OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anglicitzasses
## Català
### Verb

anglicitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anglicitzar.
# anglicitzassin
## Català
### Verb

anglicitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anglicitzar.
# ambientàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈta.ɾəw/, occidental /am.bi.enˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ambientàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ambientar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ambients
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.biˈens/, occidental /am.biˈens/
   * Rimes: -ens

### Nom

ambients m. pl.
* Forma plural de ambient.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ents (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeimnst)
* Anagrama: abstenim
# ambientàs
## Català
### Verb

ambientàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ambientàssem
## Català
### Verb

ambientàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ambientà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈta/, occidental /am.bi.enˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

ambientà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ambientar.
# ambientis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.biˈen.tis/, occidental /am.biˈen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

ambientis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ambientar.
# ambiento
## Català

   * Pronúncia: central /əm.biˈen.tu/, occidental /am.biˈen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

ambiento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·to (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeimnot)
* Anagrames: embotina, embotinà, tombaien
# ambients d'aprenentatge
## Català
### Nom

ambients d'aprenentatge m. pl.
* Forma plural de ambient d'aprenentatge.
# ambientàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈta.ɾəm/, occidental /am.bi.enˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ambientàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ambientar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ambientàsseu
## Català
### Verb

ambientàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ansimerebbe
## Italià
### Verb

ansimerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de ansimare
# ansimeremo
## Italià
### Verb

ansimeremo
* primera persona plural (noi) del futur de ansimare
# ansimavo
## Italià
### Verb

ansimavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de ansimare
# ansimerai
## Italià
### Verb

ansimerai
* segona persona singular (tu) del futur de ansimare
# ansimerei
## Italià
### Verb

ansimerei
* primera persona singular (io) del condicional de ansimare
# ansimavi
## Italià
### Verb

ansimavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ansimare
# ansimeranno
## Italià
### Verb

ansimeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de ansimare
# ansimerebbero
## Italià
### Verb

ansimerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de ansimare
# ansimeremmo
## Italià
### Verb

ansimeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de ansimare
# ansimereste
## Italià
### Verb

ansimereste
* segona persona plural (voi) del condicional de ansimare
# anyadia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɲəˈði.ə/, occidental /a.ɲaˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

anyadia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anyadir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anyadir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·di·a (4)
# anyadesqui
## Català
### Verb

anyadesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anyadir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anyadir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anyadir.

#### Variants

* [1] anyadeixi, anyadisca
* [2] anyadeixi, anyadisca
* [3] anyadeixi, anyadisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·des·qui (4)
# anyadesquis
## Català
### Verb

anyadesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anyadir.

#### Variants

* anyadeixis, anyadisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·des·quis (4)
* Anagrama: anyadisques
# anyadides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɲəˈði.ðəs/, occidental /a.ɲaˈði.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

anyadides
* Participi femení plural del verb anyadir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·di·des (4)
* Anagrames: adinyades, disenyada
# anyadesc
## Català
### Verb

anyadesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anyadir.

#### Variants

* anyadeixo, anyadisc, anyadixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·desc (3)
* Anagrama: nyacades
# anyadesquin
## Català
### Verb

anyadesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anyadir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anyadir.

#### Variants

* [1] anyadeixin, anyadisquen
* [2] anyadeixin, anyadisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·des·quin (4)
* Anagrama: anyadisquen
# anyadida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɲəˈði.ðə/, occidental /a.ɲaˈði.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

anyadida
* Participi femení singular del verb anyadir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·di·da (4)
* Anagrama: adinyada
# anyadiguem
## Català
### Verb

anyadiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb anyadir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb anyadir.

#### Variants

* [1] anyadim
* [2] anyadim

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·di·guem (4)
# anyadien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɲəˈði.ən/, occidental /a.ɲaˈði.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

anyadien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anyadir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·di·en (4)
# anyadies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɲəˈði.əs/, occidental /a.ɲaˈði.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

anyadies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anyadir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nya·di·es (4)
# amidon oxydé acétylé
## Francès
### Nom

amidon oxydé acétylé m.
* midó acetilat oxidat

#### Sinònims

* E1451, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* amidon oxydé acétylé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amidàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.miˈða.jew/

### Verb

amidàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] amidàveu.
# amidon
## Francès

