OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# romance
## Anglès

   * Pronúncia: RU /ɹəˈmæns/, EUA /ɹoʊˈmæns/
   * Àudio: EUA
   * Etimologia: De l'anglès mitjà romauns o roumance, de l’anglonormand i francès antic romanz o romans ‎(«romanç de França»), del llatí rōmānicē ‎(«a la romana»). Doblet de Romansch.

### Nom

romance ‎(comptable i incomptable, plural romances)
* romanç (narració medieval)
* aventura amorosa
* novel·la romàntica
* romança (composició lírica cantada)

### Verb

romance ‎(3a persona singular present romances, gerundi romancing, passat i participi romanced)
* fantasiar, somiar truites

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /roˈman.θe/, meridional \roˈmaŋ.θe\
       Americà: alt /roˈman.s(e)/, baix \roˈmaŋ.se\, austral /roˈman.se/
   * Rimes: -anθe
   * Etimologia: Del llatí rōmānicē ‎(«a la romana»).

### Adjectiu

romance inv. ‎(plural romances)
* romànic (de les llengües romàniques)

### Nom

romance m. ‎(plural romances)
* romanç (llengua romànica)
* romanç (narració medieval)
* romanç (composició poètica)
* aventura amorosa
* (plural) romanços

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·man·ce (3)
* Heterograma de 7 lletres (acemnor)

## Francès

   * Pronúncia: /ʁɔ.mɑ̃s/
   * Etimologia: Del castellà romance, del llatí rōmānicē ‎(«a la romana»).

### Nom

romance f. ‎(plural romances)
* romanç (composició poètica)
* romança (composició lírica cantada)
* aventura amorosa
# romanced
## Anglès
### Verb

romanced
* passat i participi de romance
# romandalusina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.mən.də.ɫuˈzi.nə/ balear /ro.mən.də.ɫuˈzi.nə/, /ru.mən.də.ɫuˈzi.nə/ Occidental: /ro.man.da.ɫuˈzi.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

romandalusina f. ‎(plural romandalusines)
* Forma femenina de romandalusí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·man·da·lu·si·na (6)
# romancing
## Anglès
### Verb

romancing
* gerundi de romance
# romandalusines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.mən.də.ɫuˈzi.nəs/ balear /ro.mən.də.ɫuˈzi.nəs/, /ru.mən.də.ɫuˈzi.nəs/ Occidental: /ro.man.da.ɫuˈzi.nes/
   * Rimes: -ines

### Adjectiu

romandalusines f. pl.
* Forma plural de romandalusina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·man·da·lu·si·nes (6)
# rossegaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.səˈɣa.βəs/ balear /ro.səˈɣa.vəs/, /ru.səˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ro.seˈɣa.βes/ valencià /ro.seˈɣa.ves/, /ro.seˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

rossegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de rossegar.
# rossegassis
## Català
### Verb

rossegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rossegar.
# rossegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.səˈɣa.βə/ balear /ro.səˈɣa.və/, /ru.səˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /ro.seˈɣa.βa/ valencià /ro.seˈɣa.va/, /ro.seˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

rossegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de rossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de rossegar.
# rossegat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.səˈɣat/ balear /ro.səˈɣat/, /ru.səˈɣat/ Occidental: /ro.seˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

rossegat
* Participi masculí singular del verb rossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·se·gat (3)
* Anagrames: agosters, agrestos, rosegats
# rossege
## Català
### Verb

rossege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rossejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rossejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rossejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rossejar.

#### Variants

* [1] rossejo, rossegi, rosseig
* [2] rossegi
* [3] rossegi
* [4] rossegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·se·ge (3)
* Anagrames: orseges, orsegés
# rossegassin
## Català
### Verb

rossegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rossegar.
# rossegasses
## Català
### Verb

rossegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rossegar.
# saltiró
## Català

   * Pronúncia: oriental /səɫ.tiˈɾo/, occidental /saɫ.tiˈɾo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De salt, l'infix -ir- i el sufix -ó, segle XIX.

