OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ocorregués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣes/ balear /o.ko.rəˈɣes/, /u.ku.rəˈɣes/ Occidental: /o.ko.reˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

ocorregués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [1] ocorrés, ocorrera, ocorreguera
* [2] ocorrés, ocorrera, ocorreguera
# ocorreguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.səw/ balear /o.ko.rəˈɣe.səw/, /u.ku.rəˈɣe.səw/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ocorreguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorrésseu, ocorréreu, ocorreguéssiu, ocorreguéreu
# ocorreguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.sim/ balear /o.ko.rəˈɣe.sim/, /u.ku.rəˈɣe.sim/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ocorreguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorréssem, ocorrérem, ocorreguéssem, ocorreguérem
# ocorreguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.ɾəm/ balear /o.ko.rəˈɣe.ɾəm/, /u.ku.rəˈɣe.ɾəm/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

ocorreguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ocórrer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [2] ocorréssem, ocorrérem, ocorreguéssim, ocorreguéssem
# ocorreguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣi/ balear /o.ko.rəˈɣi/, /u.ku.rəˈɣi/ Occidental: /o.ko.reˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

ocorreguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ocórrer.
# ocorreguera
## Català
### Verb

ocorreguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [1] ocorrés, ocorrera, ocorregués
* [2] ocorrés, ocorrera, ocorregués
# ocorregueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.ɾəs/ balear /o.ko.rəˈɣe.ɾəs/, /u.ku.rəˈɣe.ɾəs/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

ocorregueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ocórrer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [2] ocorresses, ocorreres, ocorreguessis, ocorreguesses
# ocorreguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.səs/ balear /o.ko.rəˈɣe.səs/, /u.ku.rəˈɣe.səs/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ocorreguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorresses, ocorreres, ocorreguessis, ocorregueres
# ocorregueren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.ɾən/ balear /o.ko.rəˈɣe.ɾən/, /u.ku.rəˈɣe.ɾən/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

ocorregueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ocórrer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* [2] ocorressen, ocorreren, ocorreguessin, ocorreguessen
# ocorreguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.sin/ balear /o.ko.rəˈɣe.sin/, /u.ku.rəˈɣe.sin/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ocorreguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorressen, ocorreren, ocorreguessen, ocorregueren
# ocorreguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.sən/ balear /o.ko.rəˈɣe.sən/, /u.ku.rəˈɣe.sən/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ocorreguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorressen, ocorreren, ocorreguessin, ocorregueren
# ocorreguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈɣe.sis/ balear /o.ko.rəˈɣe.sis/, /u.ku.rəˈɣe.sis/ Occidental: /o.ko.reˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ocorreguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorresses, ocorreres, ocorreguesses, ocorregueres
# opugnares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋˈna.ɾəs/ balear /o.puŋˈna.ɾəs/, /u.puŋˈna.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /o.puŋˈna.ɾes/, valencià /o.puɡˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

opugnares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de opugnar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* [2] opugnessis, opugnesses, opugnassis, opugnasses

### Miscel·lània

* Anagrames: pongueràs, respongau
# opugnar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋˈna/ balear /o.puŋˈna/, /u.puŋˈna/ Occidental: nord-occidental /o.puŋˈna/ valencià /o.puɡˈnaɾ/, /o.puɡˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: opugnà
   * Etimologia: Del llatí oppugnāre, segle XIX.

### Verb

opugnar trans.
* Fer oposició, combatre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: opugno, opugna, opugnem

#### Traduccions

* Anglès: refute $^{(en)}$
* Castellà: opugnar $^{(es)}$
* Italià: oppugnare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pug·nar (3)
* Heterograma de 7 lletres (agnopru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# opugnaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋ.nəˈɾan/ balear /o.puŋ.nəˈɾan/, /u.puŋ.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /o.puŋ.naˈɾan/, valencià /o.puɡ.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

opugnaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de opugnar.
# opugnam
## Català
### Verb

opugnam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de opugnar.

#### Variants

* opugnem
# opugnara
## Català
### Verb

opugnara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* [1] opugnés, opugnàs
* [2] opugnés, opugnàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pug·na·ra (4)
* Anagrama: apugonar
# opugnaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋˈna.ɾən/ balear /o.puŋˈna.ɾən/, /u.puŋˈna.ɾən/ Occidental: nord-occidental /o.puŋˈna.ɾen/, valencià /o.puɡˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

opugnaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de opugnar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opugnar.