   * Pronúncia: /a.miˈdɔ̃/

### Nom

amidon m. ‎(plural amidons)
* (química) midó

### Vegeu també

* amidon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amidon hydroxypropylé
## Francès
### Nom

amidon hydroxypropylé m.
* midó hidroxipropilat

#### Sinònims

* E1440, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* amidon hydroxypropylé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amidon acétylé
## Francès
### Nom

amidon acétylé m.
* midó acetilat

#### Sinònims

* E1420, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* amidon acétylé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amidà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða/, occidental /a.miˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: amidar

### Verb

amidà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amidar.
    [Ell/ella/vostè] amidà o va amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dà (3)
* Anagrames: adiam, aidam
# amidon oxydé
## Francès
### Nom

amidon oxydé m.
* midó oxidat

#### Sinònims

* E1404, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* amidon oxydé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amidons
## Francès

   * Pronúncia: /a.miˈdɔ̃/

### Nom

amidons m. pl.
* forma plural de amidon
# amidos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aˈmi.ðos/

### Verb

amidos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] amidis o amides.
# apeixa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈpe.ʃə/ Occidental: nord-occidental /aˈpej.ʃa/ valencià /aˈpej.ʃa/, /aˈpe.ʃa/
   * Rimes: -ejʃa

### Verb

apeixa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apeixar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apeixar.
# apeixara
## Català
### Verb

apeixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apeixar.
# apeixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.pej.ʃaˈɾan/ valencià /a.pej.ʃaˈɾan/, /a.pe.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apeixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apeixar.
# apeixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃa/ valencià /a.pejˈʃaɾ/, /a.peˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apeixà
   * Etimologia: Del prefix a- i péixer amb canvi de conjugació.

### Verb

apeixar trans.
* Alimentar un animal amb abundància.
* Tractar regaladament algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apeixo, apeixa, apeixem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: cebar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pei·xar (3)
* Anagrames: apareix, expiara, paixerà, peixarà, xaperia

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aparroquiar
## Català
### Verb

aparroquiar
* Forma de l'infinitiu aparroquiar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ro·qui·ar (5)
# aparroquiarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈɾi.ən/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈɾi.ən/, /ə.pə.ru.ki.əˈɾi.ən/ Occidental: /a.pa.ro.ki.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aparroquiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aparroquiar-se.
# aparroquiara
## Català
### Verb

aparroquiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquiar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquiar-se.
# aparroquiaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.kiˈa.ɾən/ balear /ə.pə.ro.kiˈa.ɾən/, /ə.pə.ru.kiˈa.ɾən/ Occidental: /a.pa.ro.kiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aparroquiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aparroquiar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquiar-se.
# aparroquiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈɾɛw/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈɾəw/, /ə.pə.ru.ki.əˈɾɛw/ Occidental: /a.pa.ro.ki.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aparroquiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aparroquiar-se.
# aparroquiaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈɾi.ə/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈɾi.ə/, /ə.pə.ru.ki.əˈɾi.ə/ Occidental: /a.pa.ro.ki.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aparroquiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aparroquiar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aparroquiar-se.
# aombrí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.umˈbɾi/ balear /ə.omˈbɾi/, /ə.umˈbɾi/ Occidental: /a.omˈbɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

aombrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aombrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·om·brí (3)
* Heterograma de 6 lletres (abimor)
* Anagrames: abromi, abromí, bomira, bomirà
# aon
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈon/, occidental /aˈon/
   * Rimes: -on

### Adverbi

aon
* (mallorquí) Forma alternativa de on.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·on (2)
* Anagrames: ona, Ona

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aorta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɔr.tə/, occidental /aˈɔɾ.ta/
   * Rimes: -ɔɾta
   * Etimologia: Del grec antic ἀορτή ‎(aortḗ) provinent de ἀείρω ‎(aeírō, «elevar»), segle XIX

### Nom

aorta f. ‎(plural aortes)
* (anatomia) Artèria principal del sistema circulatori que distribueix la sang des del cor per tot el cos, excepte els pulmons.

