OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escombris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkom.bɾis/, occidental /esˈkom.bɾis/

### Verb

escombris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bris (3)
* Anagrames: cobréssim, cobríssem
# escombros
## Català
### Verb

escombros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escombrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈkom.bɾos/, meridional /ehˈkom.bɾoh/
       Americà: alt /esˈkom.b(ɾo)s/, baix /ehˈkom.bɾoh/, austral /ehˈkom.bɾos/
   * Rimes: -ombɾos

### Nom

escombros m. pl.
* forma plural de escombro

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bros (3)
# escombrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kumˈbɾa/ balear /əs.komˈbɾa/, /əs.kumˈbɾa/ Occidental: /es.komˈbɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escombrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·brà (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcemors)
* Anagrames: boscarem, boscàrem, emboscar
# escombrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkom.bɾin/, occidental /esˈkom.bɾin/

### Verb

escombrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escombrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escombrar.
# escombro
## Català

   * Pronúncia: central /əsˈkom.bɾu/, occidental /esˈkom.bɾo/

### Verb

escombro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escombrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escombrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bro (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈkom.bɾo/, meridional /ehˈkom.bɾo/
       Americà: alt /esˈkom.bɾo/, baix /ehˈkom.bɾo/
   * Rimes: -ombɾo
   * Etimologia: Deverbal d'escombrar.

### Nom

escombro m. ‎(plural escombros)
* (normalment en plural) enderroc

### Verb

escombro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escombrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·com·bro (3)
* Anagrames: brocemos, cobremos

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre escombro
# erraina
## Basc
### Nom

erraina
* absolutiu definit singular de errain
# errainak
## Basc
### Nom

errainak
* absolutiu definit plural de errain
* ergatiu definit singular de errain
# errainarekin
## Basc
### Nom

errainarekin
* comitatiu definit singular de errain
# errainaren
## Basc
### Nom

errainaren
* genitiu definit singular de errain
# errainarengandik
## Basc
### Nom

errainarengandik
* ablatiu definit singular de errain
# errainarenganako
## Basc
### Nom

errainarenganako
* genitiu locatiu definit singular de errain
# errainarenganantz
## Basc
### Nom

errainarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de errain
# errainarengan
## Basc
### Nom

errainarengan
* inessiu definit singular de errain
# errainarengana
## Basc
### Nom

errainarengana
* al·latiu definit singular de errain
# errainarenganaino
## Basc
### Nom

errainarenganaino
* terminatiu definit singular de errain
# escavallareu
## Català
### Verb

escavallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·reu (5)
# escavallarien
## Català
### Verb

escavallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·ri·en (6)
* Anagrama: encavallaries
# escavallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βəˈʎa/, balear /əs.kə.vəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βaˈʎa/ valencià /es.ka.vaˈʎaɾ/, /es.ka.βaˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: escabellà, escabellar, escavallà
   * Etimologia: Del prefix es- i cavall ‎(«rebrot sense raïm d’un cep»).

### Verb

escavallar trans.
* (penedesenc) Esporgar els brotons de la vinya.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escavallo, escavalla, escavallem

#### Traduccions

* Castellà: despimpollar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# escavallares
## Català
### Verb

escavallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·res (5)
* Anagrama: cavalleressa
# escavallaren
## Català
### Verb

escavallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·ren (5)
* Anagrames: encavallar-se, encavallares
# escavallaran
## Català
### Verb

escavallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·ran (5)
* Anagrama: encavallaràs
# escavallaria
## Català
### Verb

escavallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escavallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·ri·a (6)
# escavallaries
## Català
### Verb

escavallaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·ri·es (6)
# escavallant
## Català
### Verb

escavallant
* Gerundi del verb escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·llant (4)
* Anagrama: encavallats
# escavallarem
## Català
### Verb

escavallarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·va·lla·rem (5)
# esgüellaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgüellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgüellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgüellar.
# esgüellarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgüellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgüellar.
# esgüellaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgüellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lla·ri·es (5)
* Anagrama: alleugeressi
# esgüellarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾa/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgüellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lla·rà (4)
* Anagrama: alleugeràs
# esgüellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾas/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgüellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgüellar.
# esgüellassen
## Català
### Verb

esgüellassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellessin, esgüellessen, esgüellaren
# esgüellaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgüellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgüellar.
# esgüellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡwə.ʎəˈɾɛw/ balear /əz.ɣwə.ʎəˈɾəw/, /əz.ɣwə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣwe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgüellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgüellar.
# esgüellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwə.ʎəˈɾe/, occidental /ez.ɣwe.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgüellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgüellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lla·ré (4)
* Anagrames: alleugeres, alleugerés, lleugeresa
# escrostaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.təˈɾi.əs/ balear /əs.kɾos.təˈɾi.əs/, /əs.kɾus.təˈɾi.əs/ Occidental: /es.kɾos.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escrostaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escrostar.

#### Variants

* escrostarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·ta·ri·es (5)
# escrostariva
## Català
### Verb

escrostariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de escrostar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escrostar.

