OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# renasquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke.səw/, occidental /re.nasˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

renasquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixéssiu, renasquéssiu, renasquéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·qués·seu (4)
# renasquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke.sin/, occidental /re.nasˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

renasquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixessin, renasquessen, renasqueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·ques·sin (4)
# renasqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.nəsˈkɛw/ balear /rə.nəsˈkəw/, /rə.nəsˈkɛw/ Occidental: /re.nasˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

renasqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·queu (3)
* Anagrama: nasquéreu
# renasqué
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke/, occidental /re.nasˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

renasqué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixé

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·qué (3)
* Anagrama: esquenar
# renasquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke.səm/, occidental /re.nasˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

renasquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixéssim, renasquéssim, renasquérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·qués·sem (4)
# renasquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke.sis/, occidental /re.nasˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

renasquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixessis, renasquesses, renasqueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·ques·sis (4)
# renasquérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke.ɾəm/, occidental /re.nasˈke.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

renasquérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de renéixer/renàixer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb renàixer.

#### Variants

* [1] renaixérem
* [2] renaixéssim, renasquéssim, renasquéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·qué·rem (4)
# renasqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈkes/, occidental /re.nasˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

renasqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* [1] renaixessi, renaixessa, renaixés, renasquera
* [2] renaixessi, renaixés, renasquera

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·qués (3)
* Anagrames: arquessen, nasqueres, querassen
# renasquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.nəsˈke.sim/, occidental /re.nasˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

renasquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb renéixer/renàixer.

#### Variants

* renaixéssim, renasquéssem, renasquérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nas·qués·sim (4)
# reblaní
## Català
### Verb

reblaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de reblanir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reblanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·ní (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeilnr)
* Anagrames: albiren, baliren, berlina, bleiran, libaren
# reblanírem
## Català
### Verb

reblanírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reblanir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblanir.

#### Variants

* [2] reblaníssim, reblaníssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·ní·rem (4)
* Anagrama: embarrilen
# reblanís
## Català
### Verb

reblanís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblanir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblanir.

#### Variants

* [1] reblanira
* [2] reblanira

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·nís (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeilnrs)
* Anagrama: resbalin
# reblanixo
## Català
### Verb

reblanixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reblanir.

#### Variants

* reblaneixo, reblanesc, reblaneixi, reblanisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·ni·xo (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeilnorx)
# reblaníssem
## Català
### Verb

reblaníssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblanir.

#### Variants

* reblaníssim, reblanírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·nís·sem (4)
# reblaníem
## Català
### Verb

reblaníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de reblanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·ní·em (4)
# reblaníreu
## Català
### Verb

reblaníreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reblanir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblanir.

#### Variants

* [2] reblaníssiu, reblanísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·ní·reu (4)
* Anagrama: bruelarien
# reblanísseu
## Català
### Verb

reblanísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblanir.

#### Variants

* reblaníssiu, reblaníreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·nís·seu (4)
# reblaníeu
## Català
### Verb

reblaníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reblanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bla·ní·eu (4)
# remitentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.miˈten.tes/, meridional \re.miˈteŋ.teh\
       Americà: alt /re.miˈten.t(e)s/, baix \re.miˈteŋ.teh\, austral /re.miˈten.tes/
   * Rimes: -entes

### Nom

remitentes m. pl.
* forma plural de remitente
# remission
## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪˈmɪʃən/

### Nom

remission ‎(plural remissions)
* remissió

### Vegeu també

* remission. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# remissions
## Anglès
### Nom

remissions
* forma plural de remission
# remissibilis
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.mɪsˈsɪ.bɪ.lɪs/
   * Etimologia: De remissus, participi de remitto.

