OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emfasitze
## Català
### Verb

emfasitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emfasitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emfasitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emfasitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emfasitzar.

#### Variants

* [1] emfasitzo, emfasitzi, emfasitz
* [2] emfasitzi
* [3] emfasitzi
* [4] emfasitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·ze (4)
# emfasitzau
## Català
### Verb

emfasitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emfasitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emfasitzar.

#### Variants

* [1] emfasitzeu
* [2] emfasitzeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zau (4)
# emfasitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fə.ziˈd͡zɛm/ balear /əɱ.fə.ziˈd͡zəm/, /əɱ.fə.ziˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.ziˈd͡zem/, valencià /eɱ.fa.ziˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emfasitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emfasitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb emfasitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb emfasitzar.

#### Variants

* [1] emfasitzam

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zem (4)
# emfasitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.ziˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.ziˈd͡zat/, valencià /eɱ.fa.ziˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

emfasitzat
* Participi masculí singular del verb emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zat (4)
* Anagrama: emfatitzàs
# emfasitzats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fə.ziˈd͡zats/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.ziˈd͡zats/, valencià /eɱ.fa.ziˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

emfasitzats
* Participi masculí plural del verb emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zats (4)
# emfasitzassin
## Català
### Verb

emfasitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emfasitzar.

#### Variants

* emfasitzessin, emfasitzessen, emfasitzassen, emfasitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·zas·sin (5)
# emfasitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fə.ziˈd͡za.βə/, balear /əɱ.fə.ziˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.ziˈd͡za.βa/ valencià /eɱ.fa.ziˈza.va/, /eɱ.fa.ziˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

emfasitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emfasitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·va (5)
# emfasitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fə.ziˈd͡za.βən/, balear /əɱ.fə.ziˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fa.ziˈd͡za.βen/ valencià /eɱ.fa.ziˈza.ven/, /eɱ.fa.ziˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

emfasitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emfasitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·fa·sit·za·ven (5)
# empomí
## Català
### Verb

empomí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de empomar.
# empoméssem
## Català
### Verb

empoméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
# empoméssim
## Català
### Verb

empoméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
# empoméssiu
## Català
### Verb

empoméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
# empomàveu
## Català
### Verb

empomàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empomar.
# empomés
## Català
### Verb

empomés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
# empomàssiu
## Català
### Verb

empomàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
# empomésseu
## Català
### Verb

empomésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empomar.
# empallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βəs/ balear /əm.pəˈʎa.vəs/, /əm.pəˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.paˈʎa.βes/ valencià /em.paˈʎa.ves/, /em.paˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

empallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empallar.
# empallassis
## Català
### Verb

empallassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empallessis, empallesses, empallasses, empallares
# empallau
## Català
### Verb

empallau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empallar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empalleu
* [2] empalleu
# empallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βə/ balear /əm.pəˈʎa.və/, /əm.pəˈja.və/ Occidental: nord-occidental /em.paˈʎa.βa/ valencià /em.paˈʎa.va/, /em.paˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

empallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: apallàvem
# empallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βən/ balear /əm.pəˈʎa.vən/, /əm.pəˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /em.paˈʎa.βen/ valencià /em.paˈʎa.ven/, /em.paˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

empallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empallar.
# empallassin
## Català
### Verb

empallassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empallessin, empallessen, empallassen, empallaren
# empalle
## Català
### Verb

empalle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empallar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empallar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empallo, empalli, empall
* [2] empalli
* [3] empalli
* [4] empalli

### Miscel·lània

* Anagrames: apellem, apel·lem, empella, empellà
# ellenizzino
## Italià
### Verb

ellenizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de ellenizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de ellenizzare
# ellenizzò
## Italià
### Verb

ellenizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ellenizzare
# elliptically
## Anglès

   * Etimologia: De elliptical i el sufix -ly.

### Adverbi

elliptically ‎(comparatiu more elliptically, superlatiu most elliptically)
* el·lípticament
# elliptocytosis
## Anglès
### Nom

elliptocytosis
* el·liptocitosi

### Vegeu també

* elliptocytosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# ellis
## Català

   * Pronúncia: /ˈe.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Pronom

ellis
* Forma plural de elli.

### Miscel·lània

* Anagrames: illes, il·lès, liles, lleis
# ellos
## Català
### Pronom

ellos m. pl.
* (alguerès) Forma alternativa de ells.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·llos (2)
* Anagrames: lloes, lloés, olles, Ollés, selló
# ellenizzo
## Italià
### Verb

ellenizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de ellenizzare
# ellitticamente
## Italià

   * Pronúncia: /elˌlit.ti.kaˈmen.te/

### Adverbi

ellitticamente
* el·lípticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: el·lit·ti·ca·mén·te (6)
# emigris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmi.ɣɾis/, occidental /eˈmi.ɣɾis/

### Verb

emigris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigres, emigros

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gris (3)
* Anagrama: esgrimí
# emigràiem
## Català
### Verb

emigràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emigrar.

#### Variants

* emigràvom, emigràvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grà·iem (4)
# emigràieu
## Català
### Verb

emigràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emigrar.

