OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esbatéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.siw/, occidental /ez.baˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbatéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Vosaltres/vós] esbatéssiu, esbatésseu o esbatéreu.
# esbatérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.ɾəm/, occidental /ez.baˈte.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

esbatérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbatre.
    [Nosaltres] esbatérem o vam/vàrem esbatre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    Forma valenciana: [nosaltres] esbatéssim, esbatéssem o esbatérem.
# esbatés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈtes/, occidental /ez.baˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

esbatés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Jo] esbatés o esbatera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Ell/ella/vostè] esbatés o esbatera.
# esbatéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈte.sim/, occidental /ez.baˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbatéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatre.
    [Nosaltres] esbatéssim, esbatéssem o esbatérem.
# esboldreguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫˈdɾɛ.ɣis/ balear /əz.boɫˈdɾə.ɣis/, /əz.buɫˈdɾɛ.ɣis/ Occidental: /ez.boɫˈdɾe.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

esboldreguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldregues

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·guis (4)
# esboldreguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.səm/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.səm/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.səm/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esboldreguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssim, esboldregàssim, esboldregàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gués·sem (5)
# esboldregués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣes/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣes/, /əz.buɫ.dɾəˈɣes/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

esboldregués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldregàs
* [2] esboldregàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gués (4)
# esboldreguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.səw/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.səw/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.səw/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esboldreguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssiu, esboldregàssiu, esboldregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gués·seu (5)
# esboldreguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sim/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.sim/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.sim/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esboldreguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguéssem, esboldregàssim, esboldregàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gués·sim (5)
# esboldregàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa.ɾəm/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa.ɾəm/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa.ɾəm/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esboldregàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gà·rem (5)
# esboldreguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣe.siw/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣe.siw/, /əz.buɫ.dɾəˈɣe.siw/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esboldreguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguésseu, esboldregàssiu, esboldregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gués·siu (5)
# esboldregà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣa/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣa/, /əz.buɫ.dɾəˈɣa/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

esboldregà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gà (4)
* Anagrames: doblegar-se, doblegares
# esboldreguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫˈdɾɛ.ɣin/ balear /əz.boɫˈdɾə.ɣin/, /əz.buɫˈdɾɛ.ɣin/ Occidental: /ez.boɫˈdɾe.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

esboldreguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esboldregar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esboldregar.

#### Variants

* [1] esboldreguen
* [2] esboldreguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·guin (4)
# esboldreguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾəˈɣi/ balear /əz.boɫ.dɾəˈɣi/, /əz.buɫ.dɾəˈɣi/ Occidental: /ez.boɫ.dɾeˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

esboldreguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·guí (4)
# esboscassau
## Català
### Verb

esboscassau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esboscassar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [1] esboscasseu
* [2] esboscasseu
# esboscasse
## Català
### Verb

esboscasse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esboscassar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [1] esboscasso, esboscassi, esboscàs
* [2] esboscassi
* [3] esboscassi
* [4] esboscassi
# esboscassaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈsa.βəs/ balear /əz.bos.kəˈsa.vəs/, /əz.bus.kəˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.βos.kaˈsa.βes/ valencià /ez.bos.kaˈsa.ves/, /ez.βos.kaˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esboscassaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esboscassar.
# esboscassassis
## Català
### Verb

esboscassassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscassessis, esboscassesses, esboscassasses, esboscassares
# esboscassava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈsa.βə/ balear /əz.bos.kəˈsa.və/, /əz.bus.kəˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /ez.βos.kaˈsa.βa/ valencià /ez.bos.kaˈsa.va/, /ez.βos.kaˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esboscassava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esboscassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esboscassar.
# esboscassaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈsa.βən/ balear /əz.bos.kəˈsa.vən/, /əz.bus.kəˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.βos.kaˈsa.βen/ valencià /ez.bos.kaˈsa.ven/, /ez.βos.kaˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esboscassaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esboscassar.
# esboscassassin
## Català
### Verb

esboscassassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscassessin, esboscassessen, esboscassassen, esboscassaren
# enrojolament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈmen/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈment/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈmen/ valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈment/, /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De enrojolar i el sufix -ment.

