OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# puro
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈpu.ɾu/ balear /ˈpu.ɾo/, /ˈpu.ɾu/ Occidental: /ˈpu.ɾo/
   * Etimologia: Del castellà puro.

### Nom

puro m. ‎(plural puros)
* Cigar havà.

#### Derivats

* puret

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ro (2)
* Anagrames: prou, urpo

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpu.ɾo/
   * Rimes: -uɾo
   * Etimologia:
       Del llatí purus.
       De cigarro puro.

### Adjectiu

puro m. ‎(femení pura, plural masculí puros, plural femení puras)
* pur

#### Antònims

* impuro

#### Derivats

* impuro
* pureza

### Nom

puro m. ‎(plural puros)
* puro
* (col·loquial) càstig
    Le metieron un puro por no presentarse.Li van picar la cresta per no presentar-se.

#### Descendents

* Català: puro

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ro (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre puro

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpuː.roː/

### Adjectiu

pūrō
* datiu masculí singular de pūrus
* datiu neutre singular de pūrus
* ablatiu masculí singular de pūrus
* ablatiu neutre singular de pūrus
# regi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈreː.ɡiː/

### Nom

rēgī
* datiu singular de rēx
# regidor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ʒiˈðo/ Occidental: nord-occidental /re.ʒiˈðo/, valencià /re.d͡ʒiˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De regir i el sufix -dor, segle XIV.

### Adjectiu

regidor m. ‎(femení regidora, plural masculí regidors, plural femení regidores)
* Que regeix, que té la direcció.

#### Traduccions

* Anglès: ruling $^{(en)}$
* Castellà: regidor $^{(es)}$
* Francès: dirigeant $^{(fr)}$
* Italià: reggitore $^{(it)}$

### Nom

regidor m. ‎(plural regidors, femení regidora)
* Membre del ple d’un ajuntament, responsable de l’administració d'un municipi.
* Persona que fa executar les ordres del director en un espectacle o programa de televisió o ràdio.

#### Sinònims

* (membre d’un ajuntament) edil, conseller (Tarragona, Andorra, entre altres indrets), paer (Terres de Ponent)

#### Traduccions

* Anglès: councillor $^{(en)}$
* Castellà: concejal $^{(es)}$ m., regidor $^{(es)}$ m.
* Francès: conseiller $^{(fr)}$ m.
* Italià: assessore $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gi·dor (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# regestum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈɡɛs.tʊm/

### Verb

regestum
* supí acusatiu de regerō
# regetó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ʒəˈto/ Occidental: nord-occidental /re.ʒeˈto/, valencià /re.d͡ʒeˈto/
   * Rimes: -o

### Nom

regetó m. ‎(plural regetons)
* anfós
* corball

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ge·tó (3)
* Anagrama: torege

### Vegeu també

* regetó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# regibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈreː.ɡɪ.bʊs/

### Nom

rēgibus
* datiu plural de rēx
* ablatiu plural de rēx
# reget
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈʒɛt/ balear /rəˈʒət/, /rəˈʒɛt/ Occidental: nord-occidental /reˈʒet/, valencià /reˈd͡ʒet/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

reget m. ‎(plural regets)
* forcadella

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·get (2)

### Vegeu també

* reget. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# regetons
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ʒəˈtons/ Occidental: nord-occidental /re.ʒeˈtons/, valencià /re.d͡ʒeˈtons/
   * Rimes: -ons

### Nom

regetons m. pl.
* Forma plural de regetó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ge·tons (3)
* Anagrames: sortegen, torneges, tornegés
# pyrenaico
## Llatí

   * Pronúncia: /pyː.reːˈnaː.ɪ.koː/

### Adjectiu

pȳrēnāicō
* datiu masculí singular de pȳrēnāicus
* datiu neutre singular de pȳrēnāicus
* ablatiu masculí singular de pȳrēnāicus
* ablatiu neutre singular de pȳrēnāicus
# pyrenaicum
## Llatí

   * Pronúncia: /pyː.reːˈnaː.ɪ.kʊm/

### Adjectiu

pȳrēnāicum
* nominatiu neutre singular de pȳrēnāicus
* vocatiu neutre singular de pȳrēnāicus
* acusatiu masculí singular de pȳrēnāicus
* acusatiu neutre singular de pȳrēnāicus
# pyrenaicus
## Llatí