### Adjectiu

remissibilis m., f., remissible n.
* perdonable
    «remissibilis delicta» (Tertul·lià, De Pudicitia, 2)ofenses perdonables

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | remissibilis | remissible | remissibilēs | remissibilia |
| Vocatiu | remissibilis | remissible | remissibilēs | remissibilia |
| Acusatiu | remissibilem | remissibile | remissibilēs | remissibilia |
| Genitiu | remissibilis | remissibilis | remissibilium | remissibilium |
| Datiu | remissibilī | remissibilī | remissibilibus | remissibilibus |
| Ablatiu | remissibilī | remissibilī | remissibilibus | remissibilibus |
# remissibilium
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.mɪs.sɪˈbɪ.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

remissibilium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de remissibilis
# remissible
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈmɪs.sɪ.blɛ/

### Adjectiu

remissible
* nominatiu neutre singular de remissibilis
* vocatiu neutre singular de remissibilis
# remissum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈmɪs.sʊm/

### Verb

remissum
* supí acusatiu de remittō
# remissibilibus
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.mɪs.sɪˈbɪ.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

remissibilibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de remissibilis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de remissibilis
# retireguessen
## Català
### Verb

retireguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·re·gues·sen (5)
* Anagrames: entreseguir-se, terrenegéssiu
# retireguesses
## Català
### Verb

retireguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.
# retire
## Català
### Verb

retire
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de retirar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb retirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb retirar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb retirar.

## Anglès

   * Pronúncia: /ɹəˈtaɪ.ə(ɹ)/

### Verb

retire ‎(3a persona singular present retires, gerundi retiring, passat i participi retired)
* retirar-se
* jubilar-se
* (esports de pilota) replegar-se

#### Sinònims

* withdraw

### Vegeu també

* retire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# retireguem
## Català
### Verb

retireguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb retirar.
# retired
## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪˈtʌɪəd/

### Verb

retired
* passat i participi de retire
# retireguessa
## Català
### Verb

retireguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.
# retiraven
## Català
### Verb

retiraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ra·ven (4)
* Anagrames: atreviren, enrivetar, inveterar
# retiravo
## Català
### Verb

retiravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ra·vo (4)
* Anagrama: avortiré
# retiraves
## Català
### Verb

retiraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ra·ves (4)
* Anagrames: atrevir-se, atrevires
# retiravi
## Català
### Verb

retiravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de retirar.
# roentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ənˈta.βəw/ balear /ro.ənˈta.vəw/, /ru.ənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ro.enˈta.βew/ valencià /ro.enˈta.vew/, /ro.enˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

roentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de roentar.
# roentàs
## Català
### Verb

roentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb roentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb roentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·en·tàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenorst)
* Anagrames: anostre, Ànteros, astoren, enrosat, ensotar, nosatre, notares
# roentàssim
## Català
### Verb

roentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb roentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·en·tàs·sim (4)
* Anagrames: amortessin, amortissen, romanistes
# recaptatoris
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kəp.təˈtɔ.ɾis/, occidental /re.kap.taˈtɔ.ɾis/
   * Rimes: -ɔɾis

### Adjectiu

recaptatoris m. pl.
* Forma plural de recaptatori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cap·ta·to·ris (5)
# recapacitéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kə.pə.siˈte.sim/, occidental /re.ka.pa.siˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

recapacitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recapacitar.

#### Variants

* recapacitéssem, recapacitàssim, recapacitàssem, recapacitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ca·pa·ci·tés·sim (6)
# recapacití
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kə.pə.siˈti/, occidental /re.ka.pa.siˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

recapacití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de recapacitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ca·pa·ci·tí (5)
# recaptament
## Català
### Nom

recaptament m. ‎(plural recaptaments)
* recollida d'impostos i deutes

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cap·ta·ment (4)
# recapacitéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kə.pə.siˈte.siw/, occidental /re.ka.pa.siˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

recapacitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb recapacitar.

#### Variants

* recapacitésseu, recapacitàssiu, recapacitàsseu, recapacitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ca·pa·ci·tés·siu (6)
# recaptatòria
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.kəp.təˈtɔ.ɾi.ə/, occidental /re.kap.taˈtɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia

### Adjectiu

recaptatòria f. ‎(plural recaptatòries)
* Forma femenina de recaptatori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cap·ta·tò·ri·a (6)
# rinchos
## Gallec

   * Pronúncia: /'rin.t͡ʃo̝s/
   * Rimes: -int͡ʃo̝s

### Nom

rinchos m. pl.
* forma plural de rincho

### Miscel·lània

* Síl·labes: rin·chos (2)
* Heterograma de 7 lletres (chinors)
# ring
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈriŋ/, balear /ˈriŋk/ Occidental: nord-occidental /ˈriŋ/ valencià /ˈriŋk/, /ˈriŋ/
   * Rimes: -iŋk
   * Etimologia: Nom: de l'anglès ring ‎(«anella»), segle XIX. Doblet del patrimonial reng.
   * Etimologia: Interjecció: d'origen onomatopeic.

