OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afegesquin
## Català
### Verb

afegesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afegir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·ges·quin (4)
* Anagrama: afegisquen
# afegigueren
## Català
### Verb

afegigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegien
## Català
### Verb

afegien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·gi·en (4)
* Anagrama: faenegí
# afegiguera
## Català
### Verb

afegiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afluixaia
## Català
### Verb

afluixaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afluixar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afluixar.
# afluixaies
## Català
### Verb

afluixaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afluixar.
# afluixam
## Català
### Verb

afluixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afluixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flui·xam (3)
* Anagrama: malfixau
# afluixara
## Català
### Verb

afluixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afluixar.
# afluixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫuˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.fɫujˈʃa/ valencià /a.fɫujˈʃaɾ/, /a.fɫuˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a- i fluix, segle XIV

### Verb

afluixar trans., pron., intr. ‎(pronominal afluixar-se)
* Posar fluix allò que està estret o tibant.
* Perdre la força alguna cosa, com la febre, la malaltia...
* Entebeir-se, disminuir el fervor o aplicació amb que es feia alguna cosa.
* Deixar anar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afluixo, afluixa, afluixem

#### Sinònims

* amollar, deslligar
* deslligar, relaxar, soltar
* deslligar, soltar
* moderar, remetre

#### Traduccions

* Anglès: loosen $^{(en)}$
* Castellà: aflojar $^{(es)}$
* Esperanto: malstreĉi $^{(eo)}$
* Francès: ralentir $^{(fr)}$
* Italià: rallentare $^{(it)}$
* Llatí: lapare $^{(la)}$
* Anglès: weaken $^{(en)}$
* Castellà: aflojar $^{(es)}$
* Francès: s'adoucir $^{(fr)}$
* Italià: raddolcirsi $^{(it)}$
* Llatí: remitere $^{(la)}$
* Castellà: aflojar $^{(es)}$
* Francès: se rélacher $^{(fr)}$
* Italià: rallentare $^{(it)}$
* Llatí: tepescere $^{(la)}$
* Castellà: soltar $^{(es)}$
* Francès: lâcher $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flui·xar (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afluixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫu.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.fɫuj.ʃaˈɾan/ valencià /a.fɫuj.ʃaˈɾan/, /a.fɫu.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afluixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afluixar.
# afluixaien
## Català
### Verb

afluixaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afluixar.
# afluixar-se
## Català
### Verb

afluixar-se
* Forma pronominal de afluixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: afluixares
# aflonjau
## Català
### Verb

aflonjau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aflonjar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aflonjar.
# aflonjaven
## Català
### Verb

aflonjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aflonjar.
# aflonjassis
## Català
### Verb

aflonjassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjaríeu
## Català
### Verb

aflonjaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aflonjar.
# aflonjassen
## Català
### Verb

aflonjassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjasses
## Català
### Verb

aflonjasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjassin
## Català
### Verb

aflonjassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjava
## Català
### Verb

aflonjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aflonjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aflonjar.
# administrus
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈni.strus/
   * Àudio: França

### Verb

administrus
* condicional de administri
# administràs
## Català
### Verb

administràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administru
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈni.stru/
   * Àudio: França

### Verb

administru
* volitiu de administri
# administràrem
## Català
### Verb

administràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de administrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administràieu
## Català
### Verb

administràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administràreu
## Català
### Verb

administràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de administrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administros
## Català
### Verb

administros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb administrar.

## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈni.stros/

### Verb

administros
* futur de administri
# administrà
## Català
### Verb

administrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de administrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·nis·trà (4)
* Anagrama: ministrada
# administro
## Català
### Verb

administro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de administrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb administrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb administrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.miˈnis.tɾo\, meridional \að.miˈnih.tɾo\
       Americà: alt /ad.miˈnis.t͡s(o)/, baix \að.miˈnih.tɾo\
   * Rimes: -istɾo

### Verb

administro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb administrar
# aforraràs
## Català
### Verb

aforraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aforrar.
# aforrarà
## Català
### Verb

aforrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aforrar.
# aforraré
## Català
### Verb

aforraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aforrar.
# aforraríeu
## Català
### Verb

aforraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aforrar.
# aforrava
## Català
### Verb

aforrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aforrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aforrar.
# afanyaien
## Català
### Verb

afanyaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˌɲa.ðəˈmen/ balear /ə.fəˌɲa.ðəˈment/, /ə.fəˌɲa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.faˌɲa.ðaˈmen/ valencià /a.faˌɲa.ðaˈment/, /a.faˌɲa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De afanyat i el sufix -ment amb la forma femenina.

### Adverbi

afanyadament
* D'una manera afanyada.

