OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# erbi
## Català

   * Pronúncia: /ˈɛr.bi/
   * Rimes: -ɛɾbi

### Nom

erbi m. ‎(només en singular)
* Element químic de nombre atòmic 68 i símbol Er.

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |

#### Traduccions

* Alemany: Erbium $^{(de)}$
* Anglès: erbium $^{(en)}$
* Basc: erbio $^{(eu)}$
* Castellà: erbio $^{(es)}$
* Esperanto: erbio $^{(eo)}$
* Francès: erbium $^{(fr)}$
* Italià: erbio $^{(it)}$
* Llatí: erbium $^{(la)}$
* Occità: èrbi $^{(oc)}$
* Portuguès: érbio $^{(pt)}$
* Romanès: erbiu $^{(ro)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·bi (2)
* Anagrames: brie, ebri, iber, íber, rebi, rebí, Ribé

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# erbii
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛr.bɪ.iː/

### Nom

erbiī
* genitiu singular de erbium
# erbioa
## Basc
### Nom

erbioa
* absolutiu definit singular de erbio
# erbioak
## Basc
### Nom

erbioak
* ergatiu definit singular de erbio
# erbioaren
## Basc
### Nom

erbioaren
* genitiu definit singular de erbio
# erbioarengatik
## Basc
### Nom

erbioarengatik
* causal definit singular de erbio
# erbioarentzat
## Basc
### Nom

erbioarentzat
* benefactiu definit singular de erbio
# erbioari
## Basc
### Nom

erbioari
* datiu definit singular de erbio
# erbioarekin
## Basc
### Nom

erbioarekin
* comitatiu definit singular de erbio
# esgatifinyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.tiˈfi.ɲi/, occidental /ez.ɣa.tiˈfi.ɲi/
   * Rimes: -iɲi

### Verb

esgatifinyi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [1] esgatifinye
* [2] esgatifinye
* [3] esgatifinye
# esgatifinyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.tiˈfi.ɲis/, occidental /ez.ɣa.tiˈfi.ɲis/
   * Rimes: -iɲis

### Verb

esgatifinyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyes
# esgatifinyo
## Català
### Verb

esgatifinyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinye
# esgatifinyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲa/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgatifinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esgatifinyar-se.
# esgatifinyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.ɾəm/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esgatifinyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esgatifinyar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [2] esgatifinyéssim, esgatifinyéssem, esgatifinyàssem
# esgatifinyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.ɾəw/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esgatifinyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esgatifinyar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [2] esgatifinyéssiu, esgatifinyésseu, esgatifinyàsseu
# esgatifinyàssem
## Català
### Verb

esgatifinyàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyéssim, esgatifinyéssem, esgatifinyàrem
# esgatifinyàsseu
## Català
### Verb

esgatifinyàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyéssiu, esgatifinyésseu, esgatifinyàreu
# esgatifinyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.tiˈfi.ɲin/, occidental /ez.ɣa.tiˈfi.ɲin/
   * Rimes: -iɲin

### Verb

esgatifinyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [1] esgatifinyen
* [2] esgatifinyen
# espernegarà
## Català
### Verb

espernegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espernegar.
# espernegaríeu
## Català
### Verb

espernegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espernegar.
# espernegava
## Català
### Verb

espernegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espernegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espernegar.
# espernegarien
## Català
### Verb

espernegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espernegar.
# espernegaràs
## Català
### Verb

espernegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espernegar.
# espernegaré
## Català
### Verb

espernegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espernegar.
# espernegaries
## Català
### Verb

espernegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espernegar.
# erse
## Italià
### Verb

erse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ergere
# ersi
## Italià
### Verb

ersi
* primera persona singular (io) del passat de ergere
# erschrecken
## Alemany

   * Pronúncia: /ɛʁˈʃʁɛkən/
   * Etimologia: Del prefix er- i schrecken.