### Nom

saltiró m. ‎(plural saltirons)
* Petit salt.
    «Us saludem dient: bon dia! / Anem fent saltirons i cantem la cançó: / Tra la la la .... la la ia io!» (Cançó introductòria de Doraemon, Som els nens de la Terra, 1994)
    «I de branqueta en branca ve amb saltirons i festes.» (Jacint Verdaguer, L'Atlàntida, 1877)
* (empordanès, tarragoní) llagost
* (canetenc) Cuc blanc emprat pels pescadors que en descaragolar-se fa un salt i fa malbé l'esquer.

#### Sinònims

* saltet

#### Descendents

* Castellà: saltironcillo (catalanisme)

#### Traduccions

* Castellà: saltito $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·ti·ró (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailorst)
* Anagrames: aristol, toliràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# saltis
## Català

   * Pronúncia: /ˈsaɫ.tis/
   * Rimes: -altis

### Verb

saltis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saltar.

#### Variants

* saltes, saltos
# salto entre dos
## Castellà
### Nom

salto entre dos m. ‎(plural saltos entre dos)
* (basquetbol) salt entre dos

### Vegeu també

* salto entre dos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saltironejadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.ti.ɾu.nə.ʒəˈðos/ balear /səɫ.ti.ɾo.nə.ʒəˈðos/, /səɫ.ti.ɾu.nə.ʒəˈðos/ Occidental: nord-occidental /saɫ.ti.ɾo.ne.ʒaˈðos/, valencià /saɫ.ti.ɾo.ne.d͡ʒaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

saltironejadors m. pl.
* Forma plural de saltironejador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·ti·ro·ne·ja·dors (6)
# salto doble
## Castellà
### Nom

salto doble m. ‎(plural saltos dobles)
* (videojocs) doble salt

#### Sinònims

* doble salto

### Vegeu també

* salto doble. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# saltones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /salˈto.nes/, meridional /salˈto.neh/
       Americà: alt /salˈto.n(e)s/, baix /salˈto.neh/, austral /salˈto.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

saltones m. pl.
* forma plural de saltón
# salto
## Català
### Verb

salto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de saltar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb saltar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb saltar.

#### Variants

* [1] salte, salti, salt
* [2] salti, salte
* [3] salti, salte

### Miscel·lània

* Anagrames: alots, solta, soltà, talos, talòs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈsal.to/
       Americà: alt /ˈsal.t(o)/, baix /ˈsal.to/
   * Rimes: -alto

### Nom

salto m. ‎(plural saltos)
* salt

### Verb

salto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb saltar

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·to (2)
# salto de rana
## Castellà
### Nom

salto de rana m. ‎(plural saltos de rana)
* (golf) salt de granota

### Vegeu també

* salto de rana. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# riguéssem
## Català
### Verb

riguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·gués·sem (3)
* Anagrames: migrésseu, reguéssim, resseguim

## Català antic
### Verb

riguéssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de riure

#### Variants

* riéssem, riérem, riguérem
# riguéssiu
## Català
### Verb

riguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.
# riguéreu
## Català
### Verb

riguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de riure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.

## Català antic
### Verb

riguéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de riure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de riure

#### Variants

* [1] riérets, riéreu, riguérets
* [2] riéssets, riésseu, riérets, riéreu, riguéssets, riguésseu, riguérets
# riguéssim
## Català
### Verb

riguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·gués·sim (3)
* Anagrama: migréssiu
# riguéssou
## Català
### Verb

riguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.
# riguéssom
## Català
### Verb

riguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ri·gués·som (3)
* Anagrames: somrigues, somrigués
# riguí
## Català
### Verb

riguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de riure.

## Català antic
### Verb

riguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de riure

#### Variants

* ris
# riguéssets
## Català antic
### Verb

riguéssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de riure

#### Variants

* riéssets, riésseu, riérets, riéreu, riguésseu, riguérets, riguéreu
# riguésseu
## Català
### Verb

riguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb riure.