#### Variants

* [1] escrostaria
* [2] escrostaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·ta·ri·va (5)
# escrostarives
## Català
### Verb

escrostarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de escrostar.

#### Variants

* escrostaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·ta·ri·ves (5)
# escrostaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.təˈɾas/ balear /əs.kɾos.təˈɾas/, /əs.kɾus.təˈɾas/ Occidental: /es.kɾos.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escrostaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·ta·ràs (4)
# escrostaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.təˈɾi.əm/ balear /əs.kɾos.təˈɾi.əm/, /əs.kɾus.təˈɾi.əm/ Occidental: /es.kɾos.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escrostaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de escrostar.

#### Variants

* escrostarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·ta·rí·em (5)
# esparpalladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.pəˌʎa.ðəˈmen/ balear /əs.pəɾ.pəˌʎa.ðəˈment/, /əs.pər.pəˌʎa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.par.paˌʎa.ðaˈmen/ valencià /es.paɾ.paˌʎa.ðaˈment/, /es.paɾ.paˌʎa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esparpallar i el sufix -ment.

### Adverbi

esparpalladament
* Amb esparpallament.

#### Traduccions

* Anglès: spreadingly $^{(en)}$, scatteringly $^{(en)}$
* Castellà: esparcidamente $^{(es)}$
* Francès: dispersement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·pa·lla·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espargísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.səw/, occidental /es.paɾˈd͡ʒi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

espargísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espargir.

#### Variants

* espargiguésseu, espargiguéreu, espargíssiu, espargíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gís·seu (4)
* Anagrames: aspergísseu, aspregéssiu, pareguessis, pariguesses

## Català antic
### Verb

espargísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espargir

#### Variants

* espargíssets, espargírets, espargíreu
# espargíveu
## Català
### Verb

espargíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de espargir.

#### Variants

* espargiguéveu, espargíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gí·veu (4)
* Anagrames: aspergíveu, parigueves, perseguiva
# esparpellar-se
## Català
### Verb

esparpellar-se
* Forma pronominal de esparpellar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espargíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.sim/, occidental /es.paɾˈd͡ʒi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

espargíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espargir.

#### Variants

* espargiguéssem, espargiguérem, espargíssem, espargírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gís·sim (4)
* Anagrama: aspergíssim
# espargíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.siw/, occidental /es.paɾˈd͡ʒi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

espargíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb espargir.

#### Variants

* espargiguésseu, espargiguéreu, espargísseu, espargíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gís·siu (4)
* Anagrama: aspergíssiu
# espargívem
## Català
### Verb

espargívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de espargir.

#### Variants

* espargiguévem, espargíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·gí·vem (4)
* Anagrama: aspergívem
# esparpallar-se
## Català
### Verb

esparpallar-se
* Forma pronominal de esparpallar.
# espertinarem
## Català
### Verb

espertinarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·rem (5)
* Anagrames: emprestarien, presentaríem
# espertinares
## Català
### Verb

espertinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·res (5)
* Anagrames: presentaries, serpentàries
# espertinaria
## Català
### Verb

espertinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espertinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ri·a (6)
# espertinant
## Català
### Verb

espertinant
* Gerundi del verb espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nant (4)
# espertinada
## Català
### Verb

espertinada
* Participi femení singular del verb espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·da (5)
# espertinareu
## Català
### Verb

espertinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·reu (5)
* Anagrama: presentaríeu
# espertinar
## Català

   * Pronúncia: septentrional /əs.pəɾ.tiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De espertina i la desinència -ar, de l'occità espertina, del llatí vespertīna ‎(«menjada al vespre»).

### Nom

espertinar m. ‎(plural espertinars)
* (septentrional) berenar

### Verb

espertinar intr.
* (septentrional) berenar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nar (4)
* Anagrames: arrepentís, prestarien, repintar-se, Serpentari

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# espertinaran
## Català
### Verb

espertinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ran (5)
# espertinaren
## Català
### Verb

espertinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ren (5)
* Anagrama: presentarien
# espertinades
## Català
### Verb

espertinades
* Participi femení plural del verb espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·des (5)
# esfonsar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈsa/ Occidental: nord-occidental /es.fonˈsa/ valencià /es.fonˈsaɾ/, /es.fonˈsa/ Informal: nord-occidental /as.fonˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Variant de enfonsar per dissimilació.

