OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# patriòticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.tɾiˌɔ.ti.kəˈmen/ balear /pə.tɾiˌɔ.ti.kəˈment/, /pə.tɾiˌɔ.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /pa.tɾiˌɔ.ti.kaˈmen/ valencià /pa.tɾiˌɔ.ti.kaˈment/, /pa.tɾiˌɔ.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De patriòtica i el sufix -ment.

### Adverbi

patriòticament
* D’una manera patriòtica.

#### Traduccions

* Anglès: patriotically $^{(en)}$
* Castellà: patrióticamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·tri·ò·ti·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# patro
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpa.tro/

### Nom

patro ‎(acusatiu patron, plural patroj, plural acusatiu patrojn)
* pare
# patriòtic
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.tɾiˈɔ.tik/, occidental /pa.tɾiˈɔ.tik/
   * Rimes: -ɔtik
   * Etimologia: Del francès patriotique, segle XIX.

### Adjectiu

patriòtic m. ‎(femení patriòtica, plural masculí patriòtics, plural femení patriòtiques)
* Relatiu o pertanyent al patriotisme.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·tri·ò·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# peneguessa
## Català
### Verb

peneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penessi, penessa, penés, penàs, penara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·gues·sa (4)
* Anagrames: apeguessen, napegésseu
# peneguesses
## Català
### Verb

peneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penessis, penesses, penassis, penasses, penares

### Miscel·lània

* Anagrama: peseguessen
# peneguéssom
## Català
### Verb

peneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penéssim, penéssem, penàssim, penàssem, penàrem
# peneguéssou
## Català
### Verb

peneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penéssiu, penésseu, penàssiu, penàsseu, penàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: poueguessen
# penelar
## Caló català

   * Pronúncia: /pə.nəˈla/

### Verb

penelar ‎(pənəlá)
* forma alternativa de penar

### Vegeu també

* Moser, Alina. Mirades sobre el caló català, Universitat de Barcelona, 2016
# penegueu
## Català
### Verb

penegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* peneu
# penegals
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.nəˈɣaɫs/, occidental /pe.neˈɣaɫs/
   * Rimes: -als

### Nom

penegals m. pl.
* Forma plural de penegal.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·gals (3)
* Anagrames: planeges, planegés
# peneguem
## Català
### Verb

peneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penem

### Miscel·lània

* Anagrama: empengué
# peneguessen
## Català
### Verb

peneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penessin, penessen, penassin, penassen, penaren
# penegués
## Català
### Verb

penegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb penar.

#### Variants

* penessi, penés, penàs, penara

### Miscel·lània

* Anagrama: espengué
# persignau
## Català
### Verb

persignau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de persignar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb persignar.

#### Variants

* [1] persigneu
* [2] persigneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·nau (3)
* Heterograma de 9 lletres (aeginprsu)
* Anagrama: aprenguis
# persignava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.siŋˈna.βə/, balear /pəɾ.siŋˈna.və/ Occidental: nord-occidental /per.siŋˈna.βa/ valencià /peɾ.siɡˈna.va/, /peɾ.siɡˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

persignava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de persignar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de persignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·na·va (4)
# persigne
## Català
### Verb

persigne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de persignar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb persignar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb persignar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb persignar.

#### Variants

* [1] persigno, persigni, persign
* [2] persigni
* [3] persigni
* [4] persigni

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·ne (3)
* Anagrama: pernegis
# persignessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pər.siŋˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /per.siŋˈne.sen/, valencià /peɾ.siɡˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

persignessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb persignar.

#### Variants

* persignessin, persignassin, persignassen, persignaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·nes·sen (4)
# persignats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pər.siŋˈnats/ Occidental: nord-occidental /per.siŋˈnats/, valencià /peɾ.siɡˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

persignats
* Participi masculí plural del verb persignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·nats (3)
# persignaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.siŋˈna.βən/, balear /pəɾ.siŋˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /per.siŋˈna.βen/ valencià /peɾ.siɡˈna.ven/, /peɾ.siɡˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

persignaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de persignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·na·ven (4)
# persignes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pərˈsiŋ.nəs/ Occidental: nord-occidental /perˈsiŋ.nes/, valencià /peɾˈsiɡ.nes/
   * Rimes: -iɡnes

### Verb

persignes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de persignar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb persignar.

#### Variants

* [2] persignis

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·nes (3)
# persignaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.siŋˈna.βəs/, balear /pəɾ.siŋˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /per.siŋˈna.βes/ valencià /peɾ.siɡˈna.ves/, /peɾ.siɡˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

persignaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de persignar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·na·ves (4)
# persignem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.siŋˈnɛm/ balear /pəɾ.siŋˈnəm/, /pər.siŋˈnɛm/ Occidental: nord-occidental /per.siŋˈnem/, valencià /peɾ.siɡˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

persignem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de persignar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb persignar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb persignar.