### Verb

erschrecken
* espantar-se
    «Wie erschrak ich, als ich den Mann im grauen Rock hinter mir her und auf mich zu kommen sah.» ((von Chamisso, Adelbert; Llobet, Gustau [trad.]. Peter Schlemihls wundersame Geschichte [La meravellosa història de Peter Schlèmihl]. Project Gutenberg, La Magrana [trad.], 1813, 1983 [trad.]. ISBN 84-7410-137-9.))Quina no fou la meva sorpresa i la meva basarda quan vaig veure que darrera[sic] meu, venint al meu encontre, hi havia l'home gris!
# erste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːɐ̯stə/,
   * Etimologia: De l'alemany antic ērist.

### Numeral

erste
* (ordinal) primer
    Er ist der erste.Ell és el primer.

#### Relacionats

* eins
# erter
## Ibèric

   * Pronúncia: /eɾdeɾ/, /eɾteɾ/
   * Etimologia: Relacionat amb el basc erdi.

### Numeral

erter • ‎
* mig, meitat

#### Variants

* erder ‎ (dual)

#### Notes

* En monedes s’usa un símbol amb forma = o << indicant dos quarts.

### Vegeu també

* Viccionari:Numerals en ibèric
# ersero
## Italià
### Verb

ersero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ergere
# ertasi
## Italià
### Verb

ertasi
* participi passat femení singular de ergersi
# erte
## Italià
### Verb

erte
* participi passat femení plural de ergere
# espolseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈsɛw/ balear /əs.poɫˈsəw/, /əs.puɫˈsɛw/ Occidental: /es.poɫˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espolseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espolsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espolsar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espolsar.

#### Variants

* [1] espolsau
* [2] espolsegueu
* [3] espolsau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·seu (3)
# espolses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpoɫ.səs/, occidental /esˈpoɫ.ses/

### Verb

espolses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espolsar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* [2] espolsis, espolsos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses (3)
# espolsessi
## Català
### Verb

espolsessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* [1] espolsessa, espolseguessa, espolsés, espolsàs, espolsara
* [2] espolsegués, espolsés, espolsàs, espolsara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses·si (4)
# espolsessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈse.sin/ balear /əs.poɫˈse.sin/, /əs.puɫˈse.sin/ Occidental: /es.poɫˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

espolsessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguessen, espolsessen, espolsassin, espolsassen, espolsaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses·sin (4)
# espolsen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpoɫ.sən/, occidental /esˈpoɫ.sen/

### Verb

espolsen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espolsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espolsar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espolsar.

#### Variants

* [2] espolsin
* [3] espolsin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·sen (3)
# espolsessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈse.sis/ balear /əs.poɫˈse.sis/, /əs.puɫˈse.sis/ Occidental: /es.poɫˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

espolsessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguesses, espolsesses, espolsassis, espolsasses, espolsares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses·sis (4)
# espolsessa
## Català
### Verb

espolsessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolsessi, espolseguessa, espolsés, espolsàs, espolsara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses·sa (4)
# espolsessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈse.sən/ balear /əs.poɫˈse.sən/, /əs.puɫˈse.sən/ Occidental: /es.poɫˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

espolsessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguessen, espolsessin, espolsassin, espolsassen, espolsaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses·sen (4)
# espolsesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.puɫˈse.səs/ balear /əs.poɫˈse.səs/, /əs.puɫˈse.səs/ Occidental: /es.poɫˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

espolsesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espolsar.

#### Variants

* espolseguesses, espolsessis, espolsassis, espolsasses, espolsares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pol·ses·ses (4)
# espiralment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.piˌɾaɫˈmen/ balear /əs.piˌɾaɫˈment/, /əs.piˌɾaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.piˌɾaɫˈmen/ valencià /es.piˌɾaɫˈment/, /es.piˌɾaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De espiral i el sufix -ment.

### Adverbi

espiralment
* D'una manera espiral, amb espires.

#### Traduccions

* Anglès: spirally $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ral·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espirantització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.pi.ɾən.ti.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /es.pi.ɾan.ti.d͡za.siˈo/, valencià /es.pi.ɾan.ti.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De espirant, el sufix -itzar i el sufix -ció.

