OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrischiando
## Italià
### Verb

arrischiando
* gerundi de arrischiare
# atribuïsca
## Català
### Verb

atribuïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atribuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atribuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atribuir.
# atribuïra
## Català
### Verb

atribuïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuïssi
## Català
### Verb

atribuïssi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βuˈi.ɾən/, occidental /a.tɾi.buˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

atribuïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atribuir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuïsc
## Català
### Verb

atribuïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atribuir.
# atribuïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βuˈi.səs/, occidental /a.tɾi.buˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

atribuïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# autenticaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.tən.tiˈka.βən/, balear /əw.tən.tiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /aw.ten.tiˈka.βen/ valencià /aw.ten.tiˈka.ven/, /aw.ten.tiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

autenticaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de autenticar.
# autenticidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \au.ten.ti.θiˈða.ðes\, meridional \au.teŋ.ti.θiˈða.ðeh\
       Americà: alt /au.ten.t(i).siˈda.des/, baix \au.teŋ.ti.siˈða.ðeh\, austral \au.ten.ti.siˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

autenticidades f. pl.
* forma plural de autenticidad
# autenticau
## Català
### Verb

autenticau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de autenticar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb autenticar.
# autenticidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \au.ten.ti.θiˈðað\, meridional \au.teŋ.ti.θiˈða(ð)\
       Americà: alt /au.ten.t(i).siˈdad/, baix \au.teŋ.ti.siˈðað\, austral \au.ten.ti.siˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

autenticidad f. ‎(plural autenticidades)
* autenticitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·ten·ti·ci·dad (5)

### Vegeu també

* autenticidad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# autentiche
## Italià

   * Pronúncia: /auˈtɛn.ti.ke/

### Adjectiu

autentiche f. pl.
* forma plural de autentica
# autenticava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.tən.tiˈka.βə/, balear /əw.tən.tiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /aw.ten.tiˈka.βa/ valencià /aw.ten.tiˈka.va/, /aw.ten.tiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

autenticava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de autenticar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de autenticar.
# autenticaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.tən.tiˈka.βəs/, balear /əw.tən.tiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /aw.ten.tiˈka.βes/ valencià /aw.ten.tiˈka.ves/, /aw.ten.tiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

autenticaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de autenticar.
# autentici
## Italià

   * Pronúncia: /auˈtɛn.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

autentici m. pl.
* forma plural de autentico
# arrosaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈza.βəs/ balear /ə.roˈza.vəs/, /ə.ruˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.roˈza.βes/ valencià /a.roˈza.ves/, /a.roˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arrosaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arrosar.
# arrosassis
## Català
### Verb

arrosassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrosar.
# arrosau
## Català
### Verb

arrosau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrosar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrosar.
# arrosava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈza.βə/ balear /ə.roˈza.və/, /ə.ruˈza.və/ Occidental: nord-occidental /a.roˈza.βa/ valencià /a.roˈza.va/, /a.roˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arrosava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·sa·va (4)
* Anagrames: arrasavo, avoraràs
# arrosaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈza.βən/ balear /ə.roˈza.vən/, /ə.ruˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /a.roˈza.βen/ valencià /a.roˈza.ven/, /a.roˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arrosaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arrosar.
# assedegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðəˈɣa.βən/, balear /ə.sə.ðəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.se.ðeˈɣa.βen/ valencià /a.se.ðeˈɣa.ven/, /a.se.ðeˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assedegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assedegar.
# assedegassis
## Català
### Verb

assedegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣat/, occidental /a.se.ðeˈɣat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb assedegar.

### Adjectiu

assedegat m. ‎(femení assedegada, plural masculí assedegats, plural femení assedegades)
* Que té set, que desitja beure; sedegós.

