OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# estofeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfɛw/ balear /əs.toˈfəw/, /əs.tuˈfɛw/ Occidental: /es.toˈfew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estofeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estofar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estofar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofau
* [2] estofegueu
* [3] estofau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·feu (3)
# estofi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔ.fi/, occidental /esˈtɔ.fi/

### Verb

estofi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estofar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofo, estofe, estof
* [2] estofe, estofo
* [3] estofe, estofo
* [4] estofe

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fi (3)
* Heterograma de 6 lletres (efiost)
* Anagrama: foties
# estofin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔ.fin/, occidental /esˈtɔ.fin/

### Verb

estofin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estofar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofen
* [2] estofen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fin (3)
* Heterograma de 7 lletres (efinost)
* Anagrames: infesto, neòfits
# estofis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɔ.fis/, occidental /esˈtɔ.fis/

### Verb

estofis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofes, estofos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fis (3)
* Anagrama: fotessi
# estofà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa/ balear /əs.toˈfa/, /əs.tuˈfa/ Occidental: /es.toˈfa/
   * Rimes: -a

### Verb

estofà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefost)
* Anagrama: fotesa
# estofàiem
## Català
### Verb

estofàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofàvom, estofàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·iem (4)
# estofo
## Català
### Verb

estofo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estofar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estofar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofe, estofi, estof
* [2] estofi, estofe
* [3] estofi, estofe

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fo (3)
# estofos
## Català
### Verb

estofos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofis, estofes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fos (3)
# estofessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfe.sin/ balear /əs.toˈfe.sin/, /əs.tuˈfe.sin/ Occidental: /es.toˈfe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

estofessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguessen, estofessen, estofassin, estofassen, estofaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fes·sin (4)
# estofessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfe.sis/ balear /əs.toˈfe.sis/, /əs.tuˈfe.sis/ Occidental: /es.toˈfe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estofessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguesses, estofesses, estofassis, estofasses, estofares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fes·sis (4)
# estoninojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.nojn/

### Nom

estoninojn
* acusatiu plural de estonino
# estonio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈto.njo/, meridional /ehˈto.njo/
       Americà: alt /esˈto.njo/, baix /ehˈto.njo/
   * Rimes: -onjo
   * Etimologia: De Estonia.

### Adjectiu

estonio m. ‎(femení estonia, plural masculí estonios, plural femení estonias)
* estonià

### Nom

estonio m. ‎(plural estonios, femení estonia)
* estonià
* (masculí singular) estonià (llengua)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·nio (3)
* Anagrama: tioneos

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre estonio
# estoninon
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.non/

### Nom

estoninon
* acusatiu de estonino
# estonios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈto.njos/, meridional /ehˈto.njoh/
       Americà: alt /esˈto.n(jo)s/, baix /ehˈto.njoh/, austral /ehˈto.njos/
   * Rimes: -onjos

### Adjectiu

estonios m. pl.
* forma plural de estonio

### Nom

estonios m. pl.
* forma plural de estonio
# estoniĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.t͡ʃon/

### Nom

estoniĉon
* acusatiu de estoniĉo
# estoniĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.t͡ʃo/
   * Etimologia: De estono i l'infix -iĉ-.

### Nom

estoniĉo ‎(acusatiu estoniĉon, plural estoniĉoj, plural acusatiu estoniĉojn)
* estonià (home)

#### Variants

* estonicho (sistema h), estonicxo (sistema x)

#### Relacionats

* estono, estonino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre estono
# estoniĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.t͡ʃojn/

### Nom

estoniĉojn
* acusatiu plural de estoniĉo
# estoninoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.noj/

### Nom

estoninoj
* forma plural de estonino
# estoniĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.stoˈni.t͡ʃoj/

### Nom

estoniĉoj
* forma plural de estoniĉo
# espunyir-se
## Català
### Verb

espunyir-se
* Forma pronominal de espunyir.

### Miscel·lània

* Anagrames: espunyires, prenyéssiu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espunyies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.əs/, occidental /es.puˈɲi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espunyies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de espunyir
# espunyir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.puˈɲi/ Occidental: nord-occidental /es.puˈɲi/ valencià /es.puˈɲiɾ/, /es.puˈɲi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: espunyí
   * Etimologia: Del llatí expungere ‎(«esborrar, ratllar»), amb influx de puny, segle XIV.