### Nom

espirantització f. ‎(plural espirantitzacions)
* (fonètica) Procés de lenició que consisteix en la fricatització d’una oclusiva esdevenint espirant.
    El llatí habere esdevé haver en català, avoir en francès i avere en italià per espirantització.

#### Notes

* En català es produeix espirantització en les oclusives intervocàliques esdevenint aproximants: [b]>[β], [d]>[ð], [ɡ]>[ɣ].

#### Relacionats

* fricatització

#### Traduccions

* Anglès: spirantization $^{(en)}$
* Castellà: espirantización $^{(es)}$ f.
* Francès: spirantisation $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ran·tit·za·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espiritisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.ɾiˈtiz.mə/, occidental /es.pi.ɾiˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del francès spiritisme encunyat per Allan Kardec (1804-1869), equivalent a esperit i -isme, segle XIX.

### Nom

espiritisme m. ‎(plural espiritismes)
* Doctrina creada el 1857 per Allan Kardec, que es fonamenta en la creença en els esperits dels morts i la seva comunicació amb els humans vius.
* Acte destinat a convocar esperits o a connectar amb l'altre món.

#### Variants

* esperitisme

#### Traduccions

* Anglès: spiritism $^{(en)}$
* Castellà: espiritismo $^{(es)}$
* Francès: spiritisme $^{(fr)}$
* Italià: spiritismo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ri·tis·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat, Optimot
# espiritista
## Català

   * Pronúncia: (masculí) oriental /əs.pi.ɾiˈtis.tə/, occidental /es.pi.ɾiˈtis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení) oriental /əs.pi.ɾiˈtis.tə/, occidental /es.pi.ɾiˈtis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: Del francès spiritiste, equivalent a esperit i -ista.

### Adjectiu

espiritista inv. ‎(plural espiritistes)
* Relatiu a l’espiritisme.

#### Variants

* esperitista

#### Traduccions

* Anglès: spiritualist $^{(en)}$, spiritualistic $^{(en)}$
* Castellà: espiritista $^{(es)}$
* Francès: spiritiste $^{(fr)}$
* Italià: spiritistico $^{(it)}$

### Nom

espiritista m. f. ‎(plural espiritistes)
* Persona seguidora de l’espiritisme.

#### Variants

* esperitista

#### Traduccions

* Anglès: spiritualist $^{(en)}$, spiritist $^{(en)}$
* Castellà: espiritista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: spiritiste $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: spiritista $^{(it)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·ri·tis·ta (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# escarada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈɾa.ðə/, occidental /es.kaˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De escar i el sufix -ada.

### Nom

escarada f. ‎(plural escarades)
* (mallorquí) preufet

#### Derivats

* a escarada

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·da (4)
* Anagrama: acarades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escarabeo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ka.ɾaˈβe.o\, meridional \eh.ka.ɾaˈβe.o\
       Americà: alt /es.k(a).ɾaˈbe.o/, baix \eh.ka.ɾaˈβe.o\
   * Rimes: -eo

### Nom

escarabeo m. ‎(plural escarabeos)
* escarabeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·be·o (5)

### Vegeu també

* escarabeo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# escarafallosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɾə.fəˌʎo.zəˈmen/ balear /əs.kə.ɾə.fəˌʎo.zəˈment/, /əs.kə.ɾə.fəˌʎo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɾa.faˌʎo.zaˈmen/ valencià /es.ka.ɾa.faˌʎo.zaˈment/, /es.ka.ɾa.faˌʎo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escarafallós i el sufix -ment.

### Adverbi

escarafallosament
* D'una manera escarafallosa.

#### Traduccions

* Anglès: fussily $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·fa·llo·sa·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escarabeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.ɾəˈβɛw/, occidental /es.ka.ɾaˈbɛw/
   * Rimes: -ɛw
   * Etimologia: Del llatí scarabaeus. Doblet del patrimonial escarabat.