### Miscel·lània

* Anagrames: reguéssiu, resseguiu

## Català antic
### Verb

riguésseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de riure

#### Variants

* riéssets, riésseu, riérets, riéreu, riguéssets, riguérets, riguéreu
# ronsegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒɛw/ balear /ron.səˈʒəw/, /run.səˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒew/, valencià /ron.seˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ronsegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ronsejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·geu (3)
* Anagrames: nogueres, orengues, òrguenes, rònegues, roseguen
# ronsegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒes/ balear /ron.səˈʒes/, /run.səˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒes/, valencià /ron.seˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

ronsegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·gés (3)
* Anagrames: negroses, rossegen
# ronsegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒe.səm/ balear /ron.səˈʒe.səm/, /run.səˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒe.sem/, valencià /ron.seˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ronsegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.
# ronsegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒe.sən/ balear /ron.səˈʒe.sən/, /run.səˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒe.sen/, valencià /ron.seˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ronsegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.
# ronsegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒe.sin/ balear /ron.səˈʒe.sin/, /run.səˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒe.sin/, valencià /ron.seˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ronsegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.
# ronsegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈsɛ.ʒin/ balear /ronˈsə.ʒin/, /runˈsɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /ronˈse.ʒin/, valencià /ronˈse.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

ronsegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ronsejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·gin (3)
* Anagrames: engronsi, engronsí
# ronsegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈsɛ.ʒis/ balear /ronˈsə.ʒis/, /runˈsɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ronˈse.ʒis/, valencià /ronˈse.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

ronsegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·se·gis (3)
* Anagrames: grisones, ingresso, rossegin
# ronsegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒe.səs/ balear /ron.səˈʒe.səs/, /run.səˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒe.ses/, valencià /ron.seˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ronsegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rossegessen
# ronsegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.səˈʒe.sis/ balear /ron.səˈʒe.sis/, /run.səˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ron.seˈʒe.sis/, valencià /ron.seˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ronsegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ronsejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rossegessin
# repairing
## Anglès
### Verb

repairing
* gerundi de repair
# repais
## Occità
### Nom

repais m. ‎(plural repaises)
* àpat

#### Variants

* arrepàs (aranès)
# repadrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.pəˈðɾi/, occidental /re.paˈðɾi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del prefix re- i padrí.

### Nom

repadrí m. ‎(plural repadrins, femení repadrina)
* besavi

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pa·drí (3)
* Anagrama: perdria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# repaises
## Occità
### Nom

repaises m. pl.
* forma plural de repais
# repaired
## Anglès
### Verb

repaired
* passat i participi de repair
# repairs
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

repairs
* forma plural de repair

### Verb

repairs
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de repair
# repair
## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪˈpɛə/ àudio (EUA)

### Nom

repair ‎(plural repairs)
* reparació

### Verb

repair ‎(3a persona singular present repairs, gerundi repairing, passat i participi repaired)
* reparar, adobar
# sabotaves
## Català
### Verb

sabotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sabotar.
# sabotearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \sa.βo.te.aˈɾe\
       Americà: alt /sa.bo.t(e).aˈɾe/, baix \sa.βo.te.aˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

sabotearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb sabotear
# sabotear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \sa.βo.teˈaɾ\
       Americà: alt /sa.bo.t(e)ˈaɾ/, baix \sa.βo.teˈaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del francès saboter i el sufix -ear.

### Verb

sabotear trans. ‎(present saboteo, passat saboteé, futur sabotearé)
* sabotejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bo·te·ar (4)
# salojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈsa.lojn/

### Nom

salojn
* acusatiu plural de salo
# salomes
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɫo.məs/, occidental /saˈɫo.mes/
   * Rimes: -omes

### Nom

salomes f. pl.
* Forma plural de saloma.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·lo·mes (3)
* Anagrama: assolem
# salmón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /salˈmon/, meridional \salˈmoŋ\
       Americà: alt /s(a)lˈmon/, baix \salˈmoŋ\, austral /salˈmon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí salmo.