#### Variants

* [2] opugnessin, opugnessen, opugnassin, opugnassen

### Miscel·lània

* Anagrama: pongueran
# opugnareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.puŋ.nəˈɾɛw/ balear /o.puŋ.nəˈɾəw/, /u.puŋ.nəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /o.puŋ.naˈɾew/, valencià /o.puɡ.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

opugnareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de opugnar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aporuguen
# obra de referencia
## Castellà
### Nom

obra de referencia f. ‎(plural obras de referencia)
* obra de referència

### Vegeu també

* obra de referencia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# obrador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɾəˈðo/ balear /o.bɾəˈðo/, /u.bɾəˈðo/ Occidental: nord-occidental /o.βɾaˈðo/, valencià /o.bɾaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De obrar i el sufix -dor.

### Nom

obrador m. ‎(plural obradors)
* Lloc on s'hi treballa manualment.
    «Els gerrers fabricaven envasos estandarditzats, com ara gerres i alfàbies, que estaven regulats per una normativa municipal pròpia que detallava la seva capacitat i el pes. Cada contenidor tenia un segell de l'obrador que l'havia fabricat»
* fleca

#### Traduccions

* Anglès: mill $^{(en)}$
* Castellà: taller $^{(es)}$
* Francès: atelier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·dor (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Carlos García Velasco, Daniel Venteo, Judith Contel, Catalunya logística. L'espai logístic de la Mediterrània i el sud d'Europa, 2006, p.10
# obra de referència
## Català
### Nom

obra de referència f. ‎(plural obres de referència)
* Obra que es consulta per trobar informació precisa d'una manera ràpida.

#### Traduccions

* Anglès: reference book $^{(en)}$, reference work $^{(en)}$
* Castellà: obra de referencia $^{(es)}$
* Francès: ouvrage de référence $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* obra de referència. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# obrades
## Català
### Verb

obrades
* Participi femení plural del verb obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (abdeors)
* Anagrames: abordes, abordés, borades, orbades, robades
# obradors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɾəˈðos/ balear /o.bɾəˈðos/, /u.bɾəˈðos/ Occidental: nord-occidental /o.βɾaˈðos/, valencià /o.bɾaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

obradors m. pl.
* Forma plural de obrador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·dors (3)
# obraia
## Català
### Verb

obraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de obrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·ia (3)
* Anagrames: aboiar, boiara, boiarà, robaia
# obraies
## Català
### Verb

obraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·ies (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeiors)
* Anagrames: aerobis, boiares, obeiràs, robaies
# obrada
## Català
### Verb

obrada
* Participi femení singular del verb obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bra·da (3)
* Anagrames: aborda, abordà, adobar, baradó, borada, orbada, robada
# obram
## Català
### Verb

obram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de obrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bram (2)
* Anagrames: abrom, aombr, bramo, broma, bromà, mabró, ombra, ombrà, orbam, robam
# obszenidat
## Aragonès
### Nom

obszenidat f.
* obscenitat
# obstéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upsˈte.siw/ balear /opsˈte.siw/, /upsˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /opsˈte.siw/ valencià /opsˈte.siw/, /osˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

obstéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstar.
# obstí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upsˈti/ balear /opsˈti/, /upsˈti/ Occidental: nord-occidental /opsˈti/ valencià /opsˈti/, /osˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

obstí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de obstar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tí (2)
* Anagrames: botis, botís, tibos
# obstín
## Català
### Verb

obstín
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obstinar-se.

#### Variants

* obstino, obstine, obstini

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tín (2)
* Heterograma de 6 lletres (binost)
* Anagrames: bonits, botins
# obstésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upsˈte.səw/ balear /opsˈte.səw/, /upsˈte.səw/ Occidental: nord-occidental /opsˈte.sew/ valencià /opsˈte.sew/, /osˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

obstésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstar.
# obstáculos de arena
## Castellà
### Nom

obstáculos de arena m. pl.
* forma plural de obstáculo de arena
# obtain
## Anglès

   * Pronúncia: /əbˈteɪn/ àudio (EUA)

### Verb

obtain ‎(3a persona singular present obtains, gerundi obtaining, passat i participi obtained)
* obtenir, aconseguir
# obstés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upsˈtes/ balear /opsˈtes/, /upsˈtes/ Occidental: nord-occidental /opsˈtes/ valencià /opsˈtes/, /osˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

obstés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstar.
# opios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈo.pjos/, meridional /ˈo.pjoh/
       Americà: alt /ˈo.p(jo)s/, baix /ˈo.pjoh/, austral /ˈo.pjos/
   * Rimes: -opjos

### Nom

opios m. pl.
* forma plural de opio
# opisthii
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpɪs.tʰɪ.iː/

### Nom

opisthiī
* genitiu singular de opisthion
# opisthiis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpɪs.tʰɪ.iːs/

### Nom

opisthiīs
* datiu plural de opisthion
* ablatiu plural de opisthion
# opinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.siw/, occidental /o.piˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

opinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Vosaltres/vós] opinéssiu, opinésseu, opinàsseu, opinàssiu o opinàreu.

