OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# caliuejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫi.wəˈʒa.βən/ balear /kə.ɫi.wəˈd͡ʒa.vən/, /kə.ɫi.wəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.weˈʒa.βen/ valencià /ka.ɫi.weˈd͡ʒa.ven/, /ka.ɫi.weˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

caliuejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·ja·ven (5)
# caliuejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫi.wə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.we.ʒaˈɾas/, valencià /ka.ɫi.we.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

caliuejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·ja·ràs (5)
# caliuejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫi.wə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.we.ʒaˈɾe/, valencià /ka.ɫi.we.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

caliuejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·ja·ré (5)
# caliuejaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫi.wə.ʒəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.we.ʒaˈɾi.em/, valencià /ka.ɫi.we.d͡ʒaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

caliuejaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·ja·rí·em (6)
# caliuejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɫi.wə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.we.ʒaˈɾi.ew/, valencià /ka.ɫi.we.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

caliuejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·ja·rí·eu (6)
# caliuejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫi.wəˈʒa.βə/ balear /kə.ɫi.wəˈd͡ʒa.və/, /kə.ɫi.wəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.weˈʒa.βa/ valencià /ka.ɫi.weˈd͡ʒa.va/, /ka.ɫi.weˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

caliuejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de caliuejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·ja·va (5)
# caliuejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫi.wəˈʒat/ balear /kə.ɫi.wəˈd͡ʒat/, /kə.ɫi.wəˈʒat/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.weˈʒat/, valencià /ka.ɫi.weˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

caliuejat
* Participi masculí singular del verb caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·jat (4)
# caliuejats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫi.wəˈʒats/ balear /kə.ɫi.wəˈd͡ʒats/, /kə.ɫi.wəˈʒats/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫi.weˈʒats/, valencià /ka.ɫi.weˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Verb

caliuejats
* Participi masculí plural del verb caliuejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·li·ue·jats (4)
# cana
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈka.nə/, occidental /ˈka.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: Del llatí canna.

### Nom

cana f. ‎(plural canes)
* Mesura per a teles equivalent a vuit pams, uns 1,60 metres

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·na (2)
* Anagrames: acan, anca

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí canna.

### Nom

cana f. ‎(plural canas o canes)
* canya
* cabell blanc
* soca
* forma femenina de ca ‎(«gossa»)

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo, CIVAL

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈka.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia:
       [Cabell blanc] De cano.
       [Cana] Del llatí canna. Doblet de caña.

### Adjectiu

cana f. ‎(plural canas)
* forma femenina de cano

### Nom

cana f. ‎(plural canas)
* cabell blanc

### Nom

cana f. ‎(plural canas)
* cana (mesura)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·na (2)
* Anagrames: anca, naca

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cana
# can Felip
## Català

   * Etimologia: En referència escatològica al rei Felip V com a rèplica a la pràctica dels botiflers de retolar les latrines amb el número 100 en referència al Consell de Cent.

### Nom

can Felip m. ‎(només en singular)
* (central, col·loquial, obsolet) Comuna, vàter, latrina.

#### Notes

Usat sovint en la locució «anar a can Felip» (defecar). Fora del context, té el sentit literal de «casa d’en Felip». Com a edificació singular és nom propi amb majúscula inicial: Can Felip.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB
# canac
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈnak/, occidental /kaˈnak/
   * Rimes: -ak
   * Etimologia: Del francès Canaque, de l'anglès kanaka, de l'hawaià kanaka ‎(«persona»). Usat inicialment per navegants i mercants per referir-se a tots els illencs del Pacífic, es va anar restringint primer als melanesis i després als neocaledonians.

### Nom

canac m. ‎(plural canacs, femení canaca)
* Membre d'un grup de melanesis propi de Nova Caledònia i de les illes Loyauté.

#### Variants

* kanak
El govern local i els autòctons prefereixen aquesta forma en lloc de la tradicional i colonial per evitar la connotació pejorativa que ha tingut històricament.

#### Traduccions

* Anglès: Kanak $^{(en)}$
* Castellà: canaco $^{(es)}$ m.
* Francès: Kanak $^{(fr)}$ m. f., Canaque $^{(fr)}$ m.

### Adjectiu

canac m. ‎(femení canaca, plural masculí canacs, plural femení canaques)
* Relatiu als melanesis de Nova Caledònia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nac (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# canada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈna.ðə/, occidental /kaˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

canada f. ‎(plural canades)
* (nord-occidental) Recipient de fusta per a beure aigua al gallet.
* antiga mesura per a líquids, especialment vi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·na·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# canadagans
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del corònim Canada («Canadà») i gans ‎(«oca»).