### Verb

esfonsar trans.
* (col·loquial, central i nord-occidental) Forma alternativa de enfonsar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esfonso, esfonsa, esfonsem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·sar (3)
* Anagrama: fossaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# esfonsaran
## Català
### Verb

esfonsaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esfonsar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfonsaràs
# esfonsarem
## Català
### Verb

esfonsarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·sa·rem (4)
* Anagrama: ofrenàssem
# esfonsaren
## Català
### Verb

esfonsaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·sa·ren (4)
* Anagrames: enfonsar-se, enfonsares, ofrenassen
# esfonsa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈfon.sə/, occidental /esˈfon.sa/
   * Rimes: -onsa

### Verb

esfonsa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esfonsar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esfonsar.
# esfonsares
## Català
### Verb

esfonsares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esfonsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·sa·res (4)
* Anagrama: ofrenasses
# esbagotaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.ɣu.təˈɾan/ balear /əz.bə.ɣo.təˈɾan/, /əz.bə.ɣu.təˈɾan/ Occidental: /ez.ba.ɣo.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbagotaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbagotar.
# esbagota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bəˈɣɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /ez.βaˈɣɔ.ta/ valencià /ez.baˈɣɔ.ta/, /ez.βaˈɣɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Verb

esbagota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbagotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbagotar.
# esbagotara
## Català
### Verb

esbagotara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbagotar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbagotar.

#### Variants

* [1] esbagotés
* [2] esbagotés
# esbagotar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.ɣuˈta/ balear /əz.bə.ɣoˈta/, /əz.bə.ɣuˈta/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.ɣoˈta/ valencià /ez.ba.ɣoˈtaɾ/, /ez.βa.ɣoˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esbagotà
   * Etimologia: Del prefix es- i bagot.

### Verb

esbagotar trans.
* (tarragoní) esgotimar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esbagoto, esbagota, esbagotem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ba·go·tar (4)
* Anagrama: bagotares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# espessigau
## Català
### Verb

espessigau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espessigar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espessigar.

#### Variants

* [1] espessigueu
* [2] espessigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pes·si·gau (4)
* Anagrames: apeguessis, paiguesses
# espessigava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.siˈɣa.βə/, balear /əs.pə.siˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /es.pe.siˈɣa.βa/ valencià /es.pe.siˈɣa.va/, /es.pe.siˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

espessigava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espessigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espessigar.
# espessigaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.siˈɣa.βən/, balear /əs.pə.siˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.pe.siˈɣa.βen/ valencià /es.pe.siˈɣa.ven/, /es.pe.siˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

espessigaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espessigar.
# espessigo
## Català
### Verb

espessigo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espessigar.

#### Variants

* espessigui, espessig
# espessigasses
## Català
### Verb

espessigasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessis, espessiguesses, espessigassis
# espessigassin
## Català
### Verb

espessigassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessin, espessiguessen, espessigassen
# espessigassis
## Català
### Verb

espessigassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessis, espessiguesses, espessigasses
# espessigaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.siˈɣa.βəs/, balear /əs.pə.siˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.pe.siˈɣa.βes/ valencià /es.pe.siˈɣa.ves/, /es.pe.siˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

espessigaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espessigar.
# esqueixassen
## Català
### Verb

esqueixassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esqueixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixanquesses
# esqueixassin
## Català
### Verb

esqueixassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esqueixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixanquessis
# estenéveu
## Català
### Verb

estenéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estendre.
# estenésseu
## Català
### Verb

estenésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estendre.
# esteníveu
## Català
### Verb

esteníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·ní·veu (4)
* Anagrama: envestíeu
# estenés
## Català
### Verb

estenés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estendre.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·nés (3)
* Anagrames: enteses, neteses, setenes
# estenéssem
## Català
### Verb

estenéssem
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estendre.

### Miscel·lània

* Anagrama: entemesses
# estenívem
## Català
### Verb

estenívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·ní·vem (4)
* Anagrama: envestíem
# esteníeu
## Català
### Verb

esteníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estendre.
# estrangolàssem
## Català antic
### Verb

estrangolàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolàsseu
## Català antic
### Verb

estrangolàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolist
## Català antic
### Verb

estrangolist
* segona persona singular (tu) del passat de estrangolar
# estrangolà
## Català antic
### Verb

estrangolà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de estrangolar
# estrangolàrets
## Català antic
### Verb

estrangolàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estrangolar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolàreu
## Català antic
### Verb

estrangolàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estrangolar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolàs
## Català antic
### Verb

estrangolàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de estrangolar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolàssets
## Català antic
### Verb

estrangolàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangols
## Català antic
### Verb

estrangols
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de estrangolar
# estrangolàrem
## Català antic
### Verb

estrangolàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de estrangolar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# esgotimaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.ti.məˈɾas/ balear /əz.ɣo.ti.məˈɾas/, /əz.ɣu.ti.məˈɾas/ Occidental: /ez.ɣo.ti.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgotimaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgotimar.
# esgotimasses
## Català
### Verb

esgotimasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotimessis, esgotimesses, esgotimares
# esgotimaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.ti.məˈɾe/ balear /əz.ɣo.ti.məˈɾe/, /əz.ɣu.ti.məˈɾe/ Occidental: /ez.ɣo.ti.maˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgotimaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgotimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·go·ti·ma·ré (5)
* Anagrama: esgotaríem
# esgotimassen
## Català
### Verb

esgotimassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotimessin, esgotimessen, esgotimaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·go·ti·mas·sen (5)
* Anagrama: manotegessis