   * Pronúncia: /pyː.reːˈnaː.ɪ.kʊs/

### Adjectiu

pȳrēnāicus m., pȳrēnāica f., pȳrēnāicum n.
* forma alternativa de Pȳrēnāicus

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | pȳrēnāicus | pȳrēnāica | pȳrēnāicum | pȳrēnāicī | pȳrēnāicae | pȳrēnāica |
| Vocatiu | pȳrēnāice | pȳrēnāica | pȳrēnāicum | pȳrēnāicī | pȳrēnāicae | pȳrēnāica |
| Acusatiu | pȳrēnāicum | pȳrēnāicam | pȳrēnāicum | pȳrēnāicōs | pȳrēnāicās | pȳrēnāica |
| Genitiu | pȳrēnāicī | pȳrēnāicae | pȳrēnāicī | pȳrēnāicōrum | pȳrēnāicārum | pȳrēnāicōrum |
| Datiu | pȳrēnāicō | pȳrēnāicae | pȳrēnāicō | pȳrēnāicīs | pȳrēnāicīs | pȳrēnāicīs |
| Ablatiu | pȳrēnāicō | pȳrēnāicā | pȳrēnāicō | pȳrēnāicīs | pȳrēnāicīs | pȳrēnāicīs |
# pyrenaicorum
## Llatí

   * Pronúncia: /pyː.reː.naː.ɪˈkoː.rʊm/

### Adjectiu

pȳrēnāicōrum
* genitiu masculí plural de pȳrēnāicus
* genitiu neutre plural de pȳrēnāicus
# pyrimethamine
## Anglès
### Nom

pyrimethamine ‎(comptable i incomptable, plural pyrimethamines)
* pirimetamina

### Vegeu també

* pyrimethamine. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# pyrimethamines
## Anglès
### Nom

pyrimethamines
* forma plural de pyrimethamine
# pyrenaicis
## Llatí

   * Pronúncia: /pyː.reːˈnaː.ɪ.kiːs/

### Adjectiu

pȳrēnāicīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de pȳrēnāicus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de pȳrēnāicus
# pyrenaicos
## Llatí

   * Pronúncia: /pyː.reːˈnaː.ɪ.koːs/

### Adjectiu

pȳrēnāicōs
* acusatiu masculí plural de pȳrēnāicus
# pyrexia
## Anglès
### Nom

pyrexia ‎(incomptable)
* (Patologia) pirèxia

### Vegeu també

* pyrexia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# pyrographies
## Anglès
### Nom

pyrographies
* forma plural de pyrography
# reconeguessin
## Català
### Verb

reconeguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconèixer.
# reconegui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈnɛ.ɣi/ balear /rə.koˈnə.ɣi/, /rə.kuˈnɛ.ɣi/ Occidental: /re.koˈne.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

reconegui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reconèixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reconèixer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reconèixer.
# reconegueren
## Català
### Verb

reconegueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de reconèixer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconèixer.
# reconegues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈnɛ.ɣəs/ balear /rə.koˈnə.ɣəs/, /rə.kuˈnɛ.ɣəs/ Occidental: /re.koˈne.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Verb

reconegues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reconèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·ne·gues (4)
* Anagrames: conegueres, conreegués
# reconegueu
## Català
### Verb

reconegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reconèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·ne·gueu (4)
* Anagrames: coneguéreu, conreegueu
# reconegueres
## Català
### Verb

reconegueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de reconèixer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconèixer.
# reconeguessen
## Català
### Verb

reconeguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·ne·gues·sen (5)
* Anagrama: conreeguessen
# reconeguesses
## Català
### Verb

reconeguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·ne·gues·ses (5)
* Anagrama: conreeguesses
# reconeguessis
## Català
### Verb

reconeguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconèixer.
# reconeguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈnɛ.ɣin/ balear /rə.koˈnə.ɣin/, /rə.kuˈnɛ.ɣin/ Occidental: /re.koˈne.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

reconeguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reconèixer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reconèixer.
# rellampegant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ʎəm.pəˈɣan/ balear /rə.ʎəm.pəˈɣant/, /rə.ʎəm.pəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /re.ʎam.peˈɣan/ valencià /re.ʎam.peˈɣant/, /re.ʎam.peˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

rellampegant
* Gerundi del verb rellampegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·llam·pe·gant (4)
# rellampegaria
## Català
### Verb

rellampegaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de rellampegar.
# rellampegava
## Català
### Verb

rellampegava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de rellampegar.
# rellampegara
## Català
### Verb

rellampegara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rellampegar.
# rellampegue
## Català
### Verb

rellampegue
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rellampegar.
# rellampegués
## Català
### Verb

rellampegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rellampegar.
# rellampegarà
## Català
### Verb

rellampegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de rellampegar.
# rellampegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ʎəm.pəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /re.ʎam.peˈɣa/ valencià /re.ʎam.peˈɣaɾ/, /re.ʎam.peˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix re- i llampegar, calc del castellà relampaguear.

### Verb

rellampegar intr.
* (valencià, tortosí) llampegar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: rellampego, rellampega, rellampeguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·llam·pe·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# qualia
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkwaː.lɪ.a/

### Adjectiu

quālia
* nominatiu neutre plural de quālis
* vocatiu neutre plural de quālis
* acusatiu neutre plural de quālis
# qualcàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəɫˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

qualcàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb qualcar.
    [Vosaltres/vós] qualcàsseu o qualcàssiu.

#### Sinònims

* cavalcàssiu, colcàssiu.
# qualcàveu
## Català

   * Pronúncia: balear /kwəɫˈka.vəw/
   * Rimes: -avew

### Verb

qualcàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de qualcar.

#### Variants

* cavalcàveu, colcàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: qual·cà·veu (3)
* Anagrama: cavalqueu
# qualem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkwaː.lɛm/

### Adjectiu

quālem
* acusatiu masculí/femení singular de quālis
# qualcàvem
## Català

   * Pronúncia: balear /kwəɫˈka.vəm/
   * Rimes: -avem

### Verb

qualcàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de qualcar.

#### Sinònims

* cavalcàvem, colcàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: qual·cà·vem (3)
* Anagrama: cavalquem
# quali
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkwaː.liː/

### Adjectiu

quālī
* datiu masculí/femení/neutre singular de quālis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de quālis

## Sicilià
### Adjectiu

quali
* quin
# qualcàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəɫˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

qualcàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb qualcar.
    [Nosaltres] qualcàssem o qualcàssim.

#### Sinònims

* cavalcàssim, colcàssim.
# qualcú
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəɫˈku/, occidental /kwaɫˈku/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: De qualque i u.

### Pronom

qualcú
* (mallorquí, menorquí, septentrional) algú

#### Relacionats

* qualcun

### Miscel·lània

* Síl·labes: qual·cú (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# quales
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkwaː.leːs/

### Adjectiu

quālēs
* nominatiu masculí/femení plural de quālis
* vocatiu masculí/femení plural de quālis
* acusatiu masculí/femení plural de quālis
# quale
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkwaː.lɛ/

### Adjectiu

quāle
* nominatiu neutre singular de quālis
* vocatiu neutre singular de quālis
* acusatiu neutre singular de quālis
# reimposin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.imˈpɔ.zin/, occidental /re.imˈpɔ.zin/
   * Rimes: -ɔzin

### Verb

reimposin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reimposar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reimposar.

#### Variants

* [1] reimposen
* [2] reimposen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·sin (4)
# reimposessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.im.puˈze.sin/ balear /rə.im.poˈze.sin/, /rə.im.puˈze.sin/ Occidental: /re.im.poˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

reimposessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reimposar.

#### Variants

* reimposessen, reimposassin, reimposassen, reimposaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·ses·sin (5)
* Anagrames: impressiones, impressionés
# reimposeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.im.puˈzɛw/ balear /rə.im.poˈzəw/, /rə.im.puˈzɛw/ Occidental: /re.im.poˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reimposeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de reimposar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reimposar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb reimposar.

#### Variants

* [1] reimposau
* [3] reimposau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·seu (4)
# reimposo
## Català

   * Pronúncia: central /rə.imˈpɔ.zu/, occidental /re.imˈpɔ.zo/
   * Rimes: -ɔzo

### Verb

reimposo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reimposar.