#### Variants

* emigravo, emigràveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grà·ieu (4)
# emigràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾa.ɾəm/, occidental /e.miˈɣɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emigràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emigrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* [2] emigreguéssom, emigréssim, emigréssem, emigràssim, emigràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grà·rem (4)
# emigràssem
## Català
### Verb

emigràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigreguéssom, emigréssim, emigréssem, emigràssim, emigràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gràs·sem (4)
* Anagrames: agriméssem, armegéssim, maregéssim
# emigro
## Català
### Verb

emigro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emigrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emigrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* [1] emigre, emigri, emigr
* [2] emigri, emigre
* [3] emigri, emigre

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gro (3)
* Heterograma de 6 lletres (egimor)
* Anagrames: ormegi, ormegí, ormeig
# emigros
## Català
### Verb

emigros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* emigris, emigres

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gros (3)
* Heterograma de 7 lletres (egimors)
* Anagrames: ormegis, ormeigs, sorgíem
# emigràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾa.ɾəw/, occidental /e.miˈɣɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

emigràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emigrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* [2] emigreguéssou, emigréssiu, emigrésseu, emigràssiu, emigràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grà·reu (4)
# emigrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾa/, occidental /e.miˈɣɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emigrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·grà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegimr)
* Anagrames: agríem, agrime, Argemí, armegi, armegí, armeig, maregi, maregí, mareig
# emigràs
## Català
### Verb

emigràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emigrar.

#### Variants

* [1] emigressi, emigressa, emigreguessa, emigrés, emigrara
* [2] emigressi, emigregués, emigrés, emigrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gràs (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimrs)
* Anagrames: agrimes, agrimés, agrisem, armegis, esgramí, esgrima, maregis, mareigs, sargíem
# endogamion
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.do.ɡaˈmi.on/

### Nom

endogamion
* acusatiu de endogamio
# endogàmic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈɣa.mik/ balear /ən.doˈɣa.mik/, /ən.duˈɣa.mik/ Occidental: /en.doˈɣa.mik/
   * Rimes: -amik
   * Etimologia: De endogàmia i el sufix -ic.

### Adjectiu

endogàmic m. ‎(femení endogàmica, plural masculí endogàmics, plural femení endogàmiques)
* Relatiu o pertanyent a l'endogàmia.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·do·gà·mic (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdegimno)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# endokardiitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.do.kar.diˈi.toj/

### Nom

endokardiitoj
* forma plural de endokardiito
# endokardiito
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.do.kar.diˈi.to/
   * Etimologia: Del prefix endo-, l'arrel √kardi, l'infix -it- i la desinència -o.

### Nom

endokardiito ‎(acusatiu endokardiiton, plural endokardiitoj, plural acusatiu endokardiitojn)
* endocarditis

#### Relacionats

* endokardio

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·do·kar·di·i·to (6)
# endogen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ənˈdɔ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /enˈdɔ.ʒen/, valencià /enˈdɔ.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɔʒen
   * Etimologia: Del prefix endo- i el sufix -gen.

### Adjectiu

endogen m. ‎(femení endògena, plural masculí endògens, plural femení endògenes)
* Dit de quelcom, especialment d'un procés, que es forma a l'interior i té lloc de dins cap enfora.

#### Antònims

* exogen

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·do·gen (3)
* Anagrama: ondegen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# endogàmia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈɣa.mi.ə/ balear /ən.doˈɣa.mi.ə/, /ən.duˈɣa.mi.ə/ Occidental: /en.doˈɣa.mi.a/
   * Rimes: -amia
   * Etimologia: Del prefix endo- i el sufix -gàmia.

### Nom

endogàmia f. ‎(plural endogàmies)
* Circumstància per la qual els individus d'un mateix grup, tribu, etc. contreuen matrimoni o tenen relacions entre si mateixos.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·do·gà·mi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# encapullaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.pu.ʎəˈɾan/, occidental /eŋ.ka.pu.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encapullaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encapullar.
# encapullar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.puˈʎa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.puˈʎa/ valencià /eŋ.ka.puˈʎaɾ/, /eŋ.ka.puˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encapullà
   * Etimologia: Del prefix en- i capulla.

### Verb

encapullar trans.
* (balear) encaputxar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·pu·llar (4)
* Anagrama: pellucaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# encapullam
## Català
### Verb

encapullam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encapullar.
# encapritxar-se
## Català
### Verb

encapritxar-se
* Forma pronominal de encapritxar.
# encapulla
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈpu.ʎə/, occidental /eŋ.kaˈpu.ʎa/
   * Rimes: -uʎa

### Verb

encapulla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encapullar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encapullar.
# encapull
## Català
### Verb

encapull
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encapullar.
# engronsàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾunˈsa.ɾəw/ balear /əŋ.ɡɾonˈsa.ɾəw/, /əŋ.ɡɾunˈsa.ɾəw/ Occidental: /eŋ.ɡɾonˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

engronsàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de engronsar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾunˈsa.ɾəm/ balear /əŋ.ɡɾonˈsa.ɾəm/, /əŋ.ɡɾunˈsa.ɾəm/ Occidental: /eŋ.ɡɾonˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

engronsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de engronsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡɾon.sis/, occidental /eŋˈɡɾon.sis/

### Verb

engronsis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàssem
## Català
### Verb

engronsàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàssim
## Català
### Verb

engronsàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàssiu
## Català
### Verb

engronsàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàs
## Català
### Verb

engronsàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàsseu
## Català
### Verb

engronsàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# embarrotam
## Català
### Verb

embarrotam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de embarrotar.