### Nom

ring m. ‎(plural rings)
* Tancat on tenen lloc els combats de boxa.

#### Traduccions
### Interjecció

ring
* So d'onomatopeia referit a un timbre.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪŋ/ àudio (EUA)

### Nom

ring ‎(plural rings)
* cèrcol
* anell
* anella, rodanxa
* rotllana de gent, cercle (figuradament)
* ring (boxa), pista (circ), arena (plaça)
* repic de campana, toc de timbre
* trucada, truc
* (geometria) corona circular
* (astronomia) anell
# ring fingers
## Anglès
### Nom

ring fingers
* forma plural de ring finger
# ringades
## Català
### Verb

ringades
* Participi femení plural del verb ringar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rin·ga·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeginrs)
* Anagrames: designar, dignar-se
# rincho
## Gallec

   * Pronúncia: /'rin.t͡ʃo̝/
   * Rimes: -int͡ʃo̝
   * Etimologia: Potser síncope de relincho o deverbal de rinchar, segle XIX.

### Nom

rincho m. ‎(plural rinchos)
* renill

#### Sinònims

* relincho

### Miscel·lània

* Síl·labes: rin·cho (2)
* Heterograma de 6 lletres (chinor)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre rincho
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionario de dicionarios sobre rincho
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre rincho
# rincón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \riŋˈkon\, meridional \riŋˈkoŋ\
       Americà: alt \riŋˈkon\, baix \riŋˈkoŋ\, austral \riŋˈkon\
   * Rimes: -on

### Nom

rincón m. ‎(plural rincones)
* racó
* (hoquei sobre patins) angle

#### Sinònims

* esquina

### Interjecció

¡rincón!
* (pilota basca) racó

#### Sinònims

* txoko

### Miscel·lània

* Síl·labes: rin·cón (2)

### Vegeu també

* rincón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ring finger
## Anglès
### Nom

ring finger ‎(plural ring fingers)
* (anatomia) dit anular, dit de l'anell

### Vegeu també

* ring finger. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# rincones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \riŋˈko.nes\, meridional \riŋˈko.neh\
       Americà: alt \riŋˈko.n(e)s\, baix \riŋˈko.neh\, austral \riŋˈko.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

rincones m. pl.
* forma plural de rincón
# ringa
## Català
### Verb

ringa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ringar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ringar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: rin·ga (2)
# renouée de l'Himalaya
## Francès
### Nom

renouée de l'Himalaya f. ‎(plural renouées de l'Himalaya)
* Bot. (Persicaria polystachya (C.F.W. Meissn.) H. Gross).

#### Sinònims

* renouée à nombreux épis

#### Hiperònims

* renouée

### Vegeu també

* ↑ Fried, Guillaume. Guide des plantes invasives, 2012 (en francès). París: Belin, p. 236. ISBN 978-2-7011-5793-1.
# renous
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈnɔws/, occidental /reˈnɔws/
   * Rimes: -ɔws

### Nom

renous m. pl.
* Forma plural de renou.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nous (2)
* Heterograma de 6 lletres (enorsu)
* Anagrama: nouers
# renouée
## Francès
### Nom

renouée f. ‎(plural renouées)
* Bot. (Fallopia spp., Persicaria spp. i Polygonum) Diverses plantes de la família de les poligonàcies.

#### Sinònims

* renouée à nombreux épis
* renouée affine
* renouée amphibie
* renouée bambou
* renouée bistorte
* renouée d'Aubert
* renouée de l'Himalaya
* renouée de Bohème
* renouée de Boukhara
* renouée des Alpes
* renouée des buissons
* renouée des haies
* renouée des oiseaux
* renouée du Japon
* renouée du Turkestan
* renouée grimpante
* renouée liseron
* renouée sarrasin
* renouée vivipare

#### Hiperònims

* polygonacées
# renouée du Turkestan
## Francès
### Nom

renouée du Turkestan f. ‎(plural renouées du Turkestan)
* Bot. (Fallopia baldschuanica (Regel) Holub).