### Nom

canadagans m. ‎(plural canadaganzen)
* (ornitologia) oca del Canadà (Branta canadensis)

#### Sinònims

* Canadese gans
* grote Canadese gans

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# can seixanta
## Català

   * Etimologia: D’una fàbrica tèxtil de Barcelona, malnom considerat prototipus de desordre i desorganització. L'origen del nom és la suma de les xifres que componen l'adreça: els números 18, 20 i 22 del carrer de la Riereta, que sumen 60. Tot i això, Amades hi recull algunes llegendes: Una és que el terreny era abans d’un pagès avar que no va voler vendre les mongetes fins que arribessin a un preu de seixanta i va perdre la collita; i l'altra, que el fabricant tenia una gran fillada i amb humor deia que no els coneixia tots perquè eren seixanta.

### Nom

can seixanta m. ‎(només en singular)
* (col·loquial) Lloc on hi ha un cert caos, sense ordre ni autoritat.

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
* ↑ Amades, Joan. «Carrer de la Riereta: El perquè de can Seixanta». A: Històries i llegendes de Barcelona, vol. II. Barcelona: Edicions 62, 1984. ISBN 8429721436.
# can marí
## Català
### Nom

can marí m. ‎(plural cans marins)
* (arcaisme) Forma alternativa de ca marí.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* can marí. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# camatrencar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌka.mə.tɾəŋˈka/ Occidental: nord-occidental /ˌka.ma.tɾeŋˈka/ valencià /ˌka.ma.tɾeŋˈkaɾ/, /ˌka.ma.tɾeŋˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: camatrencà
   * Etimologia: De cama i trencar.

### Verb

camatrencar trans.
* Trencar les potes o cames a un animal.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: camatrenco, camatrenca, camatrenquem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: perniquebrar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# camatrencareu
## Català
### Verb

camatrencareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·reu (5)
# camatrencant
## Català
### Verb

camatrencant
* Gerundi del verb camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·cant (4)
# camatrencares
## Català
### Verb

camatrencares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·res (5)
# camatrencaran
## Català
### Verb

camatrencaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·ran (5)
# camatrencaren
## Català
### Verb

camatrencaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·ren (5)
# camatrencarem
## Català
### Verb

camatrencarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·rem (5)
# camatrencaria
## Català
### Verb

camatrencaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de camatrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·ri·a (6)
# camatrencada
## Català
### Verb

camatrencada
* Participi femení singular del verb camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·da (5)
# camatrencades
## Català
### Verb

camatrencades
* Participi femení plural del verb camatrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ma·tren·ca·des (5)
# buriní
## Català

   * Pronúncia: /bu.ɾiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

buriní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de burinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bu·ri·ní (3)
# burjada
## Català

   * Pronúncia: oriental /burˈʒa.ðə/, occidental /buɾˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

burjada
* Participi femení singular del verb burjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·ja·da (3)
# burjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /burˈʒa/ Occidental: nord-occidental /burˈd͡ʒa/ valencià /buɾˈd͡ʒaɾ/, /buɾˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: burjà
   * Etimologia: De burxar.

### Verb

burjar trans.
* Separar el suro amb una burja entre la camisa i la pela de l’escorça d’una surera.
* Forma alternativa de burxar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: burjo, burja, burgem

#### Traduccions

* Anglès: peel $^{(en)}$ (the cork)
* Castellà: descorchar $^{(es)}$
* Francès: démascler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·jar (2)
* Anagrama: brujar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# burjarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.ʒəˈɾɛm/ balear /buɾ.ʒəˈɾəm/, /bur.ʒəˈɾɛm/ Occidental: /buɾ.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

burjarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de burjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·ja·rem (3)
* Anagrama: rumbejar
# burjara
## Català
### Verb

burjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb burjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb burjar.

#### Variants

* [1] burgés
* [2] burgés

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·ja·ra (3)
* Anagrama: abjurar
# burinéssiu
## Català

   * Pronúncia: /bu.ɾiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

burinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb burinar.