#### Variants

* [1] persignam

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·nem (3)
* Anagrames: impregnes, impregnés
# persignen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pərˈsiŋ.nən/ Occidental: nord-occidental /perˈsiŋ.nen/, valencià /peɾˈsiɡ.nen/
   * Rimes: -iɡnen

### Verb

persignen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de persignar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb persignar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb persignar.

#### Variants

* [2] persignin
* [3] persignin

### Miscel·lània

* Síl·labes: per·sig·nen (3)
# penduleos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pen.duˈle.os/, meridional \peŋ.duˈle.oh\
       Americà: alt /pen.duˈle.(o)s/, baix \peŋ.duˈle.oh\, austral /pen.duˈle.os/
   * Rimes: -eos

### Nom

penduleos m. pl.
* forma plural de penduleo
# pendulessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫe.sis/, occidental /pen.duˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pendulessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* pendulesses, pendulasses, pendulares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·les·sis (4)
# penduli
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈdu.ɫi/, occidental /penˈdu.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

penduli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pendular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pendular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pendular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pendular.

#### Variants

* [1] pendulo, pendule
* [2] pendule
* [3] pendule
* [4] pendule

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·li (3)
* Heterograma de 7 lletres (deilnpu)
# pendules
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈdu.ɫəs/, occidental /penˈdu.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

pendules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pendular.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* [2] pendulis

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·les (3)
# pendulen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pənˈdu.ɫən/, occidental /penˈdu.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

pendulen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pendular.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pendular.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pendular.

#### Variants

* [2] pendulin
* [3] pendulin

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·len (3)
# penduleo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /pen.duˈle.o/, meridional \peŋ.duˈle.o\
       Americà: alt /p(e)n.duˈle.o/, baix \peŋ.duˈle.o\, austral /pen.duˈle.o/
   * Rimes: -eo

### Nom

penduleo m. ‎(plural penduleos)
* balanceig

#### Sinònims

* balanceo

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·le·o (4)

### Vegeu també

* penduleo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# pendulessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫe.sən/, occidental /pen.duˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

pendulessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* pendulessin, pendulassen, pendularen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·les·sen (4)
# pendulesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫe.səs/, occidental /pen.duˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

pendulesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* pendulessis, pendulasses, pendulares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·les·ses (4)
# pendulessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pən.duˈɫe.sin/, occidental /pen.duˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pendulessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pendular.

#### Variants

* pendulessen, pendulassen, pendularen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·les·sin (4)
# penduleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pən.duˈɫɛw/ balear /pən.duˈɫəw/, /pən.duˈɫɛw/ Occidental: /pen.duˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

penduleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pendular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pendular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pendular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pen·du·leu (3)
# pedregaria
## Català
### Verb

pedregaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de pedregar.
# pedregarà
## Català
### Verb

pedregarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de pedregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·ga·rà (4)
* Anagrama: apedregar
# pedregava
## Català
### Verb

pedregava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pedregar.
# pedregant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ðɾəˈɣan/ balear /pə.ðɾəˈɣant/, /pə.ðɾəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈɣan/ valencià /pe.ðɾeˈɣant/, /pe.ðɾeˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

pedregant
* Gerundi del verb pedregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gant (3)
# pedregar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.ðɾəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /pe.ðɾeˈɣa/ valencià /pe.ðɾeˈɣaɾ/, /pe.ðɾeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: pedregà
   * Etimologia: De pedra i el sufix -egar, segle X.

### Nom

pedregar m. ‎(plural pedregars)
* Indret ple de pedres.

#### Compostos i expressions

* anar pel pedregar, anar el carro pel pedregar: anar quelcom malament

#### Traduccions
### Verb

pedregar intr. impers., pron. ‎(pronominal pedregar-se)
* Caure precipitació en forma de pedra.

#### Conjugació

Com a verb que designa un fenomen natural és impersonal usat només en tercera persona del singular. Altres temps es podrien usar en sentit metafòric o per personificació fictícia.
Paradigmes de flexió: pedrego, pedrega, pedreguem

#### Relacionats

* calamarsejar, calabruixar, calabruixonar, granissar, granissolar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pedregar-se
## Català
### Verb

pedregar-se
* Forma pronominal de pedregar.

### Miscel·lània

* Anagrama: espedregar
# pedregara
## Català
### Verb

pedregara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pedregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·ga·ra (4)
* Anagrama: apedregar
# pedrege
## Català
### Verb

pedrege
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pedrejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pedrejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pedrejar.

