OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cunnilingus
## Català

   * Pronúncia: /kun.niˈɫiŋ.ɡus/
   * Etimologia: Del llatí cunnilingus, de cunnus ‎(«cony») i lingĕre ‎(«llepar»), segle XX.

### Nom

cunnilingus m. ‎(plural cunnilingus)
* (sexualitat) cunnilinció

#### Sinònims

* cunnilicció

#### Hiperònims

* masturbació

#### Antònims

* fel·lació, mamada (col·loquial)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cun·ni·lin·gus (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# cunetas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kuˈne.tas/, meridional /kuˈne.tah/
       Americà: alt /kuˈne.t(a)s/, baix /kuˈne.tah/, austral /kuˈne.tas/
   * Rimes: -etas

### Nom

cunetas f. pl.
* forma plural de cuneta

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ne·tas (3)
* Heterograma de 7 lletres (acenstu)
* Anagrames: cantúes, canutes, cuentas, cuestan, cunaste, estucan, tucanes
# cunetta
## Italià

   * Pronúncia: /kuˈnet.ta/
   * Etimologia: Deformació de lacunetta, diminutiu de lacuna.

### Nom

cunetta f. ‎(plural cunette)
* fossat
* cuneta
# cunette
## Italià

   * Pronúncia: /kuˈnet.te/

### Nom

cunette f. pl.
* forma plural de cunetta
# cuneus
## Anglès
### Nom

cuneus ‎(plural cunei)
* (anatomia) lòbul cuneïforme, cuny

### Vegeu també

* cuneus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.news/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea h₂ḱū («fibló»).

### Nom

cuneus m. ‎(genitiu cuneī)
* Forma de falca.
* (Terminologia Anatomica), os cuneïforme, lòbul cuneïforme

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | cuneus | cuneī |
| Vocatiu | cunee | cuneī |
| Acusatiu | cuneum | cuneōs |
| Genitiu | cuneī | cuneōrum |
| Datiu | cuneō | cuneīs |
| Ablatiu | cuneō | cuneīs |

#### Derivats

* cuneiformis
* cuneō
* cuneātim

### Vegeu també

* cuneus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# corenta
## Gallec
### Numeral

corenta
* quaranta
# coreografiara
## Català
### Verb

coreografiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb coreografiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb coreografiar.
# coreografia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ɾə.u.ɣɾəˈfi.ə/ balear /ko.ɾə.o.ɣɾəˈfi.ə/, /ku.ɾə.u.ɣɾəˈfi.ə/ Occidental: /ko.ɾe.o.ɣɾaˈfi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del grec antic χορεῖος ‎(khoreîos, «relatiu als cors») i el sufix -grafia.

### Nom

coreografia f. ‎(plural coreografies)
* Art de compondre moviments d'una dansa, d’un ballet, seguint la música.
* Conjunt de moviments d'un ball, d'una dansa, d'un ballet.

#### Traduccions

* Anglès: choreography $^{(en)}$
* Castellà: coreografía $^{(es)}$ f.
* Francès: chorégraphie $^{(fr)}$ f.

### Verb

coreografia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de coreografiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb coreografiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·re·o·gra·fi·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# coreografiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ɾə.u.ɣɾə.fiˈa/ balear /ko.ɾə.o.ɣɾə.fiˈa/, /ku.ɾə.u.ɣɾə.fiˈa/ Occidental: nord-occidental /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈa/ valencià /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈaɾ/, /ko.ɾe.o.ɣɾa.fiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: coreografià

### Verb

coreografiar trans.
* Dissenyar i coordinar la coreografia d’un espectacle com ballet o dansa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: coreografio, coreografia, coreografiem

#### Traduccions

* Anglès: choreograph $^{(en)}$
* Castellà: coreografiar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·re·o·gra·fi·ar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# coreografiam
## Català
### Verb

coreografiam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de coreografiar.
# deambular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /de.əm.buˈɫa/ Occidental: nord-occidental /de.am.buˈɫa/ valencià /de.am.buˈɫaɾ/, /de.am.buˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: deambulà
   * Etimologia: Del llatí deambulare, segle XX.

### Verb

deambular intr.
* Caminar sense cap destinació concreta.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: deambulo, deambula, deambulem

#### Sinònims

* ambular

#### Traduccions

* Anglès: stroll $^{(en)}$
* Castellà: deambular $^{(es)}$
* Francès: déambuler $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: PASSEJAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·am·bu·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# deambulara
## Català
### Verb

deambulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb deambular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb deambular.
# deambularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /de.əm.bu.ɫəˈɾan/, occidental /de.am.bu.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

deambularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de deambular.
# deambula
## Català