#### Variants

* embarrotem
# embarrotar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ruˈta/ balear /əm.bə.roˈta/, /əm.bə.ruˈta/ Occidental: nord-occidental /em.ba.roˈta/ valencià /em.ba.roˈtaɾ/, /em.ba.roˈta/ Informal: nord-occidental /am.ba.roˈta/, valencià /am.ba.roˈtaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: embarrotà
   * Etimologia: Del prefix em- i barrot.

### Verb

embarrotar trans.
* Reforçar el tancament d’una porta amb un barrot.
* Subjectar o reforçar una peça amb barrots.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: embarroto, embarrota, embarrotem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* barrotar

#### Traduccions

* Anglès: bar $^{(en)}$
* Castellà: abarrotar $^{(es)}$
* Francès: barreauder $^{(fr)}$
* Portuguès: barrotar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bar·ro·tar (4)
* Anagrames: barrotarem, barrotàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# embarrotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ruˈta.ɾəs/ balear /əm.bə.roˈta.ɾəs/, /əm.bə.ruˈta.ɾəs/ Occidental: /em.ba.roˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

embarrotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de embarrotar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embarrotar.

#### Variants

* [2] embarrotessis, embarrotesses, embarrotassis, embarrotasses
# embarrotara
## Català
### Verb

embarrotara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embarrotar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embarrotar.

#### Variants

* [1] embarrotés, embarrotàs
* [2] embarrotés, embarrotàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bar·ro·ta·ra (5)
* Anagrames: abarrotarem, abarrotàrem
# embarrotaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ru.təˈɾan/ balear /əm.bə.ro.təˈɾan/, /əm.bə.ru.təˈɾan/ Occidental: /em.ba.ro.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

embarrotaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de embarrotar.
# embarrotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ruˈta.ɾən/ balear /əm.bə.roˈta.ɾən/, /əm.bə.ruˈta.ɾən/ Occidental: /em.ba.roˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

embarrotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de embarrotar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embarrotar.

#### Variants

* [2] embarrotessin, embarrotessen, embarrotassin, embarrotassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bar·ro·ta·ren (5)
* Anagrama: barroerament
# embarrotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ru.təˈɾɛw/ balear /əm.bə.ro.təˈɾəw/, /əm.bə.ru.təˈɾɛw/ Occidental: /em.ba.ro.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embarrotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de embarrotar.
# encerroseu
## Català
### Verb

encerroseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encerrosar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encerrosar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·seu (4)
# encerrosin
## Català
### Verb

encerrosin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encerrosar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sin (4)
# encerrosàvem
## Català
### Verb

encerrosàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sà·vem (5)
# encerrosàveu
## Català
### Verb

encerrosàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sà·veu (5)
# encerroso
## Català
### Verb

encerroso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·so (4)
# encerrosàreu
## Català
### Verb

encerrosàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sà·reu (5)
# encerrosi
## Català
### Verb

encerrosi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encerrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encerrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·si (4)
* Anagrama: escorrien
# encerrosis
## Català
### Verb

encerrosis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sis (4)
# encerrosàrem
## Català
### Verb

encerrosàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sà·rem (5)
# enganxàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.gəɲˈʃa.ɾəm/, occidental /eŋ.gaɲˈt͡ʃa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enganxàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enganxar.
    [Nosaltres] enganxàrem o vam/vàrem enganxar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganxar.
    Forma valenciana: [nosaltres] enganxéssim, enganxéssem, enganxàssem, enganxàssim o enganxàrem.
# enganxàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.gəɲˈʃa.ɾəw/, occidental /eŋ.gaɲˈʃa.ɾew/, /eŋ.gaɲˈt͡ʃa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enganxàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enganxar.
    [Vosaltres/vós] enganxàreu o vau/vàreu enganxar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganxar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] enganxéssiu, enganxésseu, enganxàsseu, enganxàssiu o enganxàreu.
# enganxàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.gəɲˈʃas/
   * Rimes: -as

### Verb

enganxàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganxar.
    [Jo] enganxés, enganxàs o enganxara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganxar.
    [Ell/ella/vostè] enganxés, enganxàs o enganxara.
# enganxàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəɲˈʃa.səm/, occidental /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

enganxàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganxar.
    [Nosaltres] enganxéssim, enganxéssem, enganxàssem, enganxàssim o enganxàrem.
# enganxàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa.jew/

### Verb

enganxàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enganxar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] enganxàveu.
# enganxàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.gəɲˈʃa.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

enganxàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganxar.
    [Nosaltres] enganxéssim, enganxéssem, enganxàssem, enganxàssim o enganxàrem.