#### Variants

* [1] pedregi
* [2] pedregi
* [3] pedregi

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·dre·ge (3)
# peonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈne.səw/ balear /pə.oˈne.səw/, /pə.uˈne.səw/ Occidental: /pe.oˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

peonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* peonéssiu, peonàssiu, peonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nés·seu (4)
# peoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈni/ balear /pə.oˈni/, /pə.uˈni/ Occidental: /pe.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

peoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·ní (3)
* Anagrama: opine
# peonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈna.βəw/ balear /pə.oˈna.vəw/, /pə.uˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /pe.oˈna.βew/ valencià /pe.oˈna.vew/, /pe.oˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

peonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nà·veu (4)
# peonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈne.sim/ balear /pə.oˈne.sim/, /pə.uˈne.sim/ Occidental: /pe.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

peonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* peonéssem, peonàssim, peonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nés·sim (4)
* Anagrama: opinéssem
# peonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈnes/ balear /pə.oˈnes/, /pə.uˈnes/ Occidental: /pe.oˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

peonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* [1] peonàs
* [2] peonàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nés (3)
# peonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈne.siw/ balear /pə.oˈne.siw/, /pə.uˈne.siw/ Occidental: /pe.oˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

peonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* peonésseu, peonàssiu, peonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nés·siu (4)
* Anagrama: opinésseu
# peonàssim
## Català
### Verb

peonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* peonéssim, peonéssem, peonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nàs·sim (4)
* Anagrames: apomessin, empanisso, opinàssem, passionem
# peonàssiu
## Català
### Verb

peonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* peonéssiu, peonésseu, peonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nàs·siu (4)
* Anagrames: opinàsseu, passioneu, suposaien
# peonàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈna.βəm/ balear /pə.oˈna.vəm/, /pə.uˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /pe.oˈna.βem/ valencià /pe.oˈna.vem/, /pe.oˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

peonàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de peonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nà·vem (4)
# peonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.uˈne.səm/ balear /pə.oˈne.səm/, /pə.uˈne.səm/ Occidental: /pe.oˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

peonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb peonar.

#### Variants

* peonéssim, peonàssim, peonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·o·nés·sem (4)
# personificà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈka/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: personificar

### Verb

personificà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de personificar.
    [Ell/ella/vostè] personificà o va personificar.
# personificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈka.ɾəw/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

personificàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de personificar.
    [Vosaltres/vós] personificàreu o vau/vàreu personificar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] personifiquéssiu, personifiquésseu, personificàsseu, personificàssiu o personificàreu.
# personifichino
## Italià
### Verb

personifichino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de personificare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de personificare
# personifico
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.niˈfi.ku/, occidental /peɾ.so.niˈfi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

personifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de personificar.
    [Jo] personifico, personifique, personific o personifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que jo] personifico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] personifiqui o personifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que ell/ella/vostè] personifico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] personifiqui o personifique.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /peɾ.so.niˈfi.ko/
       Americà: alt /peɾ.so.niˈfi.k(o)/, baix /peɾ.so.niˈfi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

personifico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb personificar

## Italià
### Verb

personifico
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de personificare
# personificos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /peɾ.so.niˈfi.kos/

### Verb

personificos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb personificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] personifiquis o personifiques.
# personificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈka.ɾəm/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

personificàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de personificar.
    [Nosaltres] personificàrem o vam/vàrem personificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    Forma valenciana: [nosaltres] personifiquéssim, personifiquéssem, personificàssem, personificàssim o personificàrem.
# personificàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈkas/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

personificàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Jo] personifiqués, personificàs o personificara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Ell/ella/vostè] personifiqués, personificàs o personificara.
# personificàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈka.səm/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

personificàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Nosaltres] personifiquéssim, personifiquéssem, personificàssem, personificàssim o personificàrem.
# personificàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /per.so.ni.fiˈka.jew/

### Verb

personificàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de personificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] personificàveu.
# penedigué
## Català
### Verb

penedigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de penedir-se.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de penedir-se.

#### Variants

* [1] penedí
* [2] penedí

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gué (4)
# penediguéreu
## Català
### Verb

penediguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de penedir-se.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb penedir-se.

#### Variants

* [1] penedíreu
* [2] penediguésseu, penedíssiu, penedísseu, penedíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gué·reu (5)
* Anagrama: depengueríeu
# penedigueves
## Català
### Verb

penedigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de penedir-se.

#### Variants

* penedives, penedies

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gue·ves (5)
# penedigueva
## Català
### Verb

penedigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de penedir-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de penedir-se.

#### Variants

* [1] penediva, penedia
* [2] penediva, penedia

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gue·va (5)
# penedigueven
## Català
### Verb

penedigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de penedir-se.

#### Variants

* penediven, penedien

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gue·ven (5)
# penedigueu
## Català
### Verb

penedigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb penedir-se.

#### Variants

* penedisqueu, penediu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gueu (4)
# penediguésseu
## Català
### Verb

penediguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb penedir-se.

#### Variants

* penediguéreu, penedíssiu, penedísseu, penedíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gués·seu (5)
# penediguéssem
## Català
### Verb

penediguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb penedir-se.

#### Variants

* penediguérem, penedíssim, penedíssem, penedírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ne·di·gués·sem (5)