OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# supí
## Català

   * Pronúncia: /suˈpi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del llatí supinum ‎(«girat cap amunt»).

### Adjectiu

supí m. ‎(femení supina, plural masculí supins, plural femení supines)
* En alguns idiomes, forma verbal emprada amb funció nominal.
    Exemples:
       Llatí: Gladiatores adierunt pugnatum. (traducció: «Els gladiadors han vingut a lluitar.»)
       Llatí: Hoc est facile dictu.. (traducció: «Això és fàcil de dir.»)
* Posició gimnàstica que consisteix en estar estirat al terra amb el cap per amunt.

#### Antònims

* [2] pron

#### Compostos i expressions

* ignorància supina: molt ignorant

#### Traduccions

* Anglès: supine $^{(en)}$
* Castellà: supino $^{(es)}$
* Francès: supin $^{(fr)}$
* Italià: supino $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pí (2)
* Anagrames: pius, puis

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# temperessis
## Català
### Verb

temperessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·res·sis (4)
* Anagrames: emprestessi, impetresses, permetessis
# temperi
## Català
### Verb

temperi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de temperar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb temperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb temperar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·ri (3)
* Anagrames: impetre, peritem, permeti, permetí, tempire
# temperis
## Català
### Verb

temperis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·ris (3)
* Anagrames: empresti, emprestí, impetres, impetrés, permetis, tempirés
# tempereu
## Català
### Verb

tempereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de temperar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb temperar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·reu (3)
* Anagrama: permeteu
# temperings
## Anglès
### Nom

temperings
* forma plural de tempering
# tempero
## Català

   * Pronúncia: central /təmˈpe.ɾu/, occidental /temˈpe.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

tempero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·ro (3)
* Anagrames: permeto, promete, prometé

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtɛm.pɛ.roː/
   * Etimologia: Derivat de tempus.

### Verb

temperō ‎(1a present$^?$), temperās ‎(2a present), temperāre ‎(infinitiu), temperāvī ‎(perfet), temperātum ‎(supí)
* temperar, moderar
* equilibrar
* controlar
* refrenar-se, abstenir-se

#### Derivats

| attemperō contemperō obtemperō temperāmentum temperātē temperātiō | temperātīvus temperātor temperātūra temperātus temperiēs |
# tempers
## Anglès
### Nom

tempers
* forma plural de temper

### Verb

tempers
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de temper
# temperà
## Català
### Verb

temperà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·rà (3)
* Anagrames: permeta, petarem, petàrem
# temperin
## Català

   * Pronúncia: oriental /təmˈpe.ɾin/, occidental /temˈpe.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

temperin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb temperar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb temperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tem·pe·rin (3)
* Anagrames: impetren, permetin
# tempering
## Anglès
### Nom

tempering ‎(plural temperings)
* tremp

### Verb

tempering
* gerundi de temper

### Vegeu també

* tempering. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# tambureggiavate
## Italià
### Verb

tambureggiavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de tambureggiare
# tambureggiavo
## Italià
### Verb

tambureggiavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de tambureggiare
# tambureggiato
## Italià
### Verb

tambureggiato m. ‎(femení tambureggiata, plural masculí tambureggiati, plural femení tambureggiate)
* participi passat masculí singular de tambureggiare
# tambureggiava
## Italià
### Verb

tambureggiava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de tambureggiare
# tambureggiati
## Italià
### Verb

tambureggiati
* participi passat masculí plural de tambureggiare
# tambureggiavi
## Italià
### Verb

tambureggiavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tambureggiare
# tambureggiavano
## Italià
### Verb

tambureggiavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de tambureggiare
# tambureggiate
## Italià
### Verb

tambureggiate
* participi passat femení plural de tambureggiare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de tambureggiare
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de tambureggiare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de tambureggiare
# tambureggiavamo
## Italià
### Verb

tambureggiavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de tambureggiare
# tambureggino
## Italià
### Verb

tambureggino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de tambureggiare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de tambureggiare
# tenyies
## Català
### Verb

tenyies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tenyir.
# tenyiguesses
## Català
### Verb

tenyiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nyi·gues·ses (4)
* Anagrama: tinyeguesses
# tenyiguem
## Català
### Verb

tenyiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb tenyir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb tenyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nyi·guem (3)
* Anagrama: tinyeguem
# tenyigueres
## Català
### Verb

tenyigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.
# tenyiguessen
## Català
### Verb

tenyiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nyi·gues·sen (4)
* Anagrama: tinyeguessen
# tenyien
## Català
### Verb

tenyien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tenyir.
# tenyiguera
## Català
### Verb

tenyiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.
# tenyigueren
## Català
### Verb

tenyigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.
# tentinejasses
## Català
### Verb

tentinejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejassen
## Català
### Verb

tentinejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejau
## Català
### Verb

tentinejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tentinejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tentinejar.
# tentinejaré
## Català
### Verb

tentinejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de tentinejar.
# tentinejaríeu
## Català
### Verb

tentinejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tentinejar.
# tentinejassin
## Català
### Verb

tentinejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejassis
## Català
### Verb

tentinejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tenres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɛn.rəs/, occidental /ˈtɛn.res/

### Adjectiu

tenres inv. pl.
* Forma plural de tenra.
* Forma plural de tenre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·res (2)
* Anagrames: enters, entres, entrés, Ernest, estrén, eterns, renets, renéts, rentes, rentés, resten, ternes, trenes, trenés, tresen
# tensada
## Català
### Verb

tensada
* Participi femení singular del verb tensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·sa·da (3)
* Anagrames: adesant, atandes, atandés, atendàs
# tenquéssiu
## Català
### Verb

tenquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tencar.