#### Variants

* burinésseu, burinàssiu, burinàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: bu·ri·nés·siu (4)
# burjades
## Català

   * Pronúncia: oriental /burˈʒa.ðəs/, occidental /buɾˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

burjades
* Participi femení plural del verb burjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·ja·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdejrsu)
# burjant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /burˈʒan/ balear /buɾˈʒant/, /burˈʒan/ Occidental: nord-occidental /burˈd͡ʒan/ valencià /buɾˈd͡ʒant/, /buɾˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

burjant
* Gerundi del verb burjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·jant (2)
* Heterograma de 7 lletres (abjnrtu)
# burjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /bur.ʒəˈɾan/, occidental /buɾ.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

burjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de burjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·ja·ran (3)
# burja
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈbur.ʒə/, occidental /ˈbuɾ.d͡ʒa/
   * Etimologia: De burjar.

### Nom

burja f. ‎(plural burges)
* Vara amb un tascó en un extrem, emprada per a burjar el suro.
* Forma alternativa de burxa.

#### Traduccions

* Castellà: bastón para descorchar $^{(es)}$
* Francès: perche pour démascler $^{(fr)}$

### Verb

burja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de burjar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb burjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·ja (2)
* Anagrama: abjur

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# callàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈʎa.ɾəw/, occidental /kaˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

callàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de callar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* [2] calleguéssou, calléssiu, callésseu, callàssiu, callàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llà·reu (3)
# callàssim
## Català
### Verb

callàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguéssom, calléssim, calléssem, callàssem, callàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llàs·sim (3)
# callàiem
## Català
### Verb

callàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de callar.

#### Variants

* callàvom, callàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llà·iem (3)
# callàieu
## Català
### Verb

callàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de callar.

#### Variants

* callavo, callàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llà·ieu (3)
# callàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈʎa.ɾəm/, occidental /kaˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

callàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de callar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* [2] calleguéssom, calléssim, calléssem, callàssim, callàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llà·rem (3)
* Anagrames: caramell, Marcel·la
# callàs
## Català
### Verb

callàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* [1] callessi, callessa, calleguessa, callés, callara
* [2] callessi, callegués, callés, callara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llàs (2)
# callàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈʎa.βəm/, balear /kəˈʎa.vəm/ Occidental: nord-occidental /kaˈʎa.βem/ valencià /kaˈʎa.vem/, /kaˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

callàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de callar.

#### Variants

* callàvom, callàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llà·vem (3)
# callàssem
## Català
### Verb

callàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguéssom, calléssim, calléssem, callàssim, callàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llàs·sem (3)
# callàsseu
## Català
### Verb

callàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguéssou, calléssiu, callésseu, callàssiu, callàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llàs·seu (3)
# callàssiu
## Català
### Verb

callàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguéssou, calléssiu, callésseu, callàsseu, callàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llàs·siu (3)
# campos de golf
## Castellà
### Nom

campos de golf m. pl.
* forma plural de campo de golf
# campos exteriores
## Castellà
### Nom

campos exteriores m. pl.
* forma plural de campo exterior
# campos de aprendizaje
## Castellà
### Nom

campos de aprendizaje m. pl.
* forma plural de campo de aprendizaje
# campos de prácticas
## Castellà
### Nom

campos de prácticas m. pl.
* forma plural de campo de prácticas
# campos derechos
## Castellà
### Nom

campos derechos m. pl.
* forma plural de campo derecho
# campos de juego
## Castellà
### Nom

campos de juego m. pl.
* forma plural de campo de juego
# campos de pitch and putt
## Castellà
### Nom

campos de pitch and putt m. pl.
* forma plural de campo de pitch and putt
# campos de trabajo
## Castellà
### Nom

campos de trabajo m. pl.
* forma plural de campo de trabajo
# campos del restador
## Castellà
### Nom

campos del restador m. pl.
* forma plural de campo del restador
# campos del servidor
## Castellà
### Nom

campos del servidor m. pl.
* forma plural de campo del servidor
# cansado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kanˈsa.ðo\, meridional \kaŋˈsa.(ð)o\
       Americà: alt /k(a)nˈsa.do/, baix \kaŋˈsa.ðo\, austral \kanˈsa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Verb

cansado
* participi masculí singular del verb cansar
# canots
## Francès

   * Pronúncia: /kaˈno/

### Nom

canots m. pl.
* forma plural de canot
# cansa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkan.sə/, occidental /ˈkan.sa/
   * Rimes: -ansa

### Verb

cansa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de cansar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb cansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa (2)
* Anagrames: Canas, nasca
# cansadas
## Occità

   * Pronúncia: /kanˈsa.do̞s/

### Nom

cansadas f. pl.
* forma plural de cansada
# cansadi
## Occità

   * Pronúncia: /kanˈsa.di/

### Nom

cansadi m. pl.
* forma plural de cansat
# cans marins
## Català
### Nom

cans marins m. pl.
* Forma plural de ca marí.
# cansades
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈsa.ðəs/, occidental /kanˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

cansades f. pl.
* Forma plural de cansada.