#### Sinònims

* opineguéssou, forma col·loquial.
# opinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈne.sim/, occidental /o.piˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

opinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Nosaltres] opinéssim, opinéssem, opinàssem, opinàssim o opinàrem.

#### Sinònims

* opineguéssom, forma col·loquial.
# opiní
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.piˈni/, occidental /o.piˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

opiní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de opinar.
    [Jo] opiní o vaig opinar.
# opio
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈo.pjo/
   * Rimes: -opjo

### Nom

opio m. ‎(plural opios)
* opi

### Verb

opio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb opiarse

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pio (2)
# opisthio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpɪs.tʰɪ.oː/

### Nom

opisthiō
* datiu singular de opisthion
* ablatiu singular de opisthion
# opisthia
## Anglès
### Nom

opisthia
* forma plural de opisthion

## Llatí

   * Pronúncia: /ɔˈpɪs.tʰɪ.a/

### Nom

opisthia
* nominatiu plural de opisthion
* vocatiu plural de opisthion
* acusatiu plural de opisthion
# oficialitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.βə/ balear /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.və/, /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.a.ɫiˈd͡za.βa/ valencià /o.fi.si.a.ɫiˈza.va/, /o.fi.si.a.ɫiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

oficialitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de oficialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de oficialitzar.
# oficialitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.βən/ balear /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.vən/, /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.a.ɫiˈd͡za.βen/ valencià /o.fi.si.a.ɫiˈza.ven/, /o.fi.si.a.ɫiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

oficialitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de oficialitzar.
# oficialitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.βəs/ balear /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.vəs/, /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.a.ɫiˈd͡za.βes/ valencià /o.fi.si.a.ɫiˈza.ves/, /o.fi.si.a.ɫiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

oficialitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de oficialitzar.
# oficialitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.əˈɫi.d͡zəs/ balear /o.fi.si.əˈɫi.d͡zəs/, /u.fi.si.əˈɫi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.aˈɫi.d͡zes/, valencià /o.fi.si.aˈɫi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

oficialitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de oficialitzar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb oficialitzar.

#### Variants

* [2] oficialitzis
# oficialitzasses
## Català
### Verb

oficialitzasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oficialitzar.

#### Variants

* oficialitzessis, oficialitzesses, oficialitzares
# oficialitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.fi.si.əˈɫi.d͡zən/ balear /o.fi.si.əˈɫi.d͡zən/, /u.fi.si.əˈɫi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /o.fi.si.aˈɫi.d͡zen/, valencià /o.fi.si.aˈɫi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

oficialitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de oficialitzar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb oficialitzar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb oficialitzar.

#### Variants

* [2] oficialitzin
* [3] oficialitzin
# oficialitze
## Català
### Verb

oficialitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oficialitzar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oficialitzar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oficialitzar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb oficialitzar.

#### Variants

* [1] oficialitzo, oficialitzi
* [2] oficialitzi
* [3] oficialitzi
* [4] oficialitzi
# originares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒiˈna.ɾəs/ balear /o.ɾi.ʒiˈna.ɾəs/, /u.ɾi.ʒiˈna.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒiˈna.ɾes/, valencià /o.ɾi.d͡ʒiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

originares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de originar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb originar.

#### Variants

* [2] originessis, originesses, originassis, originasses

### Miscel·lània

* Anagrames: ignoraries, originar-se
# originareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒi.nəˈɾɛw/ balear /o.ɾi.ʒi.nəˈɾəw/, /u.ɾi.ʒi.nəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒi.naˈɾew/, valencià /o.ɾi.d͡ʒi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

originareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de originar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ignoraríeu
# originaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒi.nəˈɾi.ə/ balear /o.ɾi.ʒi.nəˈɾi.ə/, /u.ɾi.ʒi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒi.naˈɾi.a/, valencià /o.ɾi.d͡ʒi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

originaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de originar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de originar.
# originarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒi.nəˈɾi.ən/ balear /o.ɾi.ʒi.nəˈɾi.ən/, /u.ɾi.ʒi.nəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒi.naˈɾi.en/, valencià /o.ɾi.d͡ʒi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

originarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de originar.
# originaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒiˈna.ɾən/ balear /o.ɾi.ʒiˈna.ɾən/, /u.ɾi.ʒiˈna.ɾən/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒiˈna.ɾen/, valencià /o.ɾi.d͡ʒiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

originaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de originar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb originar.