### Nom

enrojolament m. ‎(plural enrojolaments)
* Acció o efecte d'enrojolar-se.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·la·ment (5)
* Anagrama: moltonejaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enrojolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa.ɾən/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa.ɾən/, /ən.ru.ʒuˈɫa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa.ɾen/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enrojolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enrojolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolara
## Català
### Verb

enrojolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾan/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾan/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾan/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enrojolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enrojolar.
# enrojolar-se
## Català
### Verb

enrojolar-se
* Forma pronominal de enrojolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrojolares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enrojolaments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈmens/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈmens/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈmens/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈmens/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

enrojolaments m. pl.
* Forma plural de enrojolament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·la·ments (5)
# enrojolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa/, /ən.ru.ʒuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa/ valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫaɾ/, /en.ro.d͡ʒoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enrojolà
   * Etimologia: De *enrojorar per dissimilació, del prefix en- i rojor, segle XIX.

### Verb

enrojolar trans., pron. ‎(pronominal enrojolar-se)
* envermellir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enrojolo, enrojola, enrojolem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esborràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈra.ɾəw/ balear /əz.boˈra.ɾəw/, /əz.buˈra.ɾəw/ Occidental: /ez.boˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esborràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esborrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* [2] esborreguéssou, esborréssiu, esborrésseu, esborràssiu, esborràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·rà·reu (4)
# esborràssiu
## Català
### Verb

esborràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreguéssou, esborréssiu, esborrésseu, esborràsseu, esborràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ràs·siu (4)
# esborràieu
## Català
### Verb

esborràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esborrar.

#### Variants

* esborravo, esborràveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·rà·ieu (4)
# esborràssim
## Català
### Verb

esborràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreguéssom, esborréssim, esborréssem, esborràssem, esborràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ràs·sim (4)
# escabellaments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎəˈmens/ balear /əs.kə.bə.ʎəˈmens/, /əs.kə.bə.jəˈmens/ Occidental: /es.ka.be.ʎaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

escabellaments m. pl.
* Forma plural de escabellament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·ments (5)
# escabellant
## Català
### Verb

escabellant
* Gerundi del verb escabellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llant (4)
# escabellaies
## Català
### Verb

escabellaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escabellar.

#### Variants

* escabellaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·ies (5)
# escabellaia
## Català
### Verb

escabellaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escabellar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escabellar.

#### Variants

* [1] escabellavi, escabellava
* [2] escabellava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·ia (5)
# escabellaien
## Català
### Verb

escabellaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escabellar.

#### Variants

* escabellaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·ien (5)
# escabellades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βəˈʎa.ðəs/ balear /əs.kə.bəˈʎa.ðəs/, /əs.kə.bəˈja.ðəs/ Occidental: /es.ka.beˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

escabellades f. pl.
* Forma plural de escabellada.

### Verb

escabellades
* Participi femení plural del verb escabellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·des (5)
# escabellam
## Català
### Verb

escabellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escabellar.

#### Variants

* escabellem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llam (4)
# escabellament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎəˈmen/ balear /əs.kə.bə.ʎəˈment/, /əs.kə.bə.jəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βe.ʎaˈmen/ valencià /es.ka.be.ʎaˈment/, /es.ka.βe.ʎaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escabellar i el sufix -ment.

### Nom

escabellament m. ‎(plural escabellaments)
* Fet d’escabellar.

#### Traduccions

* Castellà: desmelenamiento $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escabellada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βəˈʎa.ðə/ balear /əs.kə.bəˈʎa.ðə/, /əs.kə.bəˈja.ðə/ Occidental: /es.ka.beˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

escabellada f. ‎(plural escabellades)
* Forma femenina de escabellat.

### Verb

escabellada
* Participi femení singular del verb escabellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·lla·da (5)
# escabellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βəˈʎa/ balear /əs.kə.bəˈʎa/, /əs.kə.bəˈja/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βeˈʎa/ valencià /es.ka.beˈʎaɾ/, /es.ka.βeˈʎa/ Informal: nord-occidental /as.ka.βeˈʎa/, valencià /as.ka.βeˈʎaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: escabellà, escavallà, escavallar
   * Etimologia: Del prefix es-, cabell i la desinència -ar, segle XVII.