### Verb

espunyir trans., pron. ‎(pronominal espunyir-se)
* Esprémer un comestible picant per a reduir la picantor.
* (pronominal) Desllorigar-se, especialment la mà.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: espunyeixo, espunyeix, espunyim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pu·nyir (3)
* Heterograma de 8 lletres (einprsuy)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic
### Verb

espunyir
* esbraonar, fatigar
* esprémer enterament

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# espunyien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.ən/, occidental /es.puˈɲi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espunyien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de espunyir
# espunyigueu
## Català
### Verb

espunyigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* espunyiu
# estrangolara
## Català antic
### Verb

estrangolara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolaren
## Català antic
### Verb

estrangolaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de estrangolar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolarets
## Català antic
### Verb

estrangolarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de estrangolar
# estrangolaria
## Català antic
### Verb

estrangolaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de estrangolar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de estrangolar
# estrangolaries
## Català antic
### Verb

estrangolaries
* segona persona singular (tu) del condicional de estrangolar
# estrangolares
## Català antic
### Verb

estrangolares
* segona persona singular (tu) del passat de estrangolar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de estrangolar
# estrangolareu
## Català antic
### Verb

estrangolareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de estrangolar
# estrangolarien
## Català antic
### Verb

estrangolarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de estrangolar
# estrangolaran
## Català antic
### Verb

estrangolaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de estrangolar
# estrangolarem
## Català antic
### Verb

estrangolarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de estrangolar
# espessigaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾi.əw/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

espessigaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espessigar.
# espessigarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾi.ən/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espessigarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espessigar.
# espessigaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾe/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espessigaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espessigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pes·si·ga·ré (5)
* Anagrama: arpegiesses
# espessigassen
## Català
### Verb

espessigassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguessin, espessiguessen, espessigassin
# espessigarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾa/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espessigarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espessigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pes·si·ga·rà (5)
* Anagrama: arpegiasses
# espessigaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾas/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espessigaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espessigar.
# espessigareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.si.ɣəˈɾɛw/ balear /əs.pə.si.ɣəˈɾəw/, /əs.pə.si.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /es.pe.si.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espessigareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espessigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pes·si·ga·reu (5)
* Anagrames: esgaripésseu, espessiguera
# espessigaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾi.ə/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espessigaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espessigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espessigar.
# espessigaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.si.ɣəˈɾi.əs/, occidental /es.pe.si.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espessigaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espessigar.
# estrangulaies
## Català
### Verb

estrangulaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estrangular.
# estrangular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/ valencià /es.tɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/, /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: estrangulà
   * Etimologia: Del llatí strangulare, segle XIII.

### Verb

estrangular trans.
* Acabar amb la vida d'algú realitzant pressió amb les mans al voltant del coll.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estrangulo, estrangula, estrangulem

#### Traduccions

* Alemany: strangulieren $^{(de)}$, erwürgen $^{(de)}$
* Anglès: strangle $^{(en)}$
* Àrab: خَنَقَ‎ $^{(ar)}$
* Belarús: душы́ць $^{(be)}$ ‎(duixits), прыдушы́ць $^{(be)}$ ‎(priduixits)
* Castellà: estrangular $^{(es)}$
* Coreà: 교살하다 $^{(ko)}$ ‎(gyosalhada)
* Danès: kvæle $^{(da)}$
* Eslovac: zaškrtiť $^{(sk)}$
* Finès: kuristaa $^{(fi)}$
* Francès: étrangler $^{(fr)}$
* Gallec: esganar $^{(gl)}$
* Gal·lès: tagu $^{(cy)}$
* Georgià: დაგუდვა $^{(ka)}$ ‎(dàgudva)
* Grec: στραγγαλίζω $^{(el)}$ ‎(strangalizo)
* Grec antic: ἄγχω $^{(grc)}$ ‎(ánkhō), στραγγαλίζω $^{(grc)}$ ‎(strangalízō)
* Hebreu: חנק‎ $^{(he)}$
* Hongarès: megfojt $^{(hu)}$
* Irlandès: tacht $^{(ga)}$
* Japonès: 絞め殺す $^{(ja)}$
* Kurd: fetisandin $^{(ku)}$
* Lituà: pasmaugti $^{(lt)}$
* Llatí: strangulare $^{(la)}$, angere $^{(la)}$
* Maori: ronarona $^{(mi)}$
* Neerlandès: wurgen $^{(nl)}$, worgen $^{(nl)}$
* Portuguès: estrangular $^{(pt)}$, sufocar $^{(pt)}$
* Quítxua: sipiy $^{(qu)}$
* Rus: души́ть $^{(ru)}$ ‎(duixit), задуши́ть $^{(ru)}$ ‎(zaduixit)
* Serbocroat: zadaviti $^{(sh)}$
* Suahili: nyonga $^{(sw)}$
* Suec: strypa $^{(sv)}$
* Tai: บีบคอ $^{(th)}$
* Turc: boğmak $^{(tr)}$
* Txec: uškrtit $^{(cs)}$, dávit $^{(cs)}$
* Ucraïnès: души́ти $^{(uk)}$ ‎(duixiti), задуши́ти $^{(uk)}$ ‎(zaduixiti)
* Vietnamita: bóp nghẹt $^{(vi)}$
* Xinès: 扼殺 $^{(zh)}$ ‎(扼杀, èshā)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tran·gu·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí strangulare.