#### Traduccions

* Albanès: etur $^{(sq)}$
* Alemany: durstig $^{(de)}$
* Anglès: thirsty $^{(en)}$
* Àrab: عَطْشَان‎ $^{(ar)}$
* Armeni: ծարավ $^{(hy)}$ ‎(tsarav)
* Búlgar: жа́ден $^{(bg)}$ ‎(jaden)
* Castellà: sediento $^{(es)}$ m., sedienta $^{(es)}$ f.
* Coreà: 목마른 $^{(ko)}$ ‎(mongmareun)
* Danès: tørstig $^{(da)}$
* Eslovac: smädný $^{(sk)}$
* Eslovè: žejen $^{(sl)}$
* Esperanto: soifi $^{(eo)}$
* Finès: janoinen $^{(fi)}$
* Francès: assoifé $^{(fr)}$ m., assoifée $^{(fr)}$ f.
* Gal·lès: sychedig $^{(cy)}$
* Georgià: მწყურვალი $^{(ka)}$ ‎(mtskúrvali)
* Grec: διψασμένος $^{(el)}$ ‎(dipsasmenos)
* Grec antic: δίψιος $^{(grc)}$ ‎(dípsios)
* Hebreu: צָמֵא‎ $^{(he)}$
* Hindi: प्यासा $^{(hi)}$
* Hongarès: szomjas $^{(hu)}$
* Ídix: דאָרשטיק‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: haus $^{(id)}$
* Irlandès: tart $^{(ga)}$
* Islandès: þyrstur $^{(is)}$
* Italià: assetato $^{(it)}$
* Kazakh: сусаған $^{(kk)}$ ‎(swsağan/sussagan)
* Letó: izslāpis $^{(lv)}$
* Lituà: ištroškęs $^{(lt)}$
* Llatí: sitiens $^{(la)}$, siccus $^{(la)}$
* Luxemburguès: duuschtereg $^{(lb)}$
* Macedoni: жеден $^{(mk)}$
* Malai: dahaga $^{(ms)}$, haus $^{(ms)}$
* Maori: hiawai $^{(mi)}$
* Mongol: ангасан $^{(mn)}$
* Neerlandès: dorstig $^{(nl)}$
* Noruec: tørst $^{(no)}$
* Occità: assedat $^{(oc)}$
* Polonès: spragniony $^{(pl)}$
* Portuguès: sequioso $^{(pt)}$, sedento $^{(pt)}$
* Quítxua: yarqa $^{(qu)}$
* Romanès: setos $^{(ro)}$, însetat $^{(ro)}$
* Rus: жа́ждущий $^{(ru)}$ ‎(jàjdusxi)
* Sard: sídiu $^{(sc)}$
* Serbocroat: жедан $^{(sh)}$, žedan $^{(sh)}$
* Suec: törstig $^{(sv)}$
* Tadjik: ташна $^{(tg)}$
* Tagal: uhaw $^{(tl)}$
* Tai: กระหาย $^{(th)}$
* Turc: susuz $^{(tr)}$
* Txec: žíznivý $^{(cs)}$
* Ucraïnès: спра́глий $^{(uk)}$ ‎(sprahli)
* Urdú: پیاسا‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: tashna $^{(uz)}$
* Vietnamita: khát $^{(vi)}$
* Xinès: 渴 $^{(zh)}$ ‎(kě), 口渴 $^{(zh)}$ ‎(kǒukě)

### Verb

assedegat
* Participi masculí singular del verb assedegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·de·gat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# assedegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðəˈɣa.βə/, balear /ə.sə.ðəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.se.ðeˈɣa.βa/ valencià /a.se.ðeˈɣa.va/, /a.se.ðeˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assedegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assedegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assedegar.
# assedegassen
## Català
### Verb

assedegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegasses
## Català
### Verb

assedegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegau
## Català
### Verb

assedegau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assedegar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assedegar.
# assedegaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /a.se.ðe.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assedegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assedegar.
# assedegassin
## Català
### Verb

assedegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# autofinançara
## Català
### Verb

autofinançara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb autofinançar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb autofinançar.
# autofinançament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tu.fi.nən.səˈmen/ balear /ˌaw.to.fi.nən.səˈment/, /ˌaw.tu.fi.nən.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌaw.to.fi.nan.saˈmen/ valencià /ˌaw.to.fi.nan.saˈment/, /ˌaw.to.fi.nan.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del prefix auto- i finançament.

### Nom

autofinançament m. ‎(plural autofinançaments)
* (economia) Finançament propi que es fan les empreses per a elles mateixes de manera interna mitjançant fons propis.

#### Traduccions

* Anglès: self-financing $^{(en)}$, internal financing $^{(en)}$
* Castellà: autofinanciación $^{(es)}$, financiación $^{(es)}$ propia
* Francès: autofinancement $^{(fr)}$
* Suec: självfinansiering $^{(sv)}$ c.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·fi·nan·ça·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# autofinançar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaw.tu.fi.nənˈsar.sə/, occidental /ˌaw.to.fi.nanˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

autofinançar-se
* Forma pronominal de autofinançar.

### Miscel·lània

* Anagrama: autofinançares
# autofinançam
## Català
### Verb

autofinançam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de autofinançar.
# autofinançaran
## Català
### Verb

autofinançaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de autofinançar.
# autofinançar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tu.fi.nənˈsa/ balear /ˌaw.to.fi.nənˈsa/, /ˌaw.tu.fi.nənˈsa/ Occidental: nord-occidental /ˌaw.to.fi.nanˈsa/ valencià /ˌaw.to.fi.nanˈsaɾ/, /ˌaw.to.fi.nanˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: autofinançà
   * Etimologia: Del prefix auto- i finançar.