#### Variants

* reimpose, reimposi, reimpòs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·so (4)
# reimposàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.im.puˈza.ɾəm/ balear /rə.im.poˈza.ɾəm/, /rə.im.puˈza.ɾəm/ Occidental: /re.im.poˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

reimposàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reimposar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reimposar.

#### Variants

* [2] reimposéssim, reimposéssem, reimposàssim, reimposàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·sà·rem (5)
# reimposessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.im.puˈze.sis/ balear /rə.im.poˈze.sis/, /rə.im.puˈze.sis/ Occidental: /re.im.poˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

reimposessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reimposar.

#### Variants

* reimposesses, reimposassis, reimposasses, reimposares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·ses·sis (5)
# reimposà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.im.puˈza/ balear /rə.im.poˈza/, /rə.im.puˈza/ Occidental: /re.im.poˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

reimposà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reimposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·sà (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimoprs)
* Anagrames: imposaré, poemaris, posaríem, soparíem
# reimposàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.im.puˈza.ɾəw/ balear /rə.im.poˈza.ɾəw/, /rə.im.puˈza.ɾəw/ Occidental: /re.im.poˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

reimposàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reimposar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reimposar.

#### Variants

* [2] reimposéssiu, reimposésseu, reimposàssiu, reimposàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·im·po·sà·reu (5)
# relliscaien
## Català
### Verb

relliscaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de relliscar.
# relliscaran
## Català
### Verb

relliscaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de relliscar.
# relliscaies
## Català
### Verb

relliscaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de relliscar.
# relliscall
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ʎisˈkaʎ/, occidental /re.ʎisˈkaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De relliscar i el sufix -all

### Nom

relliscall m. ‎(plural relliscalls)
* Indret on és fàcil de relliscar.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: re·llis·call (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# relliscara
## Català
### Verb

relliscara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb relliscar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb relliscar.
# relliscar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ʎisˈka/ Occidental: nord-occidental /re.ʎisˈka/ valencià /re.ʎisˈkaɾ/, /re.ʎisˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: relliscà
   * Etimologia: Del prefix re- ‎(«intensiu») i lliscar, segle XIX

### Verb

relliscar intr.
* Moure's involuntàriament per sobre d'una superfície llisa o bé humida.
* Caure a conseqüència de xafar alguna cosa poc ferma, per exemple una pell de plàtan.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: rellisco, rellisca, rellisquem

#### Sinònims

* lliscar, fregar
* D’ús majoritari en central i nord-occidental. Sinònims diatòpics:
** llenegar (balear)
** esvarar (valencià)
** esllisar (septentrional, nord-occidental), esllissar (valencià)
** resquitllar (septentrional de transició)
** esquirriar (alguerès)

#### Derivats

* relliscada
* relliscall
* rellisquent

#### Traduccions

* Alemany: ausrutschen $^{(de)}$
* Anglès: slip $^{(en)}$
* Àrab: اِنْزَلَقَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: սայթաքել $^{(hy)}$ ‎(saitakel)
* Castellà: resbalar $^{(es)}$
* Coreà: 미끄러다 $^{(ko)}$ ‎(mikkeureoda)
* Danès: glide $^{(da)}$
* Esperanto: gliti $^{(eo)}$
* Finès: liukastua $^{(fi)}$
* Francès: glisser $^{(fr)}$
* Gallec: esvarar $^{(gl)}$
* Grec: γλιστρώ $^{(el)}$ ‎(glistró)
* Grec antic: ὀλισθάνω $^{(grc)}$ ‎(olisthánō)
* Hindi: फिसलना $^{(hi)}$
* Hongarès: csúszik $^{(hu)}$
* Italià: scivolare $^{(it)}$
* Japonès: 滑る $^{(ja)}$
* Llatí: labor $^{(la)}$
* Malgaix: mibolisatra $^{(mg)}$
* Neerlandès: slippen $^{(nl)}$
* Noruec: skli $^{(no)}$
* Polonès: poślizgnąć się $^{(pl)}$
* Portuguès: deslizar $^{(pt)}$
* Rus: поска́льзываться $^{(ru)}$ ‎(poskàlzivatsia)
* Suec: halka $^{(sv)}$
* Tagal: dumulas $^{(tl)}$
* Txec: uklouznout $^{(cs)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·llis·car (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: relliscar
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# relliscam
## Català
### Verb

relliscam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de relliscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·llis·cam (3)
* Anagrames: lliscarem, lliscàrem, micel·lars
# rekoloniigon
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.ko.lo.niˈi.ɡon/

