OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# xarpàs
## Català
### Verb

xarpàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
# xarpàsseu
## Català
### Verb

xarpàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
# xarpà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃərˈpa/, occidental /t͡ʃaɾˈpa/
   * Rimes: -a

### Verb

xarpà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de xarpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xar·pà (2)
* Anagrama: xapar
# xarpàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃərˈpa.ɾəm/, occidental /t͡ʃaɾˈpa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

xarpàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de xarpar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
# xarpàssiu
## Català
### Verb

xarpàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
# viraux
## Francès

   * Pronúncia: /viˈʁo/

### Adjectiu

viraux m. pl.
* forma plural de viral
# virava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈɾa.βə/, balear /viˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /biˈɾa.βa/ valencià /viˈɾa.va/, /biˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

virava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de virar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de virar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·va (3)
* Anagrames: avivar, varavi
# viravi
## Català
### Verb

viravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de virar.
# virau
## Català
### Verb

virau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de virar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb virar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·rau (2)
* Anagrames: variu, viurà
# viraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈɾa.βən/, balear /viˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /biˈɾa.βen/ valencià /viˈɾa.ven/, /biˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

viraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de virar.
# viravo
## Català
### Verb

viravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de virar.
# vire
## Català
### Verb

vire
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de virar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb virar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb virar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb virar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·re (2)
* Anagrames: Rivé, verí
# virató
## Català
### Nom

virató m. ‎(plural viratons)
* Sageta curta i de cos gruixut utilitzada típicament en la ballesta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·tó (3)
* Heterograma de 6 lletres (aiortv)
* Anagrames: avorti, avortí, tiravo, triavo
# vireguem
## Català
### Verb

vireguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb virar.
# viraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈɾa.βəs/, balear /viˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /biˈɾa.βes/ valencià /viˈɾa.ves/, /biˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

viraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de virar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ra·ves (3)
* Anagrames: serviva, vaivers
# vocare
## Llatí

   * Pronúncia: /wɔˈkaː.rɛ/

### Verb

vocāre
* infinitiu del present actiu de vocō
# vocational
## Anglès

   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

vocational
* vocacional
# vocalitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.kə.ɫiˈd͡ze.siw/ balear /vo.kə.ɫiˈd͡ze.siw/, /vu.kə.ɫiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /bo.ka.ɫiˈd͡ze.siw/ valencià /vo.ka.ɫiˈze.siw/, /bo.ka.ɫiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vocalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vocalitzar.
# vocalitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.kə.ɫiˈd͡zi/ balear /vo.kə.ɫiˈd͡zi/, /vu.kə.ɫiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /bo.ka.ɫiˈd͡zi/ valencià /vo.ka.ɫiˈzi/, /bo.ka.ɫiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

vocalitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vocalitzar.
# vocational development
## Anglès
### Nom

vocational development
* desenvolupament professional

#### Sinònims

* career development

### Vegeu també

* vocational development. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# vocational counseling
## Anglès
### Nom

vocational counseling
* orientació professional

#### Sinònims

* career counseling
* professional guidance
* vocational guidance

### Vegeu també

* vocational counseling. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# vocalitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.kə.ɫiˈd͡ze.sim/ balear /vo.kə.ɫiˈd͡ze.sim/, /vu.kə.ɫiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /bo.ka.ɫiˈd͡ze.sim/ valencià /vo.ka.ɫiˈze.sim/, /bo.ka.ɫiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vocalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vocalitzar.
# vocas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɔ.kaːs/

### Verb

vocās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de vocō
# vocation
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

vocation ‎(plural vocations)
* vocació

### Vegeu també

* vocation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /vɔ.kaˈsjɔ̃/

### Nom

vocation f. ‎(plural vocations)
* vocació

### Vegeu també

* vocation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# xerracaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rə.kəˈɾan/, occidental /t͡ʃe.ra.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

xerracaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de xerracar.
# xerracares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rəˈka.ɾəs/, occidental /t͡ʃe.raˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

xerracares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de xerracar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerracar.
# xerracaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rə.kəˈɾas/, occidental /t͡ʃe.ra.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

xerracaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de xerracar.
# xerracaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rəˈka.ɾən/, occidental /t͡ʃe.raˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

xerracaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de xerracar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xerracar.
# xerracareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.rə.kəˈɾɛw/ balear /ʃə.rə.kəˈɾəw/, /ʃə.rə.kəˈɾɛw/ Occidental: /t͡ʃe.ra.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

xerracareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de xerracar.
# xerracaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rə.kəˈɾi.ə/, occidental /t͡ʃe.ra.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

xerracaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xerracar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xerracar.
# xerracarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rə.kəˈɾi.ən/, occidental /t͡ʃe.ra.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

xerracarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de xerracar.
# xerracaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rə.kəˈɾi.əs/, occidental /t͡ʃe.ra.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

xerracaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de xerracar.
# xerracarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.rə.kəˈɾa/, occidental /t͡ʃe.ra.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

xerracarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de xerracar.
# xarrotegés
## Català
### Verb

xarrotegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotegí
## Català
### Verb

xarrotegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de xarrotejar.
# xarroteja
## Català
### Verb

xarroteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de xarrotejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb xarrotejar.
# xarrotegéssem
## Català
### Verb

xarrotegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotegésseu
## Català
### Verb

xarrotegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotegesses
## Català
### Verb

xarrotegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarrotejar.
# xarrotegeu
## Català
### Verb

xarrotegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de xarrotejar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb xarrotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb xarrotejar.
# virtut
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /birˈtut/, balear /viɾˈtut/ Occidental: nord-occidental /birˈtut/ valencià /viɾˈtut/, /biɾˈtut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del llatí virtus ‎(«vigor, qualitat moral, masculinitat»), derivat de vir ‎(«home»), segle XII.

### Nom

virtut f. ‎(plural virtuts)
* Tret de caràcter que es considera positiu, qualitat
* Honra, virginitat
* Tendència cap al bé i la perfecció moral.

#### Sinònims

* avantatge, mèrit
* excel·lència
* rectitud

#### Derivats

* virtuós

#### Traduccions

* Anglès: virtue $^{(en)}$
* Castellà: virtud $^{(es)}$
* Francès: vertu $^{(fr)}$
* Italià: virtù $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vir·tut (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# virtuós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bir.tuˈos/, balear /viɾ.tuˈos/ Occidental: nord-occidental /bir.tuˈos/ valencià /viɾ.tuˈos/, /biɾ.tuˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del llatí virtuosus, de virtus ‎(«vigor, valor moral»).

### Adjectiu

virtuós m. ‎(femení virtuosa, plural masculí virtuosos, plural femení virtuoses)
* Que posseeix bones qualitats o aptituds.

#### Traduccions

* Alemany: züchtig $^{(de)}$
* Anglès: virtuous $^{(en)}$
* Àrab: فَاضِل‎ $^{(ar)}$
* Armeni: առաքինի $^{(hy)}$ ‎(arakiní)
* Belarús: дабрадзе́йны $^{(be)}$ ‎(dabradzeini)
* Búlgar: доброде́телен $^{(bg)}$ ‎(dobrodètelen)
* Castellà: virtuoso $^{(es)}$
* Esperanto: virta $^{(eo)}$
* Francès: vertueux $^{(fr)}$
* Gallec: virtuoso $^{(gl)}$
* Georgià: სათნო $^{(ka)}$ ‎(satno)
* Italià: virtuoso $^{(it)}$
* Letó: tikumīgs $^{(lv)}$
* Llatí: probus $^{(la)}$
* Maori: tapatahi $^{(mi)}$
* Neerlandès: deugdzaam $^{(nl)}$
* Occità: virtuós $^{(oc)}$
* Polonès: cnotliwy $^{(pl)}$
* Portuguès: virtuoso $^{(pt)}$
* Romanès: virtuos $^{(ro)}$
* Rus: доброде́тельный $^{(ru)}$ ‎(dobrodételni)
* Sànscrit: गुणज्ञ $^{(sa)}$
* Serbocroat: врлӣ $^{(sh)}$, vrli $^{(sh)}$
* Suec: dygdig $^{(sv)}$
* Turc: erdemli $^{(tr)}$
* Txec: ctnostný $^{(cs)}$
* Ucraïnès: доброче́сний $^{(uk)}$ ‎(dobrotxesni)
* Xinès: 有德行的 $^{(zh)}$ ‎(yǒudéxíngdí)

### Nom

virtuós m. ‎(plural virtuosos, femení virtuosa)
* Músic que destaca en el domini d'un instrument.

#### Traduccions

* Anglès: virtuoso $^{(en)}$
* Castellà: virtuoso $^{(es)}$
* Francès: virtuose $^{(fr)}$
* Italià: virtuoso $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vir·tu·ós (3)
* Heterograma de 7 lletres (iorstuv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# viruela
## Castellà

   * Pronúncia: /biˈɾwe.la/
   * Rimes: -ela
   * Etimologia: Del llatí variola ‎(«pústula»), diminutiu femení de varus.

