OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrendassen
## Català
### Verb

arrendassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrendar.
# arrendarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rən.dəˈɾa/, occidental /a.ren.daˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrendarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrendar.
# aprimaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.məˈɾi.əw/, occidental /a.pɾi.maˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aprimaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aprimar.
# aprimassin
## Català
### Verb

aprimassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprimar.
# aprimava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾiˈma.βə/, balear /ə.pɾiˈma.və/ Occidental: nord-occidental /a.pɾiˈma.βa/ valencià /a.pɾiˈma.va/, /a.pɾiˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aprimava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aprimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aprimar.
# aprimau
## Català
### Verb

aprimau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aprimar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aprimar.
# apropiéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piˈe.səm/ balear /ə.pɾo.piˈe.səm/, /ə.pɾu.piˈe.səm/ Occidental: /a.pɾo.piˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apropiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropiar.
# apropiéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piˈe.siw/ balear /ə.pɾo.piˈe.siw/, /ə.pɾu.piˈe.siw/ Occidental: /a.pɾo.piˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apropiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropiar.
# apropiïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpi.in/ balear /ə.pɾoˈpi.in/, /ə.pɾuˈpi.in/ Occidental: /a.pɾoˈpi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

apropiïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apropiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apropiar.
# apropo
## Català
### Verb

apropo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apropar.
# apropiéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piˈe.sim/ balear /ə.pɾo.piˈe.sim/, /ə.pɾu.piˈe.sim/ Occidental: /a.pɾo.piˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apropiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropiar.
# apropiïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpi.is/ balear /ə.pɾoˈpi.is/, /ə.pɾuˈpi.is/ Occidental: /a.pɾoˈpi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

apropiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apropiar.
# apropiésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piˈe.səw/ balear /ə.pɾo.piˈe.səw/, /ə.pɾu.piˈe.səw/ Occidental: /a.pɾo.piˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apropiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropiar.
# apropií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.piˈi/ balear /ə.pɾo.piˈi/, /ə.pɾu.piˈi/ Occidental: /a.pɾo.piˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

apropií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apropiar.
# apropiï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpi.i/ balear /ə.pɾoˈpi.i/, /ə.pɾuˈpi.i/ Occidental: /a.pɾoˈpi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

apropiï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apropiar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apropiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apropiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apropiar.
# arrufà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈfa/, occidental /a.ruˈfa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrufà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrufar.

### Miscel·lània

* Anagrama: furarà
# arruffatamente
## Italià

   * Pronúncia: /ar.rufˌfa.taˈmen.te/
   * Etimologia: De arruffato i el sufix -mente.

### Adverbi

arruffatamente
* embrolladament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ruf·fa·ta·mén·te (6)
# arrufin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.fin/, occidental /aˈru.fin/
   * Rimes: -ufin

### Verb

arrufin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrufar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrufar.
# arrufàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈfa.ɾəm/, occidental /a.ruˈfa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrufàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrufar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrufar.
# arrufis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.fis/, occidental /aˈru.fis/
   * Rimes: -ufis

### Verb

arrufis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrufar.
# arrufos
## Català
### Verb

arrufos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrufar.
# arrufàieu
## Català
### Verb

arrufàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrufar.
# arrufi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.fi/, occidental /aˈru.fi/
   * Rimes: -ufi

### Verb

arrufi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrufar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrufar.
# arrufo
## Català
### Verb

arrufo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrufar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrufar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrufar.
# artistentzat
## Basc
### Nom

artistentzat
* benefactiu definit plural de artista
# artisti
## Italià

   * Pronúncia: /arˈti.sti/

### Nom

artisti m. pl.
* forma plural de artista
# artisticamente
## Italià

   * Pronúncia: /arˌti.sti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De artistico i el sufix -mente.

### Adverbi

artisticamente
* artísticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·sti·ca·mén·te (6)
# artistez
## Basc
### Nom

artistez
* instrumental definit plural de artista
# artistic
## Anglès
### Adjectiu

artistic ‎(comparatiu more artistic, superlatiu most artistic)
* artístic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Occità

   * Pronúncia: /aɾ.tisˈtik/
   * Àudio: Bearn

### Adjectiu

artistic m. ‎(femení artistica, plural masculí artistics, plural femení artisticas o artistiques [aranès])
* artístic
# artistes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈtis.təs/, occidental /aɾˈtis.tes/
   * Rimes: -istes

### Nom

artistes m. f. pl.
* Forma plural de artista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·tis·tes (3)
* Anagrames: tiastres, tristesa

## Francès

   * Pronúncia: /aʁˈtist/

### Nom

artistes m. f. pl.
* forma plural de artiste
# artistic education
## Anglès
### Nom

artistic education
* educació artística

#### Sinònims

* art education

### Vegeu també

* artistic education. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# artistic director
## Anglès
### Nom

artistic director
* (videojocs) director d'art

#### Sinònims

* art director

### Vegeu també

* artistic director. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# artistica
## Occità

   * Pronúncia: /aɾ.tisˈti.ko̞/
   * Àudio: Bearn

### Adjectiu

artistica f. ‎(plural artisticas o artistiques [aranès])
* forma femenina de artistic
# artistically
## Anglès

   * Etimologia: De artistic i el sufix -ally.