#### Variants

* [2] originessin, originessen, originassin, originassen

### Miscel·lània

* Anagrama: ignorarien
# originari
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.ɾi.ʒiˈna.ɾi/, occidental /o.ɾi.ʒiˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del llatí medieval originarius

### Adjectiu

originari m. ‎(femení originària, plural masculí originaris, plural femení originàries)
* Relacionat amb l'origen.
    Ex.:Aquesta rondalla és originària de l'Empordà.

#### Relacionats

* original

#### Traduccions

* Anglès: original $^{(en)}$
* Castellà: originario $^{(es)}$
* Francès: originaire $^{(fr)}$
* Italià: originario $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·gi·na·ri (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# originaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒi.nəˈɾi.əs/ balear /o.ɾi.ʒi.nəˈɾi.əs/, /u.ɾi.ʒi.nəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒi.naˈɾi.es/, valencià /o.ɾi.d͡ʒi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

originaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de originar.
# originarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.ʒi.nəˈɾa/ balear /o.ɾi.ʒi.nəˈɾa/, /u.ɾi.ʒi.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /o.ɾi.ʒi.naˈɾa/, valencià /o.ɾi.d͡ʒi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

originarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de originar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ignoraria
# ocupació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.pə.siˈo/ balear /o.ku.pə.siˈo/, /u.ku.pə.siˈo/ Occidental: /o.ku.pa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí occupatio, segle XIV.

### Nom

ocupació f. ‎(plural ocupacions)
* Acció d'ocupar.
* Allò en què hom està ocupat.
* feina

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cu·pa·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# ocupaies
## Català
### Verb

ocupaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ocupaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.ku.paˈθjo.nes/, meridional /o.ku.paˈθjo.neh/
       Americà: alt /o.ku.paˈsjo.n(e)s/, baix /o.ku.paˈsjo.neh/, austral /o.ku.paˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

ocupaciones f. pl.
* forma plural de ocupación
# ocupación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.ku.paˈθjon/, meridional \o.ku.paˈθjoŋ\
       Americà: alt /o.ku.p(a)ˈsjon/, baix \o.ku.paˈsjoŋ\, austral /o.ku.paˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

ocupación f. ‎(plural ocupaciones)
* ocupació
* feina

#### Sinònims

* empleo, trabajo

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cu·pa·ción (4)

### Vegeu també

* ocupación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ocupaes
## Asturià
### Verb

ocupaes
* participi femení plural de ocupar
# ocupaia
## Català
### Verb

ocupaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ocupaien
## Català
### Verb

ocupaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ocupar.
# ohoreren
## Basc
### Nom

ohoreren
* genitiu indefinit de ohore
# ohorerentzat
## Basc
### Nom

ohorerentzat
* benefactiu indefinit de ohore
# ohorerengatik
## Basc
### Nom

ohorerengatik
* causal indefinit de ohore
# ohorerik
## Basc
### Nom

ohorerik
* partitiu indefinit de ohore
# ohoretan
## Basc
### Nom

ohoretan
* inessiu indefinit de ohore
# ohoreri
## Basc
### Nom

ohoreri
* datiu indefinit de ohore
# ohoretaraino
## Basc
### Nom

ohoretaraino
* terminatiu indefinit de ohore
# ohoretarantz
## Basc
### Nom

ohoretarantz
* al·latiu direccional indefinit de ohore
# ohoretako
## Basc
### Nom

ohoretako
* genitiu locatiu indefinit de ohore
# ohoretara
## Basc
### Nom

ohoretara
* al·latiu indefinit de ohore
# pales obertes
## Català
### Nom

pales obertes f. pl.
* Forma plural de pala oberta.
# pales tancades
## Català
### Nom

pales tancades f. pl.
* Forma plural de pala tancada.
# palesai
## Italià
### Verb

palesai
* primera persona singular (io) del passat de palesare
# pales llargues
## Català
### Nom

pales llargues f. pl.
* Forma plural de pala llarga.
# palesa
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈɫɛ.zə/, occidental /paˈɫe.za/
   * Rimes: -ɛza

### Adjectiu

palesa f. ‎(plural paleses)
* Forma femenina de palès.

### Verb

palesa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de palesar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb palesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·le·sa (3)
* Anagrama: palaes

## Italià
### Verb

palesa
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de palesare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de palesare