#### Variants

* tenquésseu

### Miscel·lània

* Anagrama: intuesques
# tenquí
## Català
### Verb

tenquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de tencar.
# tenre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɛn.rə/, occidental /ˈtɛn.re/
   * Etimologia: Del llatí tener.

### Adjectiu

tenre m. ‎(femení tenra, plural invariable tenres)
* (arcaisme, pallarès) tendre

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·re (2)
* Anagrames: enter, entre, etern, renet, renét, rente, Renté, reten, terne, trene

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# tenquéssim
## Català
### Verb

tenquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tencar.

#### Variants

* tenquéssem

### Miscel·lània

* Anagrames: mentesquis, mentisques
# tenra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈtɛn.rə/ Occidental: nord-occidental /ˈtɛn.ra/ valencià /ˈtɛn.ra/, /ˈtɛn.rɛ/

### Adjectiu

tenra f. ‎(plural tenres)
* Forma femenina de tenre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·ra (2)
* Anagrames: antre, entra, entrà, raent, renta, rentà, taren, terna, trena, trenà
# tensa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɛn.sə/, occidental /ˈten.sa/
   * Rimes: -ɛnsa

### Adjectiu

tensa f. ‎(plural tenses)
* Forma femenina de tens.

### Verb

tensa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de tensar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb tensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·sa (2)
* Anagrames: ànets, atens, estan, nates, senat, senta, tanes

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈten.sa/, meridional \ˈteŋ.sa\
       Americà: alt /ˈten.s(a)/, baix \ˈteŋ.sa\, austral /ˈten.sa/
   * Rimes: -ensa

### Adjectiu

tensa f. ‎(plural tensas)
* forma femenina de tenso
# tenquésseu
## Català
### Verb

tenquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tencar.

#### Variants

* tenquéssiu
# tarifavi
## Català
### Verb

tarifavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tarifar.
# tarifava
## Català
### Verb

tarifava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tarifar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tarifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ri·fa·va (4)
* Anagrama: afartavi
# tarifaven
## Català
### Verb

tarifaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tarifar.
# tarifavo
## Català
### Verb

tarifavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tarifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ri·fa·vo (4)
* Anagrames: afavorit, fitorava, foraviat
# tarifeguem
## Català
### Verb

tarifeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb tarifar.
# tarifaves
## Català
### Verb

tarifaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tarifar.
# tarife
## Català
### Verb

tarife
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tarifar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tarifar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tarifar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tarifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ri·fe (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefirt)
* Anagrama: fireta
# tarifau
## Català
### Verb

tarifau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tarifar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tarifar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ri·fau (3)
* Anagrames: furtaia, trufaia
# terratrema
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌtɛ.rəˈtɾe.mə/, occidental /ˌtɛ.raˈtɾe.ma/
   * Rimes: -ema

### Verb

terratrema
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb terratrémer.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb terratrémer.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb terratrémer.
# terratremen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌtɛ.rəˈtɾe.mən/, occidental /ˌtɛ.raˈtɾe.men/
   * Rimes: -emen

### Verb

terratremen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de terratrémer.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb terratrémer.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb terratrémer.
# terratremera
## Català
### Verb

terratremera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb terratrémer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb terratrémer.
# terratremeran
## Català
### Verb

terratremeran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de terratrémer.
# terratremeren
## Català
### Verb

terratremeren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de terratrémer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb terratrémer.
# terratremeres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌtɛ.rə.tɾəˈme.ɾəs/, occidental /ˌtɛ.ra.tɾeˈme.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

terratremeres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de terratrémer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb terratrémer.
# terratremereu
## Català
### Verb

terratremereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de terratrémer.
# termenaré
## Català
### Verb

termenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de termenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·me·na·ré (4)
* Anagrama: arremeten
# termenaríeu
## Català
### Verb

termenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de termenar.
# termenasses
## Català
### Verb

termenasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·me·nas·ses (4)
* Anagrama: estrenàssem
# termenassin
## Català
### Verb

termenassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·me·nas·sin (4)
* Anagrames: entrenàssim, internàssem, terminassen
# termenat
## Català
### Verb

termenat
* Participi masculí singular del verb termenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·me·nat (3)
* Anagrama: trameten
# termenassen
## Català
### Verb

termenassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entrenàssem
# termenassis
## Català
### Verb

termenassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb termenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·me·nas·sis (4)
* Anagrames: estrenàssim, terminasses
# termenats
## Català
### Verb

termenats
* Participi masculí plural del verb termenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·me·nats (3)
* Anagrama: transmeté
# termenau
## Català
### Verb

termenau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de termenar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb termenar.
# testavo
## Català
### Verb

testavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·vo (3)
* Anagrama: estovat
# testeguem
## Català
### Verb

testeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb testar.
# testaviréssim
## Català
### Verb

testaviréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb testavirar.
# testavirí
## Català
### Verb

testavirí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de testavirar.
# testeguessa
## Català
### Verb

testeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb testar.
# testeguessen
## Català
### Verb

testeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb testar.
# testaviréssiu
## Català
### Verb

testaviréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb testavirar.
# teste
## Català
### Verb

teste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de testar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb testar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb testar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·te (2)
* Anagrama: tetes

## Francès mitjà
### Nom

teste f. ‎(plural testes)
* (anatomia) cap
* (botànica) cabeça, bulb
    "Une teste d'ail, se divise en plusieurs dausses, et chacune dausse refaict une teste, par le bénéfice de la génération [...]"

#### Relacionats

* dausse

#### Descendents

* Francès: tête

### Vegeu també

* de Serres, Olivier. Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs, 1996. París: Actes Sud, 1600, 749. ISBN 978-2-7427-0952-5.

## Italià

   * Pronúncia: /ˈtɛ.ste/
   * Etimologia: Contracció de l'antic testego.

### Nom

teste m. f. ‎(plural testi)
* testimoni

#### Sinònims

* testimone, testimonio

### Nom

teste f. pl.
* forma plural de testa

### Nom

teste m. ‎(plural testi)
* (rar) test

#### Sinònims

* test

### Miscel·lània

* Síl·labes: tè·ste (2)

### Vegeu també

* Vocabolario Etimologico di Pianigiani, 1903.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtɛs.tɛ/

### Nom

teste
* ablatiu singular de testis

## Portuguès

   * Etimologia: De l'anglès test.

### Nom

teste m. ‎(plural testes)
* test, prova, assaig.
# tested
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

tested
* passat i participi de test
# testavirésseu
## Català
### Verb

testavirésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb testavirar.
# testavir
## Català
### Verb

testavir
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de testavirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·vir (3)
* Anagrames: atrevits, travestí, veritats
# testaviram
## Català
### Verb

testaviram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de testavirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·vi·ram (4)
* Anagrames: tastarívem, tramitaves
# testavi
## Català
### Verb

testavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·vi (3)
* Anagrames: evitats, titaves
# testavira
## Català
### Verb

testavira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de testavirar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb testavirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·vi·ra (4)
* Anagrames: travestia, varietats
# testavirar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtes.tə.βiˈɾa/, balear /ˌtes.tə.viˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ˌtes.ta.βiˈɾa/ valencià /ˌtes.ta.viˈɾaɾ/, /ˌtes.ta.βiˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: testavirà
   * Etimologia: De testa i virar.

### Verb

testavirar trans., pron. ‎(pronominal testavirar-se)
* Trastocar, trastornar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: testaviro, testavira, testavirem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·vi·rar (4)
* Anagrama: travestirà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# testaves
## Català
### Verb

testaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de testar.
# testaven
## Català
### Verb

testaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta·ven (3)
* Anagrama: envetats
# tauler
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /təwˈɫe/ Occidental: nord-occidental /tawˈɫe/, valencià /tawˈɫeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Homòfon: teuler
   * Etimologia: De taula i el sufix -er, segle XIV.

### Nom

tauler m. ‎(plural taulers)
* Aquell qui en els pobles on antigament hi havia duanes, cobrava els drets reals.
* Aquell qui té la taula dels diners, caixer.
* Taula on es fa un treball manual o artesà.
* Objecte pla i típicament quadrat o rectangular, amb un dibuix en la superfície, utilitzat com a base d'un joc.
* (basquetbol) Superfície rectangular d'una cistella de material resistent i generalment transparent, d'1,80 x 1,05 m en competicions olímpiques i internacionals.

#### Sinònims

* post, taula.

#### Traduccions

* Castellà: tablajero $^{(es)}$, alcabalero $^{(es)}$
* Llatí: telonarius $^{(la)}$
* Castellà: cajero $^{(es)}$
* Castellà: mesa de trabajo
* Castellà: tablero
* Anglès: backboard $^{(en)}$, board $^{(en)}$
* Castellà: tablero $^{(es)}$
* Francès: panneau $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tau·ler (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelrtu)
* Anagrames: luterà, ruleta, teular

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* tauler. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: tauler
# taulejàssiu
## Català
### Verb

taulejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb taulejar.
# taulem
## Català
### Verb

taulem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de taular.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb taular.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb taular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tau·lem (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelmtu)
* Anagrames: amulet, maulet, meulat, muleta, teulam
# taulejàveu
## Català
### Verb

taulejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de taulejar.