   * Pronúncia: oriental /de.əmˈbu.ɫə/, occidental /de.amˈbu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

deambula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de deambular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb deambular.
# deambulam
## Català
### Verb

deambulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de deambular.
# deambularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /de.əm.buˈɫa.ɾən/, occidental /de.am.buˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

deambularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de deambular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deambular.
# davanteres centres
## Català
### Nom

davanteres centres f. pl.
* Forma plural de davantera centre.
# davanters centrals
## Català
### Nom

davanters centrals m. pl.
* Forma plural de davanter central.
# davanters centres
## Català
### Nom

davanters centres m. pl.
* Forma plural de davanter centre.
# davanters drets
## Català
### Nom

davanters drets m. pl.
* Forma plural de davanter dret.
# davanteres esquerres
## Català
### Nom

davanteres esquerres f. pl.
* Forma plural de davantera esquerra.
# davanters esquerres
## Català
### Nom

davanters esquerres m. pl.
* Forma plural de davanter esquerre.
# davanteres centrals
## Català
### Nom

davanteres centrals f. pl.
* Forma plural de davantera central.
# davanteres dretes
## Català
### Nom

davanteres dretes f. pl.
* Forma plural de davantera dreta.
# decidiries
## Català
### Verb

decidiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de decidir.
# decidires
## Català
### Verb

decidires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de decidir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decidir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·di·res (4)
* Anagrama: decidir-se
# decidirives
## Català
### Verb

decidirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de decidir.
# decidirà
## Català
### Verb

decidirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de decidir.
# decidireu
## Català
### Verb

decidireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de decidir.
# decidiria
## Català
### Verb

decidiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de decidir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de decidir.
# decidiriva
## Català
### Verb

decidiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de decidir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de decidir.
# decidiràs
## Català
### Verb

decidiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de decidir.
# decidirien
## Català
### Verb

decidirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de decidir.
# decidiriven
## Català
### Verb

decidiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de decidir.
# corneos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔr.nɛ.oːs/

### Adjectiu

corneōs
* acusatiu masculí plural de corneus
# corner arc
## Anglès
### Nom

corner arc
* (futbol) àrea de córner

#### Sinònims

* corner area

### Vegeu també

* corner arc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# corner kicks
## Anglès
### Nom

corner kicks
* forma plural de corner kick
# corner flag
## Anglès
### Nom

corner flag ‎(plural corner flags)
* (futbol, hoquei sobre herba) banderó de córner

### Vegeu també

* corner flag. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# corneorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔr.nɛˈoː.rʊm/

### Adjectiu

corneōrum
* genitiu masculí plural de corneus
* genitiu neutre plural de corneus
# corner flags
## Anglès
### Nom

corner flags
* forma plural de corner flag
# corner-throw
## Anglès
### Nom

corner-throw
* (futbol) servei de córner

#### Sinònims

* corner kick
* long corner (hoquei sobre herba)
* safety (polo)

### Vegeu també

* corner-throw. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# corner area
## Anglès
### Nom

corner area
* (futbol) àrea de córner

#### Sinònims

* corner arc

### Vegeu també

* corner area. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# corner kick
## Anglès
### Nom

corner kick ‎(plural corner kicks)
* (futbol) servei de córner

#### Sinònims

* corner-throw
* long corner (hoquei sobre herba)
* safety (polo)

### Vegeu també

* corner kick. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# denuclearizzai
## Italià
### Verb

denuclearizzai
* primera persona singular (io) del passat de denuclearizzare
# denuclearizzammo
## Italià
### Verb

denuclearizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de denuclearizzare
# denuclearizzante
## Italià
### Verb

denuclearizzante
* participi present de denuclearizzare
# denuclearizzarono
## Italià
### Verb

denuclearizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de denuclearizzare
# denuclearizzano
## Italià
### Verb

denuclearizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de denuclearizzare
# denuclearizzare
## Italià

   * Pronúncia: /de.nu.kle.a.ridˈd͡zaː.re/
   * Rimes: -are
   * Etimologia: Del prefix de-, nucleare i el sufix -izzare o directament del prefix de- i nuclearizzare, segle XX.

### Verb

denuclearizzare trans., pron. ‎(pronominal denuclearizzarsi)
* desnuclearitzar

#### Antònims

* nuclearizzare

#### Derivats

* denuclearizzazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·nu·cle·a·riz·zà·re (7)
* Anagrama: denuclearizzerà

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre denuclearizzare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre denuclearizzare
# denuclearizza
## Italià
### Verb

denuclearizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de denuclearizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de denuclearizzare
# denuclearizzando
## Italià
### Verb

denuclearizzando
* gerundi de denuclearizzare
# dentón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /denˈton/, meridional \deŋˈtoŋ\
       Americà: alt /denˈton/, baix \deŋˈtoŋ\, austral /denˈton/
   * Rimes: -on

### Nom

dentón m. ‎(plural dentones)
* (peixos) déntol

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·tón (2)

### Vegeu també

* dentón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dentón común
## Castellà
### Nom

dentón común m. ‎(plural dentones comunes)
* déntol

### Vegeu també

* dentón común. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# defugint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.fuˈʒin/ balear /də.fuˈʒint/, /də.fuˈʒin/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒin/ valencià /de.fuˈd͡ʒint/, /de.fuˈd͡ʒin/
   * Rimes: -int

### Verb

defugint
* Gerundi del verb defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gint (3)
* Heterograma de 8 lletres (defgintu)
# defugiguérem
## Català
### Verb

defugiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguéssem, defugíssim, defugíssem, defugírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gué·rem (5)
# defugiguéreu
## Català
### Verb

defugiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguésseu, defugíssiu, defugísseu, defugíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gué·reu (5)
# defugim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒim/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒim/, valencià /de.fuˈd͡ʒim/
   * Rimes: -im

### Verb

defugim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de defugir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb defugir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb defugir.