### Verb

autofinançar trans., pron. ‎(pronominal autofinançar-se)
* Pagar una empresa les seves despeses amb diners obtinguts dels seus beneficis.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: autofinanço, autofinança, autofinancem

#### Traduccions

* Anglès: self-finance $^{(en)}$
* Castellà: autofinanciar $^{(es)}$
* Francès: autofinancer $^{(fr)}$
* Suec: självfinansiera $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·fi·nan·çar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# atrofié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tɾoˈfje/
       Americà: alt /a.t͡s(o)ˈfje/, baix /a.tɾoˈfje/
   * Rimes: -e

### Verb

atrofié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb atrofiar
# autos de línia
## Català
### Nom

autos de línia m. pl.
* Forma plural de auto de línia.
# autorégulations de l'apprentissage
## Francès
### Nom

autorégulations de l'apprentissage f. pl.
* forma plural de autorégulation de l'apprentissage
# autorégulation de l'apprentissage
## Francès
### Nom

autorégulation de l'apprentissage f. ‎(plural autorégulations de l'apprentissage)
* autoregulació de l'aprenentatge

### Vegeu també

* autorégulation de l'apprentissage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autorégulations
## Francès

   * Pronúncia: /o.to.ʁe.ɡy.laˈsjɔ̃/

### Nom

autorégulations f. pl.
* forma plural de autorégulation
# autorégulation
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.tɔ.ʁe.gy.laˈsjɔ̃/

### Nom

autorégulation f. ‎(plural autorégulations)
* autoregulació
# autorretratos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.reˈtɾa.tos/, meridional /au.to.reˈtɾa.toh/
       Americà: alt /au.to.reˈt͡sa.t(o)s/, baix /au.to.reˈtɾa.toh/, austral /au.to.reˈtɾa.tos/
   * Rimes: -atos

### Nom

autorretratos m. pl.
* forma plural de autorretrato
# autors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əwˈtos/ Occidental: nord-occidental /awˈtos/, valencià /awˈtoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

autors m. pl.
* Forma plural de autor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·tors (2)
* Heterograma de 6 lletres (aorstu)
* Anagrames: aturos, saturo, sautor
# assaplanava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.pɫəˈna.βə/, balear /ə.sə.pɫəˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.sa.pɫaˈna.βa/ valencià /a.sa.pɫaˈna.va/, /a.sa.pɫaˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assaplanava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assaplanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assaplanar.
# assaplanaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.pɫəˈna.βəs/, balear /ə.sə.pɫəˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.sa.pɫaˈna.βes/ valencià /a.sa.pɫaˈna.ves/, /a.sa.pɫaˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assaplanaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assaplanar.
# assaplanessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.pɫəˈne.sən/, occidental /a.sa.pɫaˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assaplanessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaplanar.
# assaplane
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈpɫa.nə/, occidental /a.saˈpɫa.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

assaplane
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assaplanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assaplanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assaplanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·pla·ne (4)
* Anagrama: aplanessa
# assaplanau
## Català
### Verb

assaplanau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assaplanar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assaplanar.
# assaplanaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.pɫəˈna.βən/, balear /ə.sə.pɫəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.sa.pɫaˈna.βen/ valencià /a.sa.pɫaˈna.ven/, /a.sa.pɫaˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assaplanaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assaplanar.
# asseríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɾi.sim/, occidental /a.seˈɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

asseríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserir.
# assessora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈso.ɾə/, occidental /a.seˈso.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Verb

assessora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assessorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assessorar.
# assessment
## Anglès
### Nom

assessment ‎(plural assessments)
* avaluació

#### Sinònims

* evaluation

### Vegeu també

* assessment. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# assessor curricular
## Català
### Nom

assessor curricular m. ‎(plural assessors curriculars, femení assessora curricular)
* assessor pedagògic

### Vegeu també

* assessor curricular. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# assessor pedagògic
## Català
### Nom

assessor pedagògic m. ‎(plural assessors pedagògics, femení assessora pedagògica)
* Persona que aconsella la direcció i el professorat d'un centre educatiu sobre els programes d'ensenyament, l'organització dels cursos i els mètodes pedagògics, i avalua els programes i els mètodes utilitzats.

#### Sinònims

* assessor curricular

#### Traduccions

* Anglès: curriculum consultant $^{(en)}$
* Castellà: asesor curricular $^{(es)}$, asesor pedagógico $^{(es)}$
* Francès: auxiliaire d'éducation $^{(fr)}$, auxiliaire de la vie scolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* assessor pedagògic. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# asseríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɾi.siw/, occidental /a.seˈɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

asseríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserir.
# assessments
## Anglès
### Nom

assessments
* forma plural de assessment
# assessor
## Català
### Verb

assessor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assessorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orsasses
# asseríssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɾi.səm/, occidental /a.seˈɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

asseríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserir.
# asserísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈɾi.səw/, occidental /a.seˈɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

asserísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserir.
# avancen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβan.sən/, balear /əˈvan.sən/ Occidental: nord-occidental /aˈβan.sen/ valencià /aˈvan.sen/, /aˈβan.sen/
   * Rimes: -ansen