#### Traduccions

* Anglès: desirously $^{(en)}$
* Castellà: afanadamente $^{(es)}$, afanosamente $^{(es)}$
* Italià: affannosamente $^{(it)}$, affannatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·nya·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# afanyam
## Català
### Verb

afanyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afanyar.
# afanyaia
## Català
### Verb

afanyaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyaies
## Català
### Verb

afanyaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afanyar.
# afanyar-se
## Català
### Verb

afanyar-se
* Forma pronominal de afanyar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'afanyo, s'afanya, ens afanyem

### Miscel·lània

* Anagrama: afanyares
# afanyara
## Català
### Verb

afanyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afanyar.
# aglomerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫu.məˈɾa/ balear /ə.ɣɫo.məˈɾa/, /ə.ɣɫu.məˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫo.meˈɾa/ valencià /a.ɣɫo.meˈɾaɾ/, /a.ɣɫo.meˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aglomerà
   * Etimologia: Del llatí agglomerare, segle XIX.

### Verb

aglomerar trans., pron. ‎(pronominal aglomerar-se)
* Aplegar fins a formar una massa compacta.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aglomero, aglomera, aglomerem

#### Traduccions

* Anglès: agglomerate $^{(en)}$
* Castellà: aglomerar $^{(es)}$
* Francès: s'agglomérer $^{(fr)}$
* Italià: agglomerare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glo·me·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aglomerar-se
## Català
### Verb

aglomerar-se
* Forma pronominal de aglomerar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aglomerares
# aglomeraien
## Català
### Verb

aglomeraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aglomerar.
# aglomeraia
## Català
### Verb

aglomeraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aglomerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aglomerar.
# aglomeracja
## Polonès

   * Pronúncia: /ˌa.glɔ̃.meˈɾa.ʦ̑ʲja/

### Nom

aglomeracja f.
* aglomeració
# aglomeraies
## Català
### Verb

aglomeraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aglomerar.
# aglomeram
## Català
### Verb

aglomeram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aglomerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glo·me·ram (4)
* Anagrames: magolarem, magolàrem
# afaiçonaríeu
## Català
### Verb

afaiçonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afaiçonar.
# afaiçonassen
## Català
### Verb

afaiçonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonaré
## Català
### Verb

afaiçonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afaiçonar.
# afaiçonasses
## Català
### Verb

afaiçonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonassis
## Català
### Verb

afaiçonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonassin
## Català
### Verb

afaiçonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonaràs
## Català
### Verb

afaiçonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afaiçonar.
# agallinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ʎiˈna.βəs/, balear /ə.ɣə.ʎiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.ʎiˈna.βes/ valencià /a.ɣa.ʎiˈna.ves/, /a.ɣa.ʎiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agallinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agallinar-se.
# agallinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.ʎiˈne.sən/, occidental /a.ɣa.ʎiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agallinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agallinar-se.
# agallinen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈʎi.nən/, occidental /a.ɣaˈʎi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

agallinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agallinar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agallinar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agallinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·lli·nen (4)
* Anagrames: engallina, engallinà
# agallinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.ʎiˈne.sin/, occidental /a.ɣa.ʎiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agallinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agallinar-se.
# agallinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.ʎiˈne.sis/, occidental /a.ɣa.ʎiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agallinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agallinar-se.
# agallinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ʎiˈna.βən/, balear /ə.ɣə.ʎiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.ʎiˈna.βen/ valencià /a.ɣa.ʎiˈna.ven/, /a.ɣa.ʎiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agallinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agallinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·lli·na·ven (5)
* Anagrama: engallinava
# agallines
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈʎi.nəs/, occidental /a.ɣaˈʎi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

agallines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agallinar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agallinar-se.
# agallinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.ʎiˈne.səs/, occidental /a.ɣa.ʎiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agallinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agallinar-se.
# agalline
## Català
### Verb

agalline
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agallinar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agallinar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agallinar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agallinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·lli·ne (4)
* Anagrama: algalien
# agas
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.ɡas/
   * Àudio: Països Baixos

### Verb

agas
* present de agi
# agave
## Anglès
### Nom

agave ‎(plural agaves)
* atzavara
# agbaboje
## Ioruba
### Nom

agbaboje
* Bot. Planta desconeguda.

### Vegeu també

* Verger, Pierre Fátúmbí. Ewé - Le verbe et le pouvoir des plantes chez les Yorùbá (Nigeria - Bénin), 1997. París: Maisonneuve & Larose, 515. ISBN 2-7068-1302-4.
# agarrón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣaˈron\, meridional \a.ɣaˈroŋ\
       Americà: alt /a.ɡaˈron/, baix \a.ɣaˈroŋ\, austral \a.ɣaˈron\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De agarrar i el sufix -ón.

### Nom

agarrón m. ‎(plural agarrones)
* (basquetbol, futbol americà, hoquei) agafada

#### Sinònims

* agarrada
* agarre
* holding (futbol americà)
* obstrucción ilegal (futbol americà)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·rrón (3)

### Vegeu també

* agarrón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# agars
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣars/, occidental /aˈɣaɾs/
   * Rimes: -aɾs

### Nom

agars m. pl.
* Forma plural de agar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gars (2)
* Anagrames: Agràs, garsa, garsà, gasar

## Francès
### Nom

agars m. pl.
* forma plural de agar
# agat
## Caló català

   * Pronúncia: /əɡˈɡat/
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de la gat.