### Adverbi

artistically ‎(comparatiu more artistically, superlatiu most artistically)
* artísticament
# arrimí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈmi/, occidental /a.riˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrimí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrimar.
# arrinxaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riɲ.ʃəˈɾan/, occidental /a.riɲ.t͡ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrinxaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrinxar.
# arrinxar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.riɲˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.riɲˈt͡ʃa/ valencià /a.riɲˈt͡ʃaɾ/, /a.riɲˈt͡ʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrinxà
   * Etimologia: Del prefix a- i rinxo.

### Verb

arrinxar trans.
* (gironí, septentrional) Acostar-se, aproximar-se a algun valor, persona o objecte.
    Si l'avi no et sent, arrinxa-t'hi més, que és una mica dur d'orella.
    Si tens fred, arrinxa't al foc.
    Si aquella noia no et fa cas, arrinxa-t'hi més, que potser no t'ha vist!
    No he encertat el número del sorteig, però m'hi he arrinxat molt.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrinxo, arrinxa, arrinxem

#### Traduccions

* Anglès: near $^{(en)}$
* Castellà: acercarse $^{(es)}$, aproximarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rin·xar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# arriméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.siw/, occidental /a.riˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arriméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.
# arrinxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈriɲ.ʃə/, occidental /aˈriɲ.t͡ʃa/
   * Rimes: -iɲtʃa

### Verb

arrinxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrinxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrinxar.
# arrinxaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riɲˈʃa.ɾən/, occidental /a.riɲˈt͡ʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrinxaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrinxar.
# arbitrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.biˈtɾa.βə/, balear /əɾ.biˈtɾa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.βiˈtɾa.βa/ valencià /aɾ.biˈtɾa.va/, /aɾ.βiˈtɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arbitrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arbitrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arbitrar.
# arbitravi
## Català
### Verb

arbitravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arbitrar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ar.bɪˈtraː.wiː/

### Verb

arbitrāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de arbitrō
# arbitraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.biˈtɾa.βəs/, balear /əɾ.biˈtɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ar.βiˈtɾa.βes/ valencià /aɾ.biˈtɾa.ves/, /aɾ.βiˈtɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arbitraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arbitrar.
# arbitrativos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.βi.tɾaˈti.βos\, meridional \aɾ.βi.tɾaˈti.βoh\
       Americà: alt \aɾ.βi.t͡s(a)ˈti.bos\, baix \aɾ.βi.tɾaˈti.βoh\, austral \aɾ.βi.tɾaˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

arbitrativos m. pl.
* forma plural de arbitrativo
# arbitrau
## Català
### Verb

arbitrau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arbitrar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arbitrar.
# arbitraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.biˈtɾa.βən/, balear /əɾ.biˈtɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.βiˈtɾa.βen/ valencià /aɾ.biˈtɾa.ven/, /aɾ.βiˈtɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arbitraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arbitrar.
# arbitrativo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɾ.βi.tɾaˈti.βo\
       Americà: alt \aɾ.βi.t͡s(a)ˈti.bo\, baix \aɾ.βi.tɾaˈti.βo\
   * Rimes: -ibo

### Adjectiu

arbitrativo m. ‎(femení arbitrativa, plural masculí arbitrativos, plural femení arbitrativas)
* (en desús) arbitrari
* (en desús) arbitral

#### Sinònims

* arbitrario
* arbitral

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bi·tra·ti·vo (5)
# arbitratum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.bɪˈtraː.tʊm/

### Verb

arbitrātum
* supí acusatiu de arbitrō
# aqueferassen
## Català
### Verb

aqueferassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aqueferar.
# aqueferau
## Català
### Verb

aqueferau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aqueferar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aqueferar.
# aqueferaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.fəˈɾa.βən/, balear /ə.kə.fəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ke.feˈɾa.βen/ valencià /a.ke.feˈɾa.ven/, /a.ke.feˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aqueferaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aqueferar.
# aqueferaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.fə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.ke.fe.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aqueferaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aqueferar.
# aqueferassin
## Català
### Verb

aqueferassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aqueferar.
# aqueferasses
## Català
### Verb

aqueferasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aqueferar.
# aqueferassis
## Català
### Verb

aqueferassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aqueferar.
# aqueferava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.fəˈɾa.βə/, balear /ə.kə.fəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ke.feˈɾa.βa/ valencià /a.ke.feˈɾa.va/, /a.ke.feˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aqueferava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aqueferar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aqueferar.
# arúspices
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈɾus.pi.θes/, meridional /aˈɾuh.pi.θeh/
       Americà: alt /aˈɾus.pi.s(e)s/, baix /aˈɾuh.pi.seh/, austral /aˈɾuh.pi.ses/
   * Rimes: -uspiθes

### Nom

arúspices m. pl.
* forma plural de arúspice ‎(«arúspexs o harúspexs»)
# as
## Multilingüe
### Símbol

as
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'assamès.