### Verb

cansades
* Participi femení plural del verb cansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa·des (3)

## Occità
### Nom

cansades f. pl.
* forma plural de cansada
# cansaia
## Català
### Verb

cansaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cansar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cansar.

#### Variants

* [1] cansavi, cansava
* [2] cansava

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa·ia (3)
# cadenàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ðəˈna.ɾəm/, occidental /ka.ðeˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

cadenàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cadenar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* [2] cadenéssim, cadenéssem, cadenàssim, cadenàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nà·rem (4)
# cadenàssem
## Català
### Verb

cadenàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* cadenéssim, cadenéssem, cadenàssim, cadenàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nàs·sem (4)
* Anagrames: damascenes, escamnades
# cadenàssiu
## Català
### Verb

cadenàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* cadenéssiu, cadenésseu, cadenàsseu, cadenàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nàs·siu (4)
# cadenàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ðəˈna.βəm/, balear /kə.ðəˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /ka.ðeˈna.βem/ valencià /ka.ðeˈna.vem/, /ka.ðeˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

cadenàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cadenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nà·vem (4)
# cadenà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ðəˈna/, occidental /ka.ðeˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

cadenà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cadenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nà (3)
# cadenàssim
## Català
### Verb

cadenàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* cadenéssim, cadenéssem, cadenàssem, cadenàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nàs·sim (4)
* Anagrama: cadmiassen
# cadenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ðəˈna.βəw/, balear /kə.ðəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ka.ðeˈna.βew/ valencià /ka.ðeˈna.vew/, /ka.ðeˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

cadenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cadenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nà·veu (4)
# cadenàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ðəˈna.ɾəw/, occidental /ka.ðeˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cadenàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cadenar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* [2] cadenéssiu, cadenésseu, cadenàssiu, cadenàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nà·reu (4)
# cadenàs
## Català
### Verb

cadenàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* [1] cadenés, cadenara
* [2] cadenés, cadenara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nàs (3)
* Anagrama: canades
# cadenàsseu
## Català
### Verb

cadenàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cadenar.

#### Variants

* cadenéssiu, cadenésseu, cadenàssiu, cadenàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·de·nàs·seu (4)
# cantum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkan.tʊm/

### Verb

cantum
* supí acusatiu de canō
# canturrunyant
## Català
### Verb

canturrunyant
* Gerundi del verb canturrunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nyant (4)
# canturrunyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kən.tu.ruˈɲa/ Occidental: nord-occidental /kan.tu.ruˈɲa/ valencià /kan.tu.ruˈɲaɾ/, /kan.tu.ruˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De cantúria.

### Verb

canturrunyar intr.
* (valencià) cantussejar

#### Variants

* canturrutxar

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nyar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, DECat
# canturrunyaran
## Català
### Verb

canturrunyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de canturrunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nya·ran (5)
# cantulh
## Occità

   * Etimologia: (pendent)

### Nom

cantulh m. ‎(plural cantulhs)
* (botànica) senill (Phragmites australis (Cav.) Trin. ex Steud.)

#### Sinònims

* cana, canavèra, canòta, caravena, raulet, raus, rausèl, rauset, senilh, sesquilh

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 264. ISBN 978-2-85910-453-5. (com Arundo phragmites L.)
# canturrunya
## Català
### Verb

canturrunya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de canturrunyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb canturrunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nya (4)
# canturrunyara
## Català
### Verb

canturrunyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb canturrunyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb canturrunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nya·ra (5)
# cantulhs
## Occità
### Nom

cantulhs m. pl.
* forma plural de cantulh
# canturrunyada
## Català
### Verb

canturrunyada
* Participi femení singular del verb canturrunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nya·da (5)
# canturrunyades
## Català
### Verb

canturrunyades
* Participi femení plural del verb canturrunyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·tur·ru·nya·des (5)
# carbonates de calcium
## Francès

   * Pronúncia: /kaʁ.bɔ.nat də kalˈsjɔm/

### Nom

carbonates de calcium m. pl.
* forma plural de carbonate de calcium