### Nom

agat ‎(əggát) f.
* forma alternativa de gat ‎(«camisa»)

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# agarrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈri/, occidental /a.ɣaˈri/
   * Rimes: -i

### Verb

agarrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·rí (3)
* Anagrames: agrair, agrari, agrira, agrirà, girara, girarà
# agatzat
## Basc
### Nom

agatzat
* prolatiu indefinit de aga
# agaves
## Anglès
### Nom

agaves
* forma plural de agave
# agaz
## Basc
### Nom

agaz
* instrumental indefinit de aga
* instrumental definit singular de aga
# afuselléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎe.səm/, occidental /a.fu.zeˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

afuselléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎi/, occidental /a.fu.zeˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

afusellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afusellar.
# afusen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfu.zən/, occidental /aˈfu.zen/
   * Rimes: -uzen

### Verb

afusen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·sen (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefnsu)
* Anagrames: enfusa, faunes, ufanes
# afuses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfu.zəs/, occidental /aˈfu.zes/
   * Rimes: -uzes

### Verb

afuses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afusar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afusar.
# afusessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈze.sən/, occidental /a.fuˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

afusessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusar.
# afuselléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎe.sim/, occidental /a.fu.zeˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

afuselléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afuselléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎe.siw/, occidental /a.fu.zeˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

afuselléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusellésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈʎe.səw/, occidental /a.fu.zeˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

afusellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusellar.
# afusesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈze.səs/, occidental /a.fuˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

afusesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusar.
# agresibitateek
## Basc
### Nom

agresibitateek
* ergatiu definit plural de agresibitate
# agresibitateen
## Basc
### Nom

agresibitateen
* genitiu definit plural de agresibitate
# agresibitateetan
## Basc
### Nom

agresibitateetan
* inessiu definit plural de agresibitate
# agresibitateei
## Basc
### Nom

agresibitateei
* datiu definit plural de agresibitate
# agresibitateengatik
## Basc
### Nom

agresibitateengatik
* causal definit plural de agresibitate
# agresibitateentzat
## Basc
### Nom

agresibitateentzat
* benefactiu definit plural de agresibitate
# agresibitateetako
## Basc
### Nom

agresibitateetako
* genitiu locatiu definit plural de agresibitate
# agresibitateaz
## Basc
### Nom

agresibitateaz
* instrumental definit singular de agresibitate
# agresibitateekin
## Basc
### Nom

agresibitateekin
* comitatiu definit plural de agresibitate
# agresibitateetara
## Basc
### Nom

agresibitateetara
* al·latiu definit plural de agresibitate
# aggrupparono
## Italià
### Verb

aggrupparono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de aggruppare
# aggruppaste
## Italià
### Verb

aggruppaste
* segona persona plural (voi) del passat de aggruppare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de aggruppare
# aggrupparsi
## Italià

   * Pronúncia: /aɡ.ɡrupˈpar.si/

### Verb

aggrupparsi pron.
* forma pronominal de aggruppare

#### Sinònims

* raggrupparsi

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·grup·pàr·si (4)
# aggruppassero
## Italià
### Verb

aggruppassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de aggruppare
# aggruppassi
## Italià
### Verb

aggruppassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de aggruppare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de aggruppare
# aggruppasti
## Italià
### Verb

aggruppasti
* segona persona singular (tu) del passat de aggruppare
# aggruppasse
## Italià
### Verb

aggruppasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de aggruppare
# aggruppassimo
## Italià
### Verb

aggruppassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de aggruppare
# aggruppata
## Italià
### Verb

aggruppata
* participi passat femení singular de aggruppare
# aggruppatasi
## Italià
### Verb

aggruppatasi
* participi passat femení singular de aggrupparsi
# afuse
## Català
### Verb

afuse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afusar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afusar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·se (3)
* Anagrames: afues, afués
# afusellam
## Català
### Verb

afusellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afusellar.
# afusellament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.zə.ʎəˈmen/ balear /ə.fu.zə.ʎəˈment/, /ə.fu.zə.ʎəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.fu.ze.ʎaˈmen/ valencià /a.fu.ze.ʎaˈment/, /a.fu.ze.ʎaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De afusellar i el sufix -ment

### Nom

afusellament m. ‎(plural afusellaments)
* Acció de matar amb trets de fusell.
* Execució militar realitzada per un escamot que dispara.

#### Traduccions

* Alemany: Erschießung $^{(de)}$ f.
* Basc: fusilatze $^{(eu)}$, fusilamendu $^{(eu)}$
* Castellà: fusilamiento $^{(es)}$
* Esperanto: pafmortigo $^{(eo)}$
* Francès: fusillade $^{(fr)}$ f.
* Romanès: împușcare $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·se·lla·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# afusaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈza.βəs/, balear /ə.fuˈza.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.fuˈza.βes/ valencià /a.fuˈza.ves/, /a.fuˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

afusaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afusar.
# afusella
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈze.ʎə/, occidental /a.fuˈze.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

afusella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afusellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afusellar.
# afusaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈza.βən/, balear /ə.fuˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /a.fuˈza.βen/ valencià /a.fuˈza.ven/, /a.fuˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

afusaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afusar.