#### Sinònims

* artèria aorta

#### Derivats

* aòrtic

#### Traduccions

* Alemany: Aorta $^{(de)}$
* Anglès: aorta $^{(en)}$
* Castellà: aorta $^{(es)}$ f.
* Francès: aorte $^{(fr)}$ f.
* Gallec: aorta $^{(gl)}$ f.
* Italià: aorta $^{(it)}$ f.
* Llatí: aorta $^{(la)}$
* Polonès: aorta $^{(pl)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·or·ta (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /eɪˈɔːtə/

### Nom

aorta ‎(plural aortas o aortae)
* (anatomia) aorta

#### Hiperònims

* artery

#### Derivats

* aortic

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈoɾ.ta/
       Americà: alt /aˈoɾ.t(a)/, baix /aˈoɾ.ta/
   * Rimes: -oɾta
   * Etimologia: Del grec antic ἀορτή ‎(aortḗ).

### Nom

aorta f. ‎(plural aortas)
* (anatomia) aorta

#### Hiperònims

* arteria

#### Derivats

* aórtico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·or·ta (3)
* Anagrames: atoar, atora, atorá, toara, toará

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre aorta

## Gallec

   * Pronúncia: /aˈɔɾ.ta/
   * Etimologia: Del llatí aorta, del grec antic ἀορτή ‎(aortḗ).

### Nom

aorta f. ‎(plural aortas)
* (anatomia) aorta

#### Hiperònims

* arteria

#### Derivats

* aórtico
* aortite

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·or·ta (3)
* Anagrama: atoar

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre aorta
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre aorta

## Italià

   * Pronúncia: /aˈɔr.ta/

### Nom

aorta f. ‎(plural aorte)
* (anatomia) aorta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·òr·ta (3)

## Llatí
### Nom

aorta f. ‎(genitiu aortae)
* (Terminologia Anatomica) aorta

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | aorta | aortae |
| Vocatiu | aorta | aortae |
| Acusatiu | aortam | aortās |
| Genitiu | aortae | aortārum |
| Datiu | aortae | aortīs |
| Ablatiu | aortā | aortīs |
# aortarum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.ɔrˈtaː.rʊm/

### Nom

aortārum
* genitiu plural de aorta
# aortas
## Anglès
### Nom

aortas
* forma plural de aorta

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈoɾ.tas/, meridional /aˈoɾ.tah/
       Americà: alt /aˈoɾ.t(a)s/, baix /aˈoɾ.tah/, austral /aˈoɾ.tas/
   * Rimes: -oɾtas

### Nom

aortas f. pl.
* forma plural de aorta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·or·tas (3)
* Anagrames: ataros, atoras, atorás, atraso, atrasó, toaras, toarás

## Gallec

   * Pronúncia: /aˈɔɾ.tas/

### Nom

aortas f. pl.
* forma femenina de aorta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·or·tas (3)
* Anagrama: atraso

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈɔr.taːs/

### Nom

aortās
* acusatiu plural de aorta
# aorte
## Francès

   * Pronúncia: /aˈɔʁt/

### Nom

aorte f. ‎(plural aortes)
* (anatomia) aorta

## Italià

   * Pronúncia: /aˈɔr.te/

### Nom

aorte f. pl.
* forma plural de aorta
# aomuku
## Japonès
### Verb

aomuku
* forma romaji de 仰向く
# aortam
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈɔr.tam/

### Nom

aortam
* acusatiu singular de aorta
# aortae
## Anglès
### Nom

aortae
* forma plural de aorta

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈɔr.taj/

### Nom

aortae
* nominatiu plural de aorta
* vocatiu plural de aorta
* genitiu singular de aorta
* datiu singular de aorta
# aortes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɔr.təs/, occidental /aˈɔɾ.tes/
   * Rimes: -ɔɾtes

### Nom

aortes f. pl.
* Forma plural de aorta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·or·tes (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeorst)
* Anagrames: astore, estora

## Francès

   * Pronúncia: /aˈɔʁt/

### Nom

aortes f. pl.
* forma plural de aorte
# amorino
## Anglès
### Nom

amorino
* (pintura) amoret, amorell

#### Sinònims

* putto

### Vegeu també

* amorino. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# amorinta
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.ta/

### Verb

amorinta ‎(plural amorintaj, acusatiu amorintan, plural acusatiu amorintajn)
* participi actiu passat de amori
# amores de negrito
## Castellà
### Nom

amores de negrito m. pl.
* forma plural de amor de negrito
# amorintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.taj/

### Verb

amorintaj
* forma plural de amorinta
# amorintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.tajn/

### Verb

amorintajn
* acusatiu plural de amorinta
# amores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈmo.ɾes/, meridional /aˈmo.ɾeh/
       Americà: alt /aˈmo.(ɾe)s/, baix /aˈmo.ɾeh/, austral /aˈmo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

amores m. pl.
* forma plural de amor

## Gallec
### Nom

amores m. pl.
* forma plural de amor

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmoː.reːs/

### Nom

amōrēs
* nominatiu plural de amor
* vocatiu plural de amor
* acusatiu plural de amor
# amorevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /a.moˌre.volˈmen.te/
   * Etimologia: De amorevole i el sufix -mente.