### Nom

salmón m. ‎(plural salmones)
* (peixos) salmó
* (color) salmó

#### Derivats

* salmonero

### Adjectiu

salmón inv. ‎(plural salmones)
* salmó

#### Derivats

* asalmonado

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·món (2)
* Heterograma de 6 lletres (almnos)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre salmón
* salmón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# salnitre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌsaɫˈni.tɾə/, occidental /ˌsaɫˈni.tɾe/
   * Etimologia: De sal i el llatí nitrum ‎(«nitre»), segle XIV.

### Nom

salnitre m. ‎(plural salnitres)
* Nitrat de potassi natural.

#### Sinònims

* nitre
* salpetre

#### Traduccions

* Anglès: saltpetre $^{(en)}$
* Castellà: salitre $^{(es)}$ m.
* Francès: salpêtre $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·ni·tre (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilnrst)
* Anagrames: alternis, latrines

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# saloj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈsa.loj/

### Nom

saloj
* forma plural de salo
# saloma
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈɫo.mə/, occidental /saˈɫo.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del llatí celeusma, del grec antic κέλευσμα ‎(kéleusma, «ordre, manament»).

### Nom

saloma f. ‎(plural salomes)
* So rítmic que fan els mariners per fer un esforç tots alhora.
* (arcaisme, peixos) salpa

#### Traduccions

* Anglès: work song $^{(en)}$, sea shanty $^{(en)}$
* Castellà: saloma $^{(es)}$ f.
* Italià: ciurma $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·lo·ma (3)
* Anagrames: amolàs, salamó, Salamó

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, Termcat

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /saˈlo.ma/
       Americà: alt /s(a)ˈlo.ma/, baix /saˈlo.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del català saloma.

### Nom

saloma f. ‎(plural salomas)
* saloma

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·lo·ma (3)
# salomas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /saˈlo.mas/, meridional /saˈlo.mah/
       Americà: alt /saˈlo.m(a)s/, baix /saˈlo.mah/, austral /saˈlo.mas/
   * Rimes: -omas

### Nom

salomas f. pl.
* forma plural de saloma
# rera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.ɾə/, occidental /ˈre.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Adverbi

rera
* (obsolet) Forma alternativa de rere.

#### Notes

* Va ser normatiu des del Diccionari ortogràfic de Fabra (1917) fins al Diccionari de l’Institut d’Estudis Catalans (DIEC1, 1995), incloent-hi els compostos arrera, darrera, endarrera, enrera, reracor, reraguarda, rerassaga, reravera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ra (2)
* Anagrames: arre, erra, Erra, errà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Diccionari ortogràfic, P. Fabra, Institut d’Estudis Catalans, 1917
# rerassaga
## Català

   * Etimologia: Vegeu reressaga i rera.

### Nom

rerassaga f. ‎(plural rerassagues)
* (obsolet) Forma alternativa de reressaga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ras·sa·ga (4)
* Anagrama: agarressa
# reredos
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɹiɹ.dɒs/

### Nom

reredos ‎(plural reredoses)
* retaule

#### Sinònims

* retable

### Vegeu també

* reredos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# reravera
## Català

   * Etimologia: Vegeu rerevera i rera.

### Nom

reravera f. ‎(plural reraveres)
* (obsolet) Forma alternativa de rerevera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ra·ve·ra (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# rere
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈre.ɾə/, occidental /ˈre.ɾe/
   * Rimes: -eɾe
   * Etimologia: De *redre, del llatí retro, segle XIV.