#### Sinònims

* renouée grimpante

#### Hiperònims

* renouée

### Vegeu també

* ↑ Fried, Guillaume. Guide des plantes invasives, 2012 (en francès). París: Belin, 148. ISBN 978-2-7011-5793-1.
# renouejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.no.wəˈʒa/ balear /rə.no.wəˈd͡ʒa/, /rə.no.wəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /re.no.weˈʒa/ valencià /re.no.weˈd͡ʒaɾ/, /re.no.weˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De renou i el sufix -ejar.

### Verb

renouejar intr.
* Fer renou.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: renouejo, renoueja, renouegem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: re·no·ue·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# renouer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.noˈwe/ Occidental: nord-occidental /re.noˈwe/, valencià /re.noˈweɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De renou i el sufix -er.

### Adjectiu

renouer m. ‎(femení renouera, plural masculí renouers, plural femení renoueres)
* Que produeix molt de renou.

#### Variants

* renover

#### Traduccions

* Castellà: alborotador $^{(es)}$

### Nom

renouer m. ‎(plural renouers)
* Gran quantitat de renou

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·no·uer (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# renouera
## Català
### Adjectiu

renouera f. ‎(plural renoueres)
* Forma femenina de renouer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·no·ue·ra (4)
* Anagrama: anorreeu
# renou
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈnɔw/, occidental /reˈnɔw/
   * Rimes: -ɔw
   * Etimologia: Del prefix re- i nou, segle XVII

### Nom

renou m. ‎(plural renous)
* soroll

#### Derivats

* renouer
* enrenou
* renouejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·nou (2)
* Anagrames: nouer, noure, nouré, orneu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# romaneses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.məˈnɛ.zəs/ balear /ro.məˈnə.zəs/, /ru.məˈnɛ.zəs/ Occidental: /ro.maˈne.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Adjectiu

romaneses f. pl.
* Forma plural de romanesa.

### Nom

romaneses f. pl.
* Forma plural de romanesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ne·ses (4)
* Anagrames: aromessen, menoressa
# romaneven
## Català
### Verb

romaneven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Anagrames: ennovarem, ennovàrem
# romanga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruˈmaŋ.ɡə/, occidental /roˈmaŋ.ɡa/
   * Rimes: -aŋɡa

### Verb

romanga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb romandre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb romandre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb romandre.
# romaneu
## Català
### Verb

romaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de romandre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb romandre.
# romaneves
## Català
### Verb

romaneves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ne·ves (4)
* Anagrama: enrosàvem
# romanessen
## Català
### Verb

romanessen
* (col·loquial central) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb romandre.
# romanesses
## Català
### Verb

romanesses
* (col·loquial central) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·nes·ses (4)
* Anagrama: enrosàssem
# romaneva
## Català
### Verb

romaneva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ne·va (4)
* Anagrames: arenàvom, aromaven
# recargolí
## Català
### Verb

recargolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lí (4)
# recargoléssem
## Català
### Verb

recargoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recargolar.

#### Variants

* recargoléssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lés·sem (5)
# recargoléssim
## Català
### Verb

recargoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recargolar.

#### Variants

* recargoléssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lés·sim (5)
# recargolés
## Català
### Verb

recargolés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb recargolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lés (4)
* Anagrama: corgelar-se
# recargolésseu
## Català
### Verb

recargolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb recargolar.

#### Variants

* recargoléssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lés·seu (5)
# recargolàvem
## Català
### Verb

recargolàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·là·vem (5)
# recargoléssiu
## Català
### Verb

recargoléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb recargolar.

#### Variants

* recargolésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·lés·siu (5)
# recargolàrem
## Català
### Verb

recargolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·là·rem (5)
# recargolàreu
## Català
### Verb

recargolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·là·reu (5)
# recargolàveu
## Català
### Verb

recargolàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·là·veu (5)
# ronquejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋ.kəˈʒa.βəs/ balear /roŋ.kəˈd͡ʒa.vəs/, /ruŋ.kəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /roŋ.keˈʒa.βes/ valencià /roŋ.keˈd͡ʒa.ves/, /roŋ.keˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ronquejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ronquejar.
# ronquejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruŋ.kəˈʒa/ balear /roŋ.kəˈd͡ʒa/, /ruŋ.kəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /roŋ.keˈʒa/, valencià /roŋ.keˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

ronquejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ronquejar.