### Nom

escarabeu m. ‎(plural escarabeus)
* (mitologia egípcia) Amulet que representa l’escarabat sagrat egipci.

#### Traduccions

* Anglès: scarab $^{(en)}$
* Castellà: escarabeo $^{(es)}$ m.
* Francès: scarabée $^{(fr)}$ m.
* Italià: scarabeo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·beu (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# escarades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈɾa.ðəs/, occidental /es.kaˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

escarades f. pl.
* Forma plural de escarada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·des (4)
* Anagrama: adrecessa
# escarafall
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.ɾəˈfaʎ/, occidental /es.ka.ɾaˈfaʎ/
       Informal: nord-occidental /as.ka.ɾaˈfaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: D’un antic *escrafalls, dissimilació de *esclafalls, de esclafar ‎(«esclafir de riure»), segle XIX.

### Nom

escarafall m. ‎(plural escarafalls)
* (comunament en plural) Demostració excessiva o afectada d'espant, admiració, etc.

#### Traduccions

* Castellà: aspaviento $^{(es)}$, alharada $^{(es)}$, espaviento $^{(es)}$, milagrón $^{(es)}$, hasanería $^{(es)}$
* Francès: exclamation $^{(fr)}$, effroi $^{(fr)}$
* Italià: spavento $^{(it)}$, ammirazione $^{(it)}$
* Llatí: pavoris affectatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·fall (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# escarabat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.ɾəˈβat/, occidental /es.ka.ɾaˈbat/
       Informal: central /əs.kərˈβat/, nord-occidental /as.ka.ɾaˈβat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Singular analògic d’un antic *escaravaigs, del llatí *scarafaios, variant de scarabaeus, segle XIV. Doblet del cultisme escarabeu.

### Nom

escarabat m. ‎(plural escarabats)
* Insecte de l’ordre dels coleòpters.

#### Traduccions

* Albanès: brumbull $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Käfer $^{(de)}$ m.
* Anglès: beetle $^{(en)}$
* Àrab: خُنْفُسَاء‎ $^{(ar)}$ f.
* Àzeri: böcək $^{(az)}$
* Basc: kakalardo $^{(eu)}$
* Belarús: жук $^{(be)}$ m. ‎(juk)
* Búlgar: бръ́мбар $^{(bg)}$ m. ‎(bràmbar)
* Castellà: escarabajo $^{(es)}$ m.
* Coreà: 갑충 $^{(ko)}$ ‎(gapchung)
* Danès: bille $^{(da)}$ c.
* Eslovac: chrobák $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: hrošč $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: skarabo $^{(eo)}$
* Feroès: klukka $^{(fo)}$ f.
* Finès: kovakuoriainen $^{(fi)}$
* Francès: scarabée $^{(fr)}$ m.
* Gallec: escaravello $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: chwilen $^{(cy)}$
* Georgià: ხოჭო $^{(ka)}$ ‎(khotxo)
* Grec: σκαθάρι $^{(el)}$ n. ‎(skathari)
* Grec antic: κανθαρίς $^{(grc)}$ f. ‎(kantharís)
* Hebreu: חיפושית‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: गुबरैला $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: bogár $^{(hu)}$
* Ídix: דזשוכע‎ $^{(yi)}$ f.
* Indonesi: kumbang $^{(id)}$
* Islandès: bjalla $^{(is)}$ f.
* Italià: scarabeo $^{(it)}$ m.
* Japonès: 甲虫 $^{(ja)}$
* Javanès: kumbang $^{(jv)}$
* Kazakh: қоңыз $^{(kk)}$ ‎(qoñız/khonguiz)
* Kirguís: коңуз $^{(ky)}$ ‎(konguz)
* Letó: vabole $^{(lv)}$ f.
* Lituà: vabalas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: coleopterum $^{(la)}$ n.
* Luxemburguès: Kiewerlek $^{(lb)}$ m.
* Macedoni: бумбар $^{(mk)}$ m.
* Malgaix: borera $^{(mg)}$
* Maltès: ħanfusa $^{(mt)}$ f.
* Maori: pitara $^{(mi)}$
* Mongol: цох $^{(mn)}$
* Neerlandès: kever $^{(nl)}$ m.
* Noruec: bille $^{(no)}$ m.
* Occità: escarabat $^{(oc)}$ m.
* Persa: سوسک‎ $^{(fa)}$
* Polonès: chrząszcz $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: escaravelho $^{(pt)}$ m.
* Romanès: gândac $^{(ro)}$ m.
* Rus: жук $^{(ru)}$ m. ‎(juk)
* Sànscrit: भ्रमर $^{(sa)}$ m.
* Serbocroat: буба $^{(sh)}$, buba $^{(sh)}$ f.
* Suahili: mende $^{(sw)}$
* Suec: skalbagge $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: гамбуск $^{(tg)}$
* Tai: ด้วง $^{(th)}$
* Tàtar: бөҗәк $^{(tt)}$
* Turc: böcek $^{(tr)}$
* Txec: brouk $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: жук $^{(uk)}$ m. ‎(juk)
* Urdú: بھونرا $^{(ur)}$
* Uzbek: qoʻngʻiz $^{(uz)}$
* Vietnamita: bọ cánh cứng $^{(vi)}$
* Volapük: cäf $^{(vo)}$
* Wolof: gunóor bi $^{(wo)}$
* Xinès: 甲蟲 $^{(zh)}$ ‎(甲虫, jiǎchóng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra·bat (4)
* Anagrama: abaratesc