### Adverbi

rere
* darrere

#### Variants

* rera (obsolet)

#### Derivats

* arrere, enrere

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·re (2)
* Isograma de 2 lletres × 2 (4)
* Anagrames: erer $^{(revers)}$, erre

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# requête
## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈkɛt/

### Nom

requête f. ‎(plural requêtes)
* sol·licitud, instància

### Vegeu també

* requête. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# rerassagues
## Català
### Nom

rerassagues f. pl.
* Forma plural de rerassaga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ras·sa·gues (4)
* Anagrames: assegurar-se, assegurares, esgarràsseu
# requêtes
## Francès

   * Pronúncia: /ʁəˈkɛt/

### Nom

requêtes f. pl.
* forma plural de requête
# reraveres
## Català
### Nom

reraveres f. pl.
* Forma plural de reravera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ra·ve·res (4)
# sauerstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈzaʊ̯ɐstəm/

### Adjectiu

sauerstem
* forma declinada de sauer
# sauersten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈzaʊ̯ɐstn̩/

### Adjectiu

sauersten
* forma superlativa de sauer
# sauges
## Francès
### Nom

sauges f. pl.
* forma plural de sauge
# sauerstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈzaʊ̯ɐstəs/

### Adjectiu

sauerstes
* forma declinada de sauer
# sauf
## Francès

   * Pronúncia: /sof/ àudio

### Interjecció

sauf !
* (beisbol) salvat

### Vegeu també

* sauf. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sauge
## Francès
### Nom

sauge f. ‎(plural sauges)
* (botànica) salvia (Salvia L.)

#### Compostos i expressions

* sauge amère
* sauge blanche
* sauge d'Éthiopie
* sauge de Bethléem
* sauge des bois
* sauge des devins
* sauge des montagnes
* sauge des prés
* sauge glutineuse
* sauge molle
* sauge officinale
* sauge sauvage
* sauge sclarée

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Entrada «sauge» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# sauerster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈzaʊ̯ɐstɐ/

### Adjectiu

sauerster
* forma declinada de sauer
# saulaie
## Francès
### Nom

saulaie f. ‎(plural saulaies)
* (botànica) salzeda

#### Sinònims

* saussaie

#### Relacionats

* Vegeu saule

### Vegeu també

* Entrada «saulaie» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# saulaies
## Francès

   * Pronúncia: /soˈlɛ/

### Nom

saulaies f. pl.
* forma plural de saulaie
# revelaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.ɫəˈɾe/, balear /rə.və.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ɫaˈɾe/ valencià /re.ve.ɫaˈɾe/, /re.βe.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

revelaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de revelar.
# revelaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.ɫəˈɾi.əw/, balear /rə.və.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ɫaˈɾi.ew/ valencià /re.ve.ɫaˈɾi.ew/, /re.βe.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

revelaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de revelar.
# revelaríveu
## Català
### Verb

revelaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de revelar.
# revelasses
## Català
### Verb

revelasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb revelar.
# revelassen
## Català
### Verb

revelassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb revelar.
# revelassin
## Català
### Verb

revelassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb revelar.
# revelassis
## Català
### Verb

revelassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb revelar.
# safreigs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈfɾɛt͡ʃ/, /səˈfɾɛjt͡s/ balear /səˈfɾət͡ʃ/, /səˈfɾɛt͡ʃ/ Occidental: /saˈfɾet͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ

### Nom

safreigs m. pl. ‎(alternatiu safrejos)
* Forma plural de safreig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·freigs (2)
* Anagrama: fraseigs
# sag off
## Anglès
### Verb

sag off
* (basquetbol) flotar

#### Sinònims

* sag
* slough off

### Vegeu també

* sag off. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sagaies
## Francès

   * Pronúncia: /sa.ɡɛ/

### Nom

sagaies f. pl.
* forma plural de sagaie ‎(«atzagaies»)
# safreig
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈfɾɛt͡ʃ/ balear /səˈfɾət͡ʃ/, /səˈfɾɛt͡ʃ/ Occidental: /saˈfɾet͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ

### Nom

safreig m. ‎(plural safreigs o safrejos)
* (informal) Forma alternativa de safareig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·freig (2)
* Heterograma de 7 lletres (aefgirs)
* Anagrames: fraseig, girafes, grafies

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB