OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desentenguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.təŋˈɡe.səs/, occidental /de.zen.teŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desentenguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·gues·ses (5)
# desentenga
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zənˈteŋ.ɡə/, occidental /de.zenˈteŋ.ɡa/
   * Rimes: -eŋɡa

### Verb

desentenga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desentendre's.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desentendre's.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desentendre's.
# desentengues
## Català

{ca-pron|é}}

### Verb

desentengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desentendre's.
# desencoratgis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kuˈɾa.d͡ʒis/ balear /də.zəŋ.koˈɾa.d͡ʒis/, /də.zəŋ.kuˈɾa.d͡ʒis/ Occidental: /de.zeŋ.koˈɾa.d͡ʒis/
   * Rimes: -adʒis

### Verb

desencoratgis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratgéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒe.səm/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒe.səm/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒe.səm/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desencoratgéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratgí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒi/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒi/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒi/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

desencoratgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desencoratjar.
# desencoratgés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒes/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒes/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒes/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

desencoratgés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratgésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒe.səw/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒe.səw/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒe.səw/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desencoratgésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratgin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kuˈɾa.d͡ʒin/ balear /də.zəŋ.koˈɾa.d͡ʒin/, /də.zəŋ.kuˈɾa.d͡ʒin/ Occidental: /de.zeŋ.koˈɾa.d͡ʒin/
   * Rimes: -adʒin

### Verb

desencoratgin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desencoratjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desencoratjar.
# desencoratgéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒe.sim/ balear /də.zəŋ.ko.ɾəˈd͡ʒe.sim/, /də.zəŋ.ku.ɾəˈd͡ʒe.sim/ Occidental: /de.zeŋ.ko.ɾaˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desencoratgéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desencoratjar.
# desencoratj
## Català
### Verb

desencoratj
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desencoratjar.
# desencoratja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəŋ.kuˈɾa.d͡ʒə/ balear /də.zəŋ.koˈɾa.d͡ʒə/, /də.zəŋ.kuˈɾa.d͡ʒə/ Occidental: /de.zeŋ.koˈɾa.d͡ʒa/
   * Rimes: -adʒa

### Verb

desencoratja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desencoratjar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desencoratjar.
# deslizamiento con la pierna en flexión
## Castellà
### Nom

deslizamiento con la pierna en flexión m. ‎(plural deslizamientos con la pierna en flexión)
* (beisbol) lliscada amb la cama flexionada

### Vegeu també

* deslizamiento con la pierna en flexión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# deslizamiento de cabeza
## Castellà
### Nom

deslizamiento de cabeza m. ‎(plural deslizamientos de cabeza)
* (beisbol) lliscada de cap

### Vegeu també

* deslizamiento de cabeza. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# deslizamientos con la pierna en flexión
## Castellà
### Nom

deslizamientos con la pierna en flexión m. pl.
* forma plural de deslizamiento con la pierna en flexión
# deslizamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.li.θaˈmjen.to/, meridional \deh.li.θaˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /dez.l(i).saˈmjen.to/, baix \deh.li.saˈmjeŋ.to\, austral /deh.li.saˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

deslizamiento m. ‎(plural deslizamientos)
* lliscament
* lliscada

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·li·za·mien·to (5)
# deslizamiento de gancho
## Castellà
### Nom

deslizamiento de gancho m. ‎(plural deslizamientos de gancho)
* (beisbol) lliscada de ganxo

### Vegeu també

* deslizamiento de gancho. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# deslizamientos de cabeza
## Castellà
### Nom

deslizamientos de cabeza m. pl.
* forma plural de deslizamiento de cabeza
# deslinde
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dezˈlin.de/, meridional \dehˈliŋ.de\
       Americà: alt /dezˈlin.de/, baix \dehˈliŋ.de\, austral /dehˈlin.de/
   * Rimes: -inde
   * Etimologia: De deslindar.

### Nom

deslinde m. ‎(només en singular)
* delimitació, atermenament
* El Gobierno autonómico debe desarrollar la Ley Regional 6/1988, mediante un reglamento que regule el procedimiento de deslinde intracomunitario—(«El govern autonòmic ha de desenvolupar la llei regional 6/1988, mitjançant un reglament que reguli el procediment d'atermenament intracomunitari.»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·lin·de (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre deslinde
* ↑ Juan Bautista Vilar, Deslinde y vías pecuarias del municipio de San Pedro del Pinatar, 2007
# deslizamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.li.θaˈmjen.tos/, meridional \deh.li.θaˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /dez.li.saˈmjen.t(o)s/, baix \deh.li.saˈmjeŋ.toh\, austral /deh.li.saˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

deslizamientos m. pl.
* forma plural de deslizamiento
# deslizamientos de gancho
## Castellà
### Nom

deslizamientos de gancho m. pl.
* forma plural de deslizamiento de gancho
# deslizarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.liˈθaɾ.se/, meridional /deh.liˈθaɾ.se/
       Americà: alt /dez.l(i)ˈsaɾ.se/, baix /deh.liˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

deslizarse intr. pron. ‎(present me deslizo, passat me deslicé, futur me deslizaré)
* forma pronominal de deslizar
* (beisbol) lliscar

#### Sinònims

* regarse

### Vegeu també

* deslizarse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dinal
## Català

   * Pronúncia: /diˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Abreviació de dineral.

### Adjectiu

dinal inv. ‎(plural dinals)
* (antigament) Cosa que es venia per un diner, considerat com relativament costós o valuós.

#### Compostos i expressions

* Clau dinal: antigament, un clau gros que valia un diner.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nal (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dinals
## Català

   * Pronúncia: /diˈnaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

dinals inv. pl.
* Forma plural de dinal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nals (2)
* Heterograma de 6 lletres (adilns)
* Anagrama: dalins
# dinamicamente
## Italià

   * Pronúncia: /diˌna.mi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De dinamico i el sufix -mente.

### Adverbi

dinamicamente
* dinàmicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na·mi·ca·mén·te (6)
# dinaló
## Caló català

   * Pronúncia: /di.nəˈlo/
   * Etimologia: Del romaní dialectal dinelo, de dinilo, del comú dilo.

### Nom

dinaló ‎(dinəló) m. ‎(femení dinalí)
* sinònim de liló ‎(«boig»)

### Vegeu també

* Moser, Alina. Mirades sobre el caló català, Universitat de Barcelona, 2016
# dinaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /diˈna.jes/

### Verb

dinaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] dinaves.
# dinalí
## Caló català

   * Pronúncia: /di.nəˈli/

### Nom

dinalí ‎(dinəlí) f.
* forma femenina de dinaló ‎(«boja»)

### Vegeu també

* Moser, Alina. Mirades sobre el caló català, Universitat de Barcelona, 2016
# dinam
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

dinam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dinar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] dinem o dinam.

## Català antic
### Verb

dinam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de dinar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de dinar

#### Variants

* [2] dinàrem
# dinaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /diˈna.jɛ/, /diˈna.je/

### Verb

dinaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] dinava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] dinava.
# dinaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /diˈna.jen/

### Verb

dinaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] dinaven.
# dinamica
## Italià

   * Pronúncia: /diˈnaː.mi.ka/

### Adjectiu

dinamica f. ‎(plural dinamiche)
* forma femenina de dinamico
# desquallariva
## Català
### Verb

desquallariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de desquallar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desquallar.

#### Variants

* [1] desquallaria
* [2] desquallaria
# desquallarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwə.ʎəˈɾa/, occidental /des.kwa.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desquallarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desquallar.
# desquallarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwə.ʎəˈɾi.ən/, occidental /des.kwa.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desquallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desquallar.

#### Variants

* desquallariven
# desquallariven
## Català
### Verb

desquallariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desquallar.

#### Variants

* desquallarien
# desquallarives
## Català
### Verb

desquallarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de desquallar.

#### Variants

* desquallaries
# desquallares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwəˈʎa.ɾəs/, occidental /des.kwaˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desquallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desquallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desquallar.

#### Variants

* [2] desquallessis, desquallasses
# desquallareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kwə.ʎəˈɾɛw/ balear /dəs.kwə.ʎəˈɾəw/, /dəs.kwə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /des.kwa.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desquallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desquallar.
# desquallaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwə.ʎəˈɾi.əs/, occidental /des.kwa.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desquallaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desquallar.

#### Variants

* desquallarives
# desquallaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwəˈʎa.ɾən/, occidental /des.kwaˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desquallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desquallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desquallar.

#### Variants

* [2] desquallessin, desquallassen
# desquallaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwə.ʎəˈɾi.ə/, occidental /des.kwa.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desquallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desquallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desquallar.

#### Variants

* [1] desquallariva
* [2] desquallariva
# desnazificam
## Català
### Verb

desnazificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desnazificar.

#### Variants

* desnazifiquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·cam (5)
# desnazificaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fiˈka.ɾən/, occidental /dez.na.zi.fiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desnazificaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desnazificar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnazificar.

#### Variants

* [2] desnazifiquessin, desnazifiquessen, desnazificassin, desnazificassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·ren (6)
# desnazificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾɛw/ balear /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾəw/, /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: /dez.na.zi.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desnazificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·reu (6)
# desnazificares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fiˈka.ɾəs/, occidental /dez.na.zi.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

desnazificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desnazificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnazificar.

#### Variants

* [2] desnazifiquessis, desnazifiquesses, desnazificassis, desnazificasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·res (6)
# desnazificades
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fiˈka.ðəs/, occidental /dez.na.zi.fiˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desnazificades
* Participi femení plural del verb desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·des (6)
# desnazificant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.nə.zi.fiˈkan/ balear /dəz.nə.zi.fiˈkant/, /dəz.nə.zi.fiˈkan/ Occidental: nord-occidental /dez.na.zi.fiˈkan/ valencià /dez.na.zi.fiˈkant/, /dez.na.zi.fiˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desnazificant
* Gerundi del verb desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·cant (5)
# desnazificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.nə.zi.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /dez.na.zi.fiˈka/ valencià /dez.na.zi.fiˈkaɾ/, /dez.na.zi.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des-, nazi i el sufix -ificar, segle XX.

### Verb

desnazificar trans.
* Fer deixar de ser nazi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desnazifico, desnazifica, desnazifiquem

#### Derivats

* desnazificació

#### Hipònims

* democratitzar, desmilitaritzar

#### Traduccions

* Anglès: denazify $^{(en)}$
* Castellà: desnazificar $^{(es)}$
* Francès: dénazifier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·car (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre desnazificar
# desnazificara
## Català
### Verb

desnazificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnazificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnazificar.

#### Variants

* [1] desnazifiqués, desnazificàs
* [2] desnazifiqués, desnazificàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·ra (6)
# desnazificaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾan/, occidental /dez.na.zi.fi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desnazificaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·ran (6)
# desnazificarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾɛm/ balear /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾəm/, /dəz.nə.zi.fi.kəˈɾɛm/ Occidental: /dez.na.zi.fi.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desnazificarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desnazificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·na·zi·fi·ca·rem (6)
# desnonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.nu.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /dez.no.naˈɾi.ɛw/, valencià /dez.no.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desnonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desnonar.
# desnonasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.nuˈna.səs/ balear /dəz.noˈna.səs/, /dəz.nuˈna.səs/ Occidental: /dez.noˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

desnonasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Tu] desnonessis, desnonesses, desnonasses, desnonassis o desnonares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nas·ses (4)
* Anagrama: endossassen
# desnonassis
## Català

   * Pronúncia: balear /dəz.noˈna.sis/, /dəz.nuˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

desnonassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Tu] desnonessis, desnonesses, desnonasses, desnonassis o desnonares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nas·sis (4)
* Anagrama: endossassin
# desnonau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /dəz.noˈnaw/, /dəz.nuˈnaw/ alguerès /daz.nuˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

desnonau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desnonar.
    [Vosaltres/vós] desnoneu o desnonau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desnonar.
    Desnoneu o desnonau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nau (3)
* Anagrama: nounades
# desnonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.nu.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /dez.no.naˈɾi.ɛm/, valencià /dez.no.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desnonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desnonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·na·rí·em (5)
* Anagrama: denominar-se
# desnonassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.nuˈna.sən/ balear /dəz.noˈna.sən/, /dəz.nuˈna.sən/ Occidental: /dez.noˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

desnonassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Ells/elles/vostès] desnonessin, desnonessen, desnonassen, desnonassin o desnonaren.
# desnonaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nu.nəˈɾe/, occidental /dez.no.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desnonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desnonar.
# desnonassin
## Català

   * Pronúncia: /dəz.nuˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

desnonassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desnonar.
    [Ells/elles/vostès] desnonessin, desnonessen, desnonassen, desnonassin o desnonaren.
# desnonats
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.nuˈnats/, occidental /dez.noˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desnonats
* Participi masculí plural del verb desnonar.
    Desnonats [ells/aquells]...; [els he...] desnonat o desnonats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·no·nats (3)
* Anagrama: endossant
# destarotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾuˈta.ɾəs/ balear /dəs.tə.ɾoˈta.ɾəs/, /dəs.tə.ɾuˈta.ɾəs/ Occidental: /des.ta.ɾoˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

destarotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de destarotar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarotar.
# destarotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.ə/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾi.ə/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.ə/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

destarotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de destarotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de destarotar.
# destarotaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.əs/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾi.əs/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.əs/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

destarotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de destarotar.
# destarotaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾas/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾas/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾas/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

destarotaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de destarotar.
# destarotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾe/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾe/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾe/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destarotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de destarotar.
# destarotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾuˈta.ɾən/ balear /dəs.tə.ɾoˈta.ɾən/, /dəs.tə.ɾuˈta.ɾən/ Occidental: /des.ta.ɾoˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

destarotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destarotar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarotar.
# destarotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾɛw/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾəw/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾɛw/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

destarotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de destarotar.
# destarotarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾa/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾa/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾa/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

destarotarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de destarotar.
# destarotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.ən/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾi.ən/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.ən/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

destarotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de destarotar.
# dissimulo
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈsɪ.mʊ.loː/
   * Etimologia: Del prefix dis- i similis.

### Verb

dissimulō ‎(1a present$^?$), dissimulās ‎(2a present), dissimulāre ‎(infinitiu), dissimulāvī ‎(perfet), dissimulātum ‎(supí)
* dissimular, jo dissimulo, fingir, jo fingeixo
    Ex.: Dissimulabo hos quasi non videam. (traducció:«faré veure que no els he vist.»)
* amagar, jo amago

### Vegeu també

* ↑ Plaute Miles Gloriosus IV, 2, 2