### Nom

viruela f. ‎(plural viruelas)
* verola

#### Compostos i expressions

* viruela del mono, viruela símica

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·rue·la (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilruv)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre viruela
# viruso
## Esperanto

   * Pronúncia: /viˈru.so/

### Nom

viruso ‎(acusatiu viruson, plural virusoj, plural acusatiu virusojn)
* virus
# viruelas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /biˈɾwe.las/, meridional /biˈɾwe.lah/
       Americà: alt /biˈɾwe.l(a)s/, baix /biˈɾwe.lah/, austral /biˈɾwe.las/
   * Rimes: -elas

### Nom

viruelas f. pl.
* forma plural de viruela

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·rue·las (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilrsuv)
# virtuoso
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌvɜ.tʃuˈəʊ.səʊ/

### Nom

virtuoso ‎(plural virtuosos o virtuosi)
* virtuós

### Vegeu també

* virtuoso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /biɾˈtwo.so/
       Americà: alt /biɾˈtwo.s(o)/, baix /biɾˈtwo.so/
   * Rimes: -oso

### Nom

virtuoso m. ‎(plural virtuosos, femení virtuosa)
* virtuós

### Miscel·lània

* Síl·labes: vir·tuo·so (3)

### Vegeu també

* virtuoso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# virulent
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈvɪɹələnt/

### Adjectiu

virulent ‎(comparatiu more virulent, superlatiu most virulent)
* virulent

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# vexaves
## Català
### Verb

vexaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vexar.
# vexen
## Català
### Verb

vexen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vexar.
# vexessis
## Català
### Verb

vexessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xivesses
# vexetación
## Gallec
### Nom

vexetación f. ‎(plural vexetacións)
* vegetació

#### Variants

* (reintegracionisme) vegetaçom
# vexe
## Català
### Verb

vexe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vexar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vexar.
# vexes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛk.səs/ balear /ˈvək.səs/, /ˈvɛk.səs/ Occidental: nord-occidental /ˈbek.ses/ valencià /ˈvek.ses/, /ˈbek.ses/
   * Rimes: -ɛkses

### Verb

vexes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vexar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vexar.
# vexessen
## Català
### Verb

vexessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.
# vexesses
## Català
### Verb

vexesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.
# vexessin
## Català
### Verb

vexessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xivessen
# xciv
## Multilingüe
### Numeral

xciv ‎(anterior xciii, posterior xcv)
* forma alternativa de XCIV ‎(«94 en números romans»).
# xciii
## Multilingüe
### Numeral

xciii ‎(anterior xcii, posterior xciv)
* forma alternativa de XCIII ‎(«93 en números romans»).
# xcv
## Multilingüe
### Numeral

xcv ‎(anterior xciv, posterior xcvi)
* forma alternativa de XCV ‎(«95 en números romans»).
# xcvii
## Multilingüe
### Numeral

xcvii ‎(anterior xcvi, posterior xcviii)
* forma alternativa de XCVII ‎(«97 en números romans»).
# xc
## Multilingüe
### Numeral

xc ‎(anterior lxxxix, posterior xci)
* forma alternativa de XC ‎(«90 en números romans»).
# xcvi
## Multilingüe
### Numeral

xcvi ‎(anterior xcv, posterior xcvii)
* forma alternativa de XCVI ‎(«96 en números romans»).
# xcii
## Multilingüe
### Numeral

xcii ‎(anterior xci, posterior xciii)
* forma alternativa de XCII ‎(«92 en números romans»).
# xcix
## Multilingüe
### Numeral

xcix ‎(anterior xcviii, posterior c)
* forma alternativa de XCIX ‎(«99 en números romans»).
# xcviii
## Multilingüe
### Numeral

xcviii ‎(anterior xcvii, posterior xcix)
* forma alternativa de XCVIII ‎(«98 en números romans»).
# xci
## Multilingüe
### Numeral

xci ‎(anterior xc, posterior xcii)
* forma alternativa de XCI ‎(«91 en números romans»).
# vomitis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈmi.tis/ balear /voˈmi.tis/, /vuˈmi.tis/ Occidental: nord-occidental /boˈmi.tis/ valencià /voˈmi.tis/, /boˈmi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

vomitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vomitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·tis (3)
* Anagrama: motivis
# vomitius
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈtiws/ balear /vo.miˈtiws/, /vu.miˈtiws/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈtiws/ valencià /vo.miˈtiws/, /bo.miˈtiws/
   * Rimes: -iws

### Adjectiu

vomitius m. pl.
* Forma plural de vomitiu.

### Nom

vomitius m. pl.
* Forma plural de vomitiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·tius (3)
# vomito
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈmi.tu/ Occidental: nord-occidental /boˈmi.to/ valencià /voˈmi.to/, /boˈmi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

vomito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vomitar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vomitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vomitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·to (3)
* Anagrama: motivo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /boˈmi.to/
       Americà: alt /boˈmi.t(o)/, baix /boˈmi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

vomito
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb vomitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·to (3)
* Anagrames: motivo, motivó
# vomitories
## Anglès
### Nom

vomitories
* forma plural de vomitory
# vomitiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈtiw/ balear /vo.miˈtiw/, /vu.miˈtiw/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈtiw/ valencià /vo.miˈtiw/, /bo.miˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del baix llatí vomitivus, equivalent a vòmit i el sufix -iu, segle XIX.