### Verb

estrangular
* estrangular ‎(«escanyar»)

#### Variants

* estrangolar
# estrangulam
## Català
### Verb

estrangulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de estrangular
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de estrangular
# estrangularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡu.ɫəˈɾan/, occidental /es.tɾaŋ.ɡu.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estrangularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangularan
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de estrangular
# estrangulares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa.ɾəs/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

estrangulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estrangular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulares
* segona persona singular (tu) del passat de estrangular
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangulara
## Català
### Verb

estrangulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangulara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa.ɾən/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

estrangularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estrangular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estrangularen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de estrangular
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de estrangular
# estrangularets
## Català antic
### Verb

estrangularets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de estrangular
# escrostonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tu.nəˈɾan/ balear /əs.kɾos.to.nəˈɾan/, /əs.kɾus.tu.nəˈɾan/ Occidental: /es.kɾos.to.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escrostonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escrostonar.
# escrostonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tu.nəˈɾi.ə/ balear /əs.kɾos.to.nəˈɾi.ə/, /əs.kɾus.tu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /es.kɾos.to.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escrostonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escrostonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escrostonar.
# escrostonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tu.nəˈɾi.ən/ balear /əs.kɾos.to.nəˈɾi.ən/, /əs.kɾus.tu.nəˈɾi.ən/ Occidental: /es.kɾos.to.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escrostonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escrostonar.
# escrostonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tu.nəˈɾi.əs/ balear /əs.kɾos.to.nəˈɾi.əs/, /əs.kɾus.tu.nəˈɾi.əs/ Occidental: /es.kɾos.to.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escrostonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escrostonar.
# escrostonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈna.ɾən/ balear /əs.kɾos.toˈna.ɾən/, /əs.kɾus.tuˈna.ɾən/ Occidental: /es.kɾos.toˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escrostonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escrostonar.
# escrostonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈna.ɾəs/ balear /əs.kɾos.toˈna.ɾəs/, /əs.kɾus.tuˈna.ɾəs/ Occidental: /es.kɾos.toˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escrostonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escrostonar.
# escrostonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tu.nəˈɾɛw/ balear /əs.kɾos.to.nəˈɾəw/, /əs.kɾus.tu.nəˈɾɛw/ Occidental: /es.kɾos.to.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escrostonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escrostonar.
# escrostonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈna/ balear /əs.kɾos.toˈna/, /əs.kɾus.tuˈna/ Occidental: nord-occidental /es.kɾos.toˈna/ valencià /es.kɾos.toˈnaɾ/, /es.kɾos.toˈna/ Informal: nord-occidental /as.kɾos.toˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escrostonà
   * Etimologia: Del prefix es- i crostó, segle XX.

### Verb

escrostonar trans.
* Llevar la crosta.
* escantellar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escrostono, escrostona, escrostonem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Castellà: descostrar $^{(es)}$
* Italià: scrostare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·to·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# exigiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɡ.zi.ʒiˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /eɡ.zi.ʒiˈɾi.ew/, valencià /eɡ.zi.d͡ʒiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

exigiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de exigir.

## Català antic
### Verb

exigiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de exigir

#### Variants

* exigiríets
# exigisc
## Català
### Verb

exigisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de exigir.

#### Variants

* exigeixo, exigesc, exigeixi, exigixo
# exigisquen
## Català
### Verb

exigisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb exigir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb exigir.