### Verb

avancen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avançar.
# avanceguéssou
## Català
### Verb

avanceguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avançar.
# avancem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βənˈsɛm/ balear /ə.vənˈsəm/, /ə.vənˈsɛm/ Occidental: nord-occidental /a.βanˈsem/ valencià /a.vanˈsem/, /a.βanˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

avancem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de avançar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb avançar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb avançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·van·cem (3)
* Anagrames: avencam, macaven
# avances
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβan.səs/, balear /əˈvan.səs/ Occidental: nord-occidental /aˈβan.ses/ valencià /aˈvan.ses/, /aˈβan.ses/
   * Rimes: -anses

### Verb

avances
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avançar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·van·ces (3)
* Anagrames: avencàs, casaven

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈβan.θes\, meridional \aˈβaŋ.θeh\
       Americà: alt /aˈban.s(e)s/, baix \aˈβaŋ.seh\, austral \aˈβan.ses\
   * Rimes: -anθes

### Nom

avances m. pl.
* forma plural de avance

## Francès

   * Pronúncia: /aˈvɑ̃s/

### Nom

avances f. pl.
* forma plural de avance
# avancessa
## Català
### Verb

avancessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avançar.
# avancegués
## Català
### Verb

avancegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avançar.
# avancer
## Francès

   * Pronúncia: /a.vɑ̃ˈse/ àudio
   * Etimologia: Del llatí tardà *abantiare, derivat de abante.

### Verb

avancer
* avançar
    «La masse des véhicules s'avançait dans un grondement sur les deux routes Minsk-Vilna et Minsk-Slonin, puis s'arrêtait, bloquée parfois pendant trois heures.» (Georges Blond, L'Agonie de l'Allemagne 1944-1945, ed.Fayard, 1952, p.238)La massa de vehicles avançava entre el brunzit de les dues carreteres Minsk-Vilna i Minsk-Slonin, després es van aturar, bloquejades potser unes tres hores.
    Je dois avancer ma montre une heure.He d'avançar el meu rellotge una hora.
* apropar, acostar, atansar
    Avancez cette table vers moi.Acosta'm aquesta taula.
* proposar, afirmar
    «Elles sont confuses et mêlées de légendes ; plusieurs de ces dernières avancent que Joseph d'Arimathée, possédant des mines d'étain en Cornouailles (les Cassitérides des Phéniciens), était venu s'installer à Glastonbury.» (Berthe Gavalda, Les Églises en Grande-Bretagne, PUF, 1959, p.7)Són confuses i barrejades amb llegendes; moltes d'aquestes proposen que Josep d'Arimatea, posseïa mines d'estany a Cornualla (les illes Cassitèrides dels fenicis), el qual havia vingut per instal·lar-se a Glastonbury.
* sobresortir, endinsar
    Ce promontoire avance (ou s'avance) trop loin dans la mer.Aquest promontori s'endinsa força en la mar.

#### Compostos i expressions

* Voilà bien avancé!= Tot per no res!
# avances ilegales
## Castellà
### Nom

avances ilegales m. pl.
* forma plural de avance ilegal
# avancegueu
## Català
### Verb

avancegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb avançar.
# avanceguéssom
## Català
### Verb

avanceguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avançar.
# averrírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈri.ɾəm/, balear /ə.vəˈri.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.βeˈri.ɾem/ valencià /a.veˈri.ɾem/, /a.βeˈri.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

averrírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de averrir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb averrir.
# aversiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βeɾˈsjo.nes\, meridional \a.βeɾˈsjo.neh\
       Americà: alt /a.beɾˈsjo.n(e)s/, baix \a.βeɾˈsjo.neh\, austral \a.βeɾˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

aversiones f. pl.
* forma plural de aversión
# averríreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈri.ɾəw/, balear /ə.vəˈri.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.βeˈri.ɾew/ valencià /a.veˈri.ɾew/, /a.βeˈri.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

averríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de averrir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb averrir.
# averríssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈri.sim/, balear /ə.vəˈri.sim/ Occidental: nord-occidental /a.βeˈri.sim/ valencià /a.veˈri.sim/, /a.βeˈri.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

averríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb averrir.
# aversion
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈvɜːʃn/
   * Àudio: RU
   * Etimologia: Del francès mitjà aversion, del llatí āversiō.

### Nom

aversion ‎(plural aversions)
* aversió
# avanti
## Italià

   * Pronúncia: /aˈvan.ti/

### Adverbi

avanti
* endavant

### Nom

avanti m. ‎(plural invariable)
* (esports) davanter

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vàn·ti (3)