### Adverbi

amorevolmente
* amb amorositat, amorosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·re·vol·mén·te (6)
# amori
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmo.ri/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De l'arrel √amor i la desinència -i.

### Verb

amori ‎(present amoras, passat amoris, futur amoros, condicional amorus, volitiu amoru)
* (transitiu i intransitiu) fer l'amor

#### Conjugació
### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre amori
* Per a més informació vegeu l'entrada al bab.la sobre amori

## Italià

   * Pronúncia: /aˈmoː.ri/

### Nom

amori m. pl.
* forma plural de amore

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmoː.riː/

### Nom

amōrī
* datiu singular de amor
# amoribus
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmoː.rɪ.bʊs/

### Nom

amōribus
* datiu plural de amor
* ablatiu plural de amor
# amorintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈrin.tan/

### Verb

amorintan
* acusatiu de amorinta
# apobríreu
## Català antic
### Verb

apobríreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de apobrir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* [1] apobrist
* [2] apobríssets, apobrísseu, apobrírets
# apobrísseu
## Català antic
### Verb

apobrísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* apobríssets, apobrírets, apobríreu
# apobríeu
## Català antic
### Verb

apobríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de apobrir

#### Variants

* apobríets
# apobríssem
## Català antic
### Verb

apobríssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* apobrírem
# apobrírets
## Català antic
### Verb

apobrírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* apobríssets, apobrísseu, apobríreu
# apobrís
## Català antic
### Verb

apobrís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* [1] apobrira
* [2] apobrira
# apobríssets
## Català antic
### Verb

apobríssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* apobrísseu, apobrírets, apobríreu
# apoc
## Català
### Verb

apoc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·poc (2)
* Anagrames: acop $^{(alfagrama)}$, capo, capó, Capó, copa $^{(revers)}$, Copa $^{(revers)}$, copà, opac, poca
# apobríets
## Català antic
### Verb

apobríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de apobrir

#### Variants

* apobríeu
# apobrírem
## Català antic
### Verb

apobrírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de apobrir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de apobrir

#### Variants

* [1] apobrim
* [2] apobríssem
# apologitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sin/ balear /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡ze.sin/, /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫo.ʒiˈd͡ze.sin/, valencià /a.po.ɫo.d͡ʒiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apologitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apologitzar.
# apologitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫuˈʒi.d͡zi/ balear /ə.po.ɫoˈʒi.d͡zi/, /ə.pu.ɫuˈʒi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫoˈʒi.d͡zi/, valencià /a.po.ɫoˈd͡ʒi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

apologitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apologitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apologitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apologitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apologitzar.
# apologitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sis/ balear /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡ze.sis/, /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫo.ʒiˈd͡ze.sis/, valencià /a.po.ɫo.d͡ʒiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apologitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apologitzar.
# apologitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫuˈʒi.d͡zis/ balear /ə.po.ɫoˈʒi.d͡zis/, /ə.pu.ɫuˈʒi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫoˈʒi.d͡zis/, valencià /a.po.ɫoˈd͡ʒi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

apologitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apologitzar.
# apologitzo
## Català
### Verb

apologitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apologitzar.
# apologitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡za.ɾəw/ balear /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡za.ɾəw/, /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫo.ʒiˈd͡za.ɾew/, valencià /a.po.ɫo.d͡ʒiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apologitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apologitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apologitzar.
# apologitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡zɛw/ balear /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡zəw/, /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫo.ʒiˈd͡zew/, valencià /a.po.ɫo.d͡ʒiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apologitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apologitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apologitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apologitzar.
# apologitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɫuˈʒi.d͡zin/ balear /ə.po.ɫoˈʒi.d͡zin/, /ə.pu.ɫuˈʒi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /a.po.ɫoˈʒi.d͡zin/, valencià /a.po.ɫoˈd͡ʒi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

apologitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apologitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apologitzar.