## Català

   * Pronúncia: /ˈas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: Del llatí as ‎(«unitat monetària romana»), segle XV.

### Nom

as m. ‎(plural asos)
* (jocs de cartes) Carta de cada coll de la baralla marcada amb el número 1 o la lletra A i que en molts jocs trumfa.
* Persona excel·lent en una activitat.
* Unitat monetària romana.

#### Sinònims

* (persona excel·lent) crac

#### Relacionats

| Figures de la baralla en català | | | | | | | | | |
| Figures de la baralla en català | 10 sota | 11 cavall | 12 rei | 1 as | J valet | Q reina | K rei | A as | * jòquer |

#### Traduccions

* Anglès: ace $^{(en)}$
* Castellà: as $^{(es)}$
* Francès: as $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: UN $^{(csc)}$
* Anglès: ace $^{(en)}$
* Castellà: as $^{(es)}$
* Francès: as $^{(fr)}$

### Nom

as f. pl.
* Forma plural de a.

### Contracció

as m.
* Contracció entre la preposició a i l'article salat es.
    Exemple: Vaig as museu etnològic.

#### Sinònims

* a s' (forma apostrofada)
* al (en català estàndard)

#### Notes

* Quan la contracció es troba davant d'una paraula que compleix els requisits per apostrofar l'article es, cal trencar la contracció i aplicar l'apostrofació de l'article.
* : As carrer hi ha aparcat un cotxe gris i a s’aparcament n'hi ha dos més.
* No existeix contracció pel femení.

### Miscel·lània

* Anagrames: sa $^{(revers)}$, sà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès
### Adverbi

as ‎(no comparable)
* tan
    As strong as... - Tan fort com...
* com

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Francès

   * Pronúncia: /ɑs/ àudio

### Nom

as m. ‎(plural invariable)
* (joc de cartes) as
* (tennis) punt directe
* (golf) forat en un

#### Sinònims

* (tennis) ace, point direct
* (golf) trou d'un coup, trou en un

#### Relacionats

| Figures de la baralla francesa en francès | | | | | |
| Figures de la baralla francesa en francès | J valet | Q dame | K roi | A as | * joker |

### Vegeu també

* as. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Occità

   * Pronúncia: /ˈas/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia:
       Nom: [1] Del llatí as.
       Contracció: De a + es.

### Nom

as m. ‎(plural ases o asi [aranès])
* as, naip
* forma plural de a ‎(«a») (lletra)

### Contracció

as m. f. pl. ‎(singular masculí ath, singular femení ara)
* (aranès) als, a les

#### Sinònims

* als (m.)
* aths (m., gascó pirenenc)
* aras (f., gascó pirinenc)

### Verb

as
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de aver
# asada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈza.ðə/, occidental /aˈza.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De ase i el sufix -ada.

### Nom

asada f. ‎(plural asades)
* (mallorquí, menorquí) bestiesa pròpia d'ases

#### Sinònims

* asenada

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sa·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# as-
## Català

   * Pronúncia: /əs/, /as/

### Prefix

as- ‎(verbal)
* Forma del prefix a- davant essa.
    segur → assegurar
# asa
## Català
### Nom

asa f. ‎(plural ases)
* (peixos, arcaisme) Forma alternativa de ase.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sa (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈa.sa/
       Americà: alt /ˈa.s(a)/, baix /ˈa.sa/
   * Rimes: -asa

### Nom

asa f. ‎(plural asas)
* nansa, ansa

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sa (2)

## Malai
### Nom

asa
* esperança

#### Sinònims

* harapan
# arúspice
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈɾus.pi.θe/, meridional /aˈɾuh.pi.θe/
       Americà: alt /aˈɾus.p(i).se/, baix /aˈɾuh.pi.se/
   * Rimes: -uspiθe

### Nom

arúspice m. ‎(plural arúspices)
* arúspex o harúspex

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rús·pi·ce (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceiprsu)
# arĝenton
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈd͡ʒen.ton/