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# escarabeos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ka.ɾaˈβe.os\, meridional \eh.ka.ɾaˈβe.oh\
       Americà: alt /es.ka.ɾaˈbe.(o)s/, baix \eh.ka.ɾaˈβe.oh\, austral \eh.ka.ɾaˈβe.os\
   * Rimes: -eos

### Nom

escarabeos m. pl.
* forma plural de escarabeo
# escorregués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣes/ balear /əs.ko.rəˈɣes/, /əs.ku.rəˈɣes/ Occidental: /es.ko.reˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

escorregués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escórrer.

#### Variants

* escorrés, escorrera, escorreguera

### Verb

escorregués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gués (4)
# escorregué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣe/ balear /əs.ko.rəˈɣe/, /əs.ku.rəˈɣe/ Occidental: /es.ko.reˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

escorregué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gué (4)
* Anagrama: escorregeu
# escorreguts
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣuts/ balear /əs.ko.rəˈɣuts/, /əs.ku.rəˈɣuts/ Occidental: /es.ko.reˈɣuts/
   * Rimes: -uts

### Verb

escorreguts
* Participi masculí plural del verb escórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·guts (4)
# escorregut
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣut/ balear /əs.ko.rəˈɣut/, /əs.ku.rəˈɣut/ Occidental: /es.ko.reˈɣut/
   * Rimes: -ut

### Verb

escorregut
* Participi masculí singular del verb escórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gut (4)
# escorreguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣe.səm/ balear /əs.ko.rəˈɣe.səm/, /əs.ku.rəˈɣe.səm/ Occidental: /es.ko.reˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escorreguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escórrer.

#### Variants

* escorréssem, escorrérem, escorreguéssim, escorreguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gués·sem (5)
# escorregui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈrɛ.ɣi/ balear /əs.koˈrə.ɣi/, /əs.kuˈrɛ.ɣi/ Occidental: /es.koˈre.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

escorregui
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escorregar.
# escorreguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣe.ɾəm/ balear /əs.ko.rəˈɣe.ɾəm/, /əs.ku.rəˈɣe.ɾəm/ Occidental: /es.ko.reˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

escorreguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escórrer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escórrer.

#### Variants

* [2] escorréssem, escorrérem, escorreguéssim, escorreguéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gué·rem (5)
# escorreguéreu
## Català
### Verb

escorreguéreu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escórrer.

#### Variants

* escorrésseu, escorréreu, escorreguéssiu, escorreguésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gué·reu (5)