### Nom

rekoloniigon
* acusatiu de rekoloniigo
# rekonstruoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.konˈstru.oj/

### Nom

rekonstruoj
* forma plural de rekonstruo
# rekonstruo
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.konˈstru.o/

### Nom

rekonstruo ‎(acusatiu rekonstruon, plural rekonstruoj, plural acusatiu rekonstruojn)
* reconstrucció
# rekonstruon
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.konˈstru.on/

### Nom

rekonstruon
* acusatiu de rekonstruo
# rel.
## Castellà
### Abreviatura

rel.
* forma abreujada de relativo
# rekonstruera
## Suec

   * Pronúncia: /rɛkɔnstrɵ'eːra/
   * Etimologia: Del prefix re- i konstruera ‎(«construir»).

### Verb

rekonstruera ‎(present rekonstruerar, pretèrit rekonstruerade, supí rekonstruerat, imperatiu rekonstruera)
* reconstruir
    Urgermanskan är ett rekonstruerat språk ― El protogermànic és una llengua reconstruïda

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada rekonstruera al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada rekonstruera al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada rekonstruera al Svensk ordbok.
# rekonstruojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.konˈstru.ojn/

### Nom

rekonstruojn
* acusatiu plural de rekonstruo
# rekoloniigoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.ko.lo.niˈi.ɡoj/

### Nom

rekoloniigoj
* forma plural de rekoloniigo
# rekoloniigojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /re.ko.lo.niˈi.ɡojn/

### Nom

rekoloniigojn
* acusatiu plural de rekoloniigo
# renteguem
## Català
### Verb

renteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* rentem

### Miscel·lània

* Anagrames: entreguem, tenguerem, tenguérem, treneguem
# renteguessa
## Català
### Verb

renteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* rentessi, rentessa, rentés, rentàs, rentara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ren·te·gues·sa (4)
* Anagrames: argentésseu, entreguessa, estengueràs, regantésseu, treneguessa
# renteguéssom
## Català
### Verb

renteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* rentéssim, rentéssem, rentàssim, rentàssem, rentàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: entreguéssom, treneguéssom
# renteguesses
## Català
### Verb

renteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* rentessis, rentesses, rentassis, rentasses, rentares

### Miscel·lània

* Anagrames: entreguesses, resteguessen, treneguesses
# rentegueu
## Català
### Verb

rentegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* renteu

### Miscel·lània

* Anagrames: entregueu, tenguereu, tenguéreu, trenegueu
# rentegués
## Català
### Verb

rentegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* rentessi, rentés, rentàs, rentara

### Miscel·lània

* Anagrames: entregues, entregués, estrengué, tengueres, trenegués
# rentavo
## Català
### Verb

rentavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de rentar.

#### Variants

* rentàieu, rentàveu

### Miscel·lània

* Anagrames: avorten, entovar, entravo, rotaven, trenavo, votaren
# rented
## Anglès
### Verb

rented
* passat i participi de rent
# rente
## Català
### Verb

rente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rentar.

#### Variants

* [1] rento, renti, rent
* [2] renti, rento
* [3] renti, rento
* [4] renti

### Miscel·lània

* Síl·labes: ren·te (2)
* Anagrames: enter, entre, etern, renet, renét, reten, tenre, terne, trene
# renteguessen
## Català
### Verb

renteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rentar.

#### Variants

* rentessin, rentessen, rentassin, rentassen, rentaren

### Miscel·lània

* Anagrames: entreguessen, treneguessen
# raneja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈnɛ.ʒə/ balear /rəˈnə.ʒə/, /rəˈnɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /raˈne.ʒa/, valencià /raˈne.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

raneja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ranejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ranejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·ne·ja (3)
* Anagrama: janera