### Nom

arĝenton
* acusatiu de arĝento
# ardoaz
## Basc
### Nom

ardoaz
* instrumental definit singular de ardo
# ardoentzat
## Basc
### Nom

ardoentzat
* benefactiu definit plural de ardo
# ardoari
## Basc
### Nom

ardoari
* datiu definit singular de ardo
# ardoek
## Basc
### Nom

ardoek
* ergatiu definit plural de ardo
# ardoen
## Basc
### Nom

ardoen
* genitiu definit plural de ardo
# ardoengatik
## Basc
### Nom

ardoengatik
* causal definit plural de ardo
# ardoarengatik
## Basc
### Nom

ardoarengatik
* causal definit singular de ardo
# ardoei
## Basc
### Nom

ardoei
* datiu definit plural de ardo
# ardoekin
## Basc
### Nom

ardoekin
* comitatiu definit plural de ardo
# ardoarentzat
## Basc
### Nom

ardoarentzat
* benefactiu definit singular de ardo
# assistants en éducation spécialisée
## Francès
### Nom

assistants en éducation spécialisée m. pl.
* forma plural de assistant en éducation spécialisée
# assistants de service social
## Francès
### Nom

assistants de service social m. pl.
* forma plural de assistant de service social
# assistants sociaux
## Francès

   * Pronúncia: /a.sis.tɑ̃ sɔˈsjo/

### Nom

assistants sociaux m. pl.
* forma plural de assistant social
# assistants techniques
## Francès
### Nom

assistants techniques m. pl.
* forma plural de assistant technique
# assisteixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sisˈtɛ.ʃən/ balear /ə.sisˈtə.ʃən/, /ə.sisˈtɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.sisˈtej.ʃen/ valencià /a.sisˈtej.ʃen/, /a.sisˈte.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

assisteixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sis·tei·xen (4)
* Anagrama: assenteixis
# ardoz
## Basc
### Nom

ardoz
* instrumental indefinit de ardo
# ardum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːr.dʊm/

### Adjectiu

ārdum
* nominatiu neutre singular de ārdus
* vocatiu neutre singular de ārdus
* acusatiu masculí singular de ārdus
* acusatiu neutre singular de ārdus
# arduamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˌaɾ.ðwaˈmen.te\
       Americà: alt \ˌaɾ.ðwaˈmen.t(e)\, baix \ˌaɾ.ðwaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De arduo i el sufix -mente.

### Adverbi

arduamente
* àrduament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·dua·men·te (4)

## Italià

   * Pronúncia: /ˌar.du.aˈmen.te/
   * Etimologia: De arduo i el sufix -mente.

### Adverbi

arduamente inv. ‎(plural arduamenti)
* àrduament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·du·a·mén·te (5)
# arduous
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɑːdjuəs/ àudio (EUA)

### Adjectiu

arduous ‎(comparatiu more arduous, superlatiu most arduous)
* ardu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# are
## Anglès

   * Pronúncia: /ɑː(ɹ)/ àudio (EUA)

### Verb

are
* segona persona singular del present d'indicatiu de be
    Mary, where are you going?(afegiu la traducció en català)
* primera persona plural del present d'indicatiu de be
    We are not coming.(afegiu la traducció en català)
* segona persona plural del present d'indicatiu de be
    Mary and John, are you listening?(afegiu la traducció en català)
* tercera persona plural del present d'indicatiu de be
    They are here somewhere.(afegiu la traducció en català)

#### Variants

* 're, contracció

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈa.ɾe/
   * Rimes: -aɾe

### Verb

are
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb arar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb arar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb arar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re (2)
* Anagrames: -ear, era $^{(revers)}$, -era, erá, rae, raé, rea, Rea

## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.re/

### Nom

are f. pl.
* forma plural de ara
# area
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛə̯ɹɪə̯/ àudio (EUA)

### Nom

area ‎(plural areas o areæ)
* àrea

## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.re.a/

### Nom

area f. ‎(plural aree)
* àrea

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·re·a (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.rɛ.a/
   * Etimologia: Segons Marc Terenci Varró i Sext Pompeu Fest, aquest mot està relacionat etimològicament amb areo ‎(«estar sec, assecar»).

### Nom

ārea f. ‎(genitiu āreae)
* Espai obert, àrea
    Si ponendae domo quaerenda est area primum.Si hem de construir una casa primer cal determinar quina àrea ocuparà.
* era d'un camp
* esplanada davant d'un temple

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ārea | āreae |
| Vocatiu | ārea | āreae |
| Acusatiu | āream | āreās |
| Genitiu | āreae | āreārum |
| Datiu | āreae | āreīs |
| Ablatiu | āreā | āreīs |

#### Derivats

* āreola
* ārĕālis
# ardu
## Català

   * Pronúncia: /ˈar.du/
   * Etimologia: Del llatí arduus ‎(«alt, difícil»), segle XIV.

### Adjectiu

ardu m. ‎(femení àrdua, plural masculí ardus, plural femení àrdues)
* Complicat de pujar.
* (figurat) Difícil de dur a terme, molt exigent.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·du (2)
* Anagrames: dura, durà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈar.du/

### Verb

ardu
* volitiu de ardi