### Adjectiu

vomitiu m. ‎(femení vomitiva, plural masculí vomitius, plural femení vomitives)
* Que fa vomitar.
* (figurat) Sinònim de fastigós.

#### Traduccions

* Castellà: vomitivo $^{(es)}$

### Nom

vomitiu m. ‎(plural vomitius)
* Medecina que provoca el vòmit.

#### Traduccions

* Castellà: vomitivo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·tiu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# vomitives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈti.βəs/ balear /vo.miˈti.vəs/, /vu.miˈti.vəs/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈti.βes/ valencià /vo.miˈti.ves/, /bo.miˈti.βes/
   * Rimes: -ives

### Adjectiu

vomitives f. pl.
* Forma plural de vomitiva.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·ti·ves (4)
# vomitori
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈtɔ.ɾi/ balear /vo.miˈtɔ.ɾi/, /vu.miˈtɔ.ɾi/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈtɔ.ɾi/ valencià /vo.miˈtɔ.ɾi/, /bo.miˈtɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi
   * Etimologia: Del llatí vomitorius.

### Nom

vomitori m. ‎(plural vomitoris)
* Porta dels circs o teatres antics, o de locals anàlegs moderns, que serveix perquè el públic pugui entrar i sortir de les grades.

#### Traduccions
### Adjectiu

vomitori m. ‎(femení vomitòria, plural masculí vomitoris, plural femení vomitòries)
* vomitiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·to·ri (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# vomitoria
## Anglès
### Nom

vomitoria
* forma plural de vomitorium
# vomitiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈti.βə/ balear /vo.miˈti.və/, /vu.miˈti.və/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈti.βa/ valencià /vo.miˈti.va/, /bo.miˈti.βa/
   * Rimes: -iva

### Adjectiu

vomitiva f. ‎(plural vomitives)
* Forma femenina de vomitiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·ti·va (4)
# vomitorio
## Castellà

   * Pronúncia: /bo.miˈto.ɾjo/
   * Rimes: -oɾjo

### Nom

vomitorio m. ‎(plural vomitorios)
* (arquitectura) vomitori

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·to·rio (4)

### Vegeu també

* vomitorio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# xacaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃə.kəˈɾi.əw/, occidental /t͡ʃa.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

xacaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de xacar.
# xacau
## Català
### Verb

xacau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de xacar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb xacar.
# xacassen
## Català
### Verb

xacassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xacar.
# xacat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃəˈkat/, occidental /t͡ʃaˈkat/
   * Rimes: -at

### Verb

xacat
* Participi masculí singular del verb xacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·cat (2)
* Anagrames: acatx, catxa
# xacassis
## Català
### Verb

xacassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xacar.
# xacasses
## Català
### Verb

xacasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xacar.
# xacaríveu
## Català
### Verb

xacaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de xacar.
# xacassin
## Català
### Verb

xacassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xacar.
# zapatariekin
## Basc
### Nom

zapatariekin
* comitatiu definit plural de zapatari
# zapatariarentzat
## Basc
### Nom

zapatariarentzat
* benefactiu definit singular de zapatari
# zapatariaz
## Basc
### Nom

zapatariaz
* instrumental definit singular de zapatari
# zapatariek
## Basc
### Nom

zapatariek
* ergatiu definit plural de zapatari
# zapatariarenganantz
## Basc
### Nom

zapatariarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de zapatari
# zapatariarengandik
## Basc
### Nom

zapatariarengandik
* ablatiu definit singular de zapatari
# zapatariarengatik
## Basc
### Nom

zapatariarengatik
* causal definit singular de zapatari
# zapatariari
## Basc
### Nom

zapatariari
* datiu definit singular de zapatari
# zapatariei
## Basc
### Nom

zapatariei
* datiu definit plural de zapatari
# zapatarien
## Basc
### Nom

zapatarien
* genitiu definit plural de zapatari
# vincularan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.ku.ɫəˈɾan/, balear /viŋ.ku.ɫəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /biŋ.ku.ɫaˈɾan/ valencià /viŋ.ku.ɫaˈɾan/, /biŋ.ku.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vincularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vincular.
# vincularen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋ.kuˈɫa.ɾən/, balear /viŋ.kuˈɫa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /biŋ.kuˈɫa.ɾen/ valencià /viŋ.kuˈɫa.ɾen/, /biŋ.kuˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

vincularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de vincular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vincular.
# vinculam
## Català
### Verb

vinculam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vincular.