#### Variants

* [1] exigeixin, exigesquin
* [2] exigeixin, exigesquin

### Miscel·lània

* Anagrama: exigesquin
# exigiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɡ.zi.ʒiˈɾas/ Occidental: nord-occidental /eɡ.zi.ʒiˈɾas/, valencià /eɡ.zi.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

exigiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de exigir.

### Miscel·lània

* Anagrames: agreixis, sargeixi

## Català antic
### Verb

exigiràs
* segona persona singular (tu) del futur de exigir
# exigisques
## Català
### Verb

exigisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb exigir.

#### Variants

* exigeixis, exigesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: exigesquis
# exigirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɡ.zi.ʒiˈɾa/ Occidental: nord-occidental /eɡ.zi.ʒiˈɾa/, valencià /eɡ.zi.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

exigirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de exigir.

### Miscel·lània

* Anagrama: agreixi

## Català antic
### Verb

exigirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de exigir
# exigiríets
## Català antic
### Verb

exigiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de exigir

#### Variants

* exigiríeu
# exigiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɡ.zi.ʒiˈɾe/ Occidental: nord-occidental /eɡ.zi.ʒiˈɾe/, valencià /eɡ.zi.d͡ʒiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

exigiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de exigir.

### Miscel·lània

* Anagrama: erigeix

## Català antic
### Verb

exigiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de exigir
# exigisca
## Català
### Verb

exigisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb exigir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb exigir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb exigir.

#### Variants

* [1] exigeixi, exigesqui
* [2] exigeixi, exigesqui
* [3] exigeixi, exigesqui
# eths
## Occità

   * Pronúncia: /ˈet͡s/
   * Àudio: Bearn

### Article

eths m. pl. ‎(singular eth, femení era, plural femení eras)
* (gascó pirinenc) forma alternativa de los ‎(«els, article definit masculí plural»)

#### Variants

* es (aranès)

#### Contraccions

* deths (de+eths)
* aths (a+eths)
* ens (en+eths)
* entaths (entà+eths)
# etiam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛ.tɪ.am/
   * Etimologia: De la unió de et i jam

### Adverbi

etiam
* Duració en el temps: encara, i a més, i encara més
    Ex.:In ambiguo est etiam nunc quid ea re fuat. (traducció:«La qüestió encara està en l'ambigüitat»)
* Repetició d'un fet ja esmentat en la conversa: i també, fins i tot, àdhuc
    Ex.:Circumspice etiam , (traducció:«I que també consideris»)
* Resposta afirmativa : si, d'acord, també, que així sigui.
    Ex.:Cui cum respondissem me de provincia decedere: "etiam me hercule" inquit‚ ut opinor ex Africa , (traducció:«I jo vaig contestar que deixava la província: sí, jo també penso en sortir d'Àfrica»)
* En rares ocasions, una afirmació cedint; està bé, d'acord
    Ex.:Zeno in una virtute positam beatam vitam putat. quid Antiochus? "'etiam" inquit ‚beatam, sed non beatissimam , (traducció:«Per Zenó la virtut és portar una bona vida. I per tu Antíoc? D'acord, va dir, una vida feliç però no la més feliç.»)
* Per intensificar o remarcar alguna cosa dita: fins i tot
    Ex.:Nonnulli etiam Caesari nuntiabant, cum castra moveri ac signa ferri iussisset, non fore dicto audientes milites neque propter timorem signa laturos , (traducció:«Alguns fins i tot van declarar a Cèsar que ens canviessin de campament i ...»)
* Com a reforçament comparatiu: també, més.
    Ex.:cui pecuniam datam dicit? dic etiam clarius , (traducció:«A qui se li ha pagat? Explica't més clarament»)

### Vegeu també

* ↑ Plaute, Trinummus, 594
* ↑ Plaute, Mostellaria, 474
* ↑ Ciceró, Academica, 2, 134
* ↑ Juli Cèsar, De bello Gallico, 1,39, 7
* ↑ Ciceró, In Verrem II, 3, 175
# ethyl
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛθəl/
   * Àudio:
   * Etimologia: De l'alemany Ethyl, de Ether + -yl.

### Nom

ethyl ‎(plural ethyls)
* etil

### Miscel·lània

* Anagrama: lyeth

### Vegeu també

* ethyl. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# ethylene diamine tetra-acetate
## Anglès
### Nom

ethylene diamine tetra-acetate
* etilendiaminotetracetat, EDTA

#### Sinònims

* ethylenediaminetetraacetate

### Vegeu també

* ethylene diamine tetra-acetate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].