortejar.

#### Variants

* sortegéssim, sortegéssem, sortejàssim, sortejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jàs·sem (4)
# sortejos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /surˈtɛ.ʒus/ balear /soɾˈtə.ʒos/, /surˈtɛ.ʒus/ Occidental: nord-occidental /sorˈte.ʒos/, valencià /soɾˈte.d͡ʒos/
   * Rimes: -ɛʒos

### Nom

sortejos m. pl. ‎(alternatiu sorteigs)
* Forma plural de sorteig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jos (3)
* Anagrama: trossejo
# sortejàs
## Català
### Verb

sortejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortejar.

#### Variants

* [1] sortegés, sortejara
* [2] sortegés, sortejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jàs (3)
* Anagrames: orsejats, rossejat, trosseja, trossejà
# sortejo
## Català
### Verb

sortejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sortejar.

#### Variants

* sortege, sortegi, sorteig

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jo (3)
# sortejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa.βəs/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa.vəs/, /sur.təˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa.βes/ valencià /soɾ.teˈd͡ʒa.ves/, /soɾ.teˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

sortejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·ja·ves (4)
# sortejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa.ɾəm/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa.ɾəm/, /sur.təˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa.ɾem/, valencià /soɾ.teˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

sortejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de sortejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortejar.

#### Variants

* [2] sortegéssim, sortegéssem, sortejàssim, sortejàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jà·rem (4)
* Anagrames: mostrejaré, tresorejam
# sortejàsseu
## Català
### Verb

sortejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sortejar.

#### Variants

* sortegéssiu, sortegésseu, sortejàssiu, sortejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·jàs·seu (4)
# sortejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sur.təˈʒa.βən/ balear /soɾ.təˈd͡ʒa.vən/, /sur.təˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /sor.teˈʒa.βen/ valencià /soɾ.teˈd͡ʒa.ven/, /soɾ.teˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

sortejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sortejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·te·ja·ven (4)
* Anagrama: tornejaves
# sorrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈra.βə/ balear /soˈra.və/, /suˈra.və/ Occidental: nord-occidental /soˈra.βa/ valencià /soˈra.va/, /soˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

sorrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sorrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sorrar.
# sorrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈrɛm/ balear /soˈrəm/, /suˈrɛm/ Occidental: /soˈrem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

sorrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de sorrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb sorrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·rem (2)
* Anagrames: morers, remors, romers
# sorraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈra.βən/ balear /soˈra.vən/, /suˈra.vən/ Occidental: nord-occidental /soˈra.βen/ valencià /soˈra.ven/, /soˈra.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

sorraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sorrar.
# sorraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈra.βəs/ balear /soˈra.vəs/, /suˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /soˈra.βes/ valencià /soˈra.ves/, /soˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

sorraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sorrar.
# sorre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈso.rə/, occidental /ˈso.re/
   * Rimes: -ore

### Verb

sorre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de sorrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb sorrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb sorrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb sorrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: erros $^{(revers)}$
# sorrat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈrat/ balear /soˈrat/, /suˈrat/ Occidental: /soˈrat/
   * Rimes: -at

### Verb

sorrat
* Participi masculí singular del verb sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·rat (2)
* Anagrames: rostar, Torras, torràs
# sorrats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /suˈrats/ balear /soˈrats/, /suˈrats/ Occidental: /soˈrats/
   * Rimes: -ats

### Verb

sorrats
* Participi masculí plural del verb sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·rats (2)
* Anagrames: sostrar, trossar
# sorrau
## Català
### Verb

sorrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sorrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sorrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·rau (2)
* Anagrama: Rouras
# sortiva
## Català
### Verb

sortiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de sortir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·va (3)
* Heterograma de 7 lletres (aiorstv)
* Anagrames: avortis, avortís, rostiva, trasvio
# sortiu
## Català
### Verb

sortiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de sortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb sortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·tiu (2)
* Heterograma de 6 lletres (iorstu)
* Anagrames: rostiu, ustori
# sortosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /surˈto.zə/, occidental /soɾˈto.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

sortosa f. ‎(plural sortoses)
* Forma femenina de sortós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·to·sa (3)
* Anagrames: atrosso, tarosos
# sortium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɔr.tɪ.ʊm/

### Nom

sortium
* genitiu plural de sors
# sortiven
## Català
### Verb

sortiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·ven (3)
* Heterograma de 8 lletres (einorstv)
* Anagrama: rostiven
# sortives
## Català
### Verb

sortives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·ti·ves (3)
* Anagrames: revistos, rostives
# sortosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /surˌto.zəˈmen/ balear /soɾˌto.zəˈment/, /surˌto.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /sorˌto.zaˈmen/ valencià /soɾˌto.zaˈment/, /soɾˌto.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De sortosa i el sufix -ment.

### Adverbi

sortosament
* D’una manera sortosa.

#### Traduccions

* Castellà: afortunadamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sor·to·sa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# sondejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sun.də.ʒəˈɾa/ balear /son.də.ʒəˈɾa/, /sun.də.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /son.de.ʒaˈɾa/, valencià /son.de.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

sondejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de sondejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·de·ja·rà (4)
* Anagrames: ajornades, ondejaràs, ronsejada
# sondejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sun.dəˈʒat/ balear /son.dəˈd͡ʒat/, /sun.dəˈʒat/ Occidental: nord-occidental /son.deˈʒat/, valencià /son.deˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

sondejat
* Participi masculí singular del verb sondejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·de·jat (3)
* Heterograma de 8 lletres (adejnost)
* Anagrama: ondejats
# sondejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sun.də.ʒəˈɾe/ balear /son.də.ʒəˈɾe/, /sun.də.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /son.de.ʒaˈɾe/, valencià /son.de.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sondejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de sondejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: son·de·ja·ré (4)
* Anagrama: ondejares