### Verb

escabellar trans., pron. ‎(pronominal escabellar-se)
* Fer perdre la bona composició dels cabells.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escabello, escabella, escabellem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* descabellar, despentinar, esbullar, escabellonar, esperrucar

#### Traduccions

* Anglès: tousle $^{(en)}$
* Castellà: desmelenar $^{(es)}$
* Francès: ébouriffer $^{(fr)}$, écheveler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enrullesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ruˈʎe.səs/, occidental /en.ruˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enrullesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrullar.
# enrullessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ruˈʎe.sən/, occidental /en.ruˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enrullessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrullar.
# enrulleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʎɛw/ balear /ən.ruˈʎəw/, /ən.ruˈʎɛw/ Occidental: /en.ruˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrulleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrullar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrullar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrullar.
# enrullàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ruˈʎa.ɾəw/, occidental /en.ruˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enrullàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enrullar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrullar.
# enrullo
## Català
### Verb

enrullo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrullar.
# escondíssets
## Català antic
### Verb

escondíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* escondísseu, escondírets, escondíreu
# escondíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.sim/ balear /əs.konˈdi.sim/, /əs.kunˈdi.sim/ Occidental: /es.konˈdi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

escondíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* escondíssem, escondírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dís·sim (4)
# escondíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.siw/ balear /əs.konˈdi.siw/, /əs.kunˈdi.siw/ Occidental: /es.konˈdi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

escondíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* escondísseu, escondíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dís·siu (4)
# escondíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.ɾəw/ balear /əs.konˈdi.ɾəw/, /əs.kunˈdi.ɾəw/ Occidental: /es.konˈdi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

escondíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escondir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* [2] escondíssiu, escondísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dí·reu (4)
* Anagrama: considereu

## Català antic
### Verb

escondíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de escondir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* [1] escondist
* [2] escondíssets, escondísseu, escondírets
# escondíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.səm/ balear /əs.konˈdi.səm/, /əs.kunˈdi.səm/ Occidental: /es.konˈdi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

escondíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* escondíssim, escondírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dís·sem (4)

## Català antic
### Verb

escondíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* escondírem
# escondísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.səw/ balear /əs.konˈdi.səw/, /əs.kunˈdi.səw/ Occidental: /es.konˈdi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

escondísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* escondíssiu, escondíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dís·seu (4)

## Català antic
### Verb

escondísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* escondíssets, escondírets, escondíreu
# escondírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.ɾəm/ balear /əs.konˈdi.ɾəm/, /əs.kunˈdi.ɾəm/ Occidental: /es.konˈdi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

escondírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escondir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* [2] escondíssim, escondíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dí·rem (4)
* Anagrama: considerem

## Català antic
### Verb

escondírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de escondir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* [1] escondim
* [2] escondíssem
# escondírets
## Català antic
### Verb

escondírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* escondíssets, escondísseu, escondíreu
# escondíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdi.əw/ balear /əs.konˈdi.əw/, /əs.kunˈdi.əw/ Occidental: /es.konˈdi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escondíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escondir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dí·eu (4)

## Català antic
### Verb

escondíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondir

#### Variants

* escondíets
# escondís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kunˈdis/ balear /əs.konˈdis/, /əs.kunˈdis/ Occidental: /es.konˈdis/
   * Rimes: -is

### Verb

escondís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escondir.

#### Variants

* [1] escondira
* [2] escondira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·con·dís (3)

## Català antic
### Verb

escondís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de escondir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de escondir

#### Variants

* [1] escondira
* [2] escondira
# escamarràssem
## Català
### Verb

escamarràssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarrar.

#### Variants

* escamarréssem, escamarràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·ràs·sem (5)
* Anagrama: escarramàssem
# escamarràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.məˈra.βəm/, balear /əs.kə.məˈra.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.ka.maˈra.βem/ valencià /es.ka.maˈra.vem/, /es.ka.maˈra.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

escamarràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·rà·vem (5)
* Anagrama: escarramàvem
# escamarreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.məˈrɛw/ balear /əs.kə.məˈrəw/, /əs.kə.məˈrɛw/ Occidental: /es.ka.maˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escamarreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escamarrar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escamarrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·reu (4)
* Anagrama: escarrameu
# escamarressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈre.sən/, occidental /es.ka.maˈre.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escamarressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarrar.

#### Variants

* escamarrassen, escamarraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·res·sen (5)
* Anagrama: escarramessen
# escamarro
## Català
### Verb

escamarro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escamarrar.

#### Variants

* escamarre

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·ro (4)
* Anagrama: escarramo
# escamarrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈra/, occidental /es.ka.maˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

escamarrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escamarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·rà (4)
* Anagrames: escarrama, escarramà, maceraràs, mascararé
# escamarràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.məˈra.ɾəm/, occidental /es.ka.maˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escamarràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escamarrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escamarrar.

#### Variants

* [2] escamarréssem, escamarràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·mar·rà·rem (5)
* Anagrames: escarramarem, escarramàrem