#### Variants

* [2] defugiguem
* [3] defugiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gim (3)
* Heterograma de 7 lletres (defgimu)
# defugiguésseu
## Català
### Verb

defugiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguéreu, defugíssiu, defugísseu, defugíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gués·seu (5)
# defugiguéssem
## Català
### Verb

defugiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguérem, defugíssim, defugíssem, defugírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gués·sem (5)
# defugin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈfu.ʒin/ Occidental: nord-occidental /deˈfu.ʒin/, valencià /deˈfu.d͡ʒin/
   * Rimes: -uʒin

### Verb

defugin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb defugir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb defugir.

#### Variants

* [1] defugen
* [2] defugen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gin (3)
* Heterograma de 7 lletres (defginu)
# defugiguesses
## Català
### Verb

defugiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugigueres, defugissis, defugisses, defugires

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gues·ses (5)
# defugigueu
## Català
### Verb

defugigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gueu (4)
# defugigués
## Català
### Verb

defugigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* [1] defugissi, defugiguera, defugís, defugira
* [2] defugiguera, defugís, defugira

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gués (4)
# cortrenquesses
## Català
### Verb

cortrenquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

#### Variants

* cortrenquessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·ques·ses (4)
# cortrenquessin
## Català
### Verb

cortrenquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

#### Variants

* cortrenquessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·ques·sin (4)
# cortrenquessis
## Català
### Verb

cortrenquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

#### Variants

* cortrenquesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·ques·sis (4)
# cortrenqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔrˈtɾɛŋ.ki/ balear /ˌkɔɾˈtɾəŋ.ki/, /ˌkɔrˈtɾɛŋ.ki/ Occidental: /ˌkɔɾˈtɾeŋ.ki/
   * Rimes: -ɛŋki

### Verb

cortrenqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cortrencar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cortrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cortrencar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cortrencar.

#### Variants

* [1] cortrenco

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·qui (3)
# cortrenques
## Català
### Verb

cortrenques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·ques (3)
# cortrenqueu
## Català
### Verb

cortrenqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cortrencar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cortrencar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·queu (3)
# cortrenquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔrˈtɾɛŋ.kis/ balear /ˌkɔɾˈtɾəŋ.kis/, /ˌkɔrˈtɾɛŋ.kis/ Occidental: /ˌkɔɾˈtɾeŋ.kis/
   * Rimes: -ɛŋkis

### Verb

cortrenquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·quis (3)
# cortrenquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔrˈtɾɛŋ.kin/ balear /ˌkɔɾˈtɾəŋ.kin/, /ˌkɔrˈtɾɛŋ.kin/ Occidental: /ˌkɔɾˈtɾeŋ.kin/
   * Rimes: -ɛŋkin

### Verb

cortrenquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cortrencar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·quin (3)
# cortrenquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔrˈtɾɛŋ.kən/ balear /ˌkɔɾˈtɾəŋ.kən/, /ˌkɔrˈtɾɛŋ.kən/ Occidental: /ˌkɔɾˈtɾeŋ.ken/
   * Rimes: -ɛŋken

### Verb

cortrenquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cortrencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·quen (3)
# cortrenquessen
## Català
### Verb

cortrenquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cortrencar.

#### Variants

* cortrenquessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·tren·ques·sen (4)
# desaconsellat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎat/ balear /də.zə.kon.səˈʎat/, /də.zə.kun.səˈjat/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

desaconsellat
* Participi masculí singular del verb desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llat (5)
# desaconsellassin
## Català
### Verb

desaconsellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconsellessin, desaconsellessen, desaconsellassen, desaconsellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llas·sin (6)
# desaconsellassis
## Català
### Verb

desaconsellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconsellessis, desaconsellesses, desaconsellasses, desaconsellares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llas·sis (6)
# desaconsellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎa.βə/ balear /də.zə.kon.səˈʎa.və/, /də.zə.kun.səˈja.və/ Occidental: nord-occidental /de.za.kon.seˈʎa.βa/ valencià /de.za.kon.seˈʎa.va/, /de.za.kon.seˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desaconsellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desaconsellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·lla·va (6)
# desaconsellaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.sə.ʎəˈɾi.əm/ balear /də.zə.kon.sə.ʎəˈɾi.əm/, /də.zə.kun.sə.jəˈɾi.əm/ Occidental: /de.za.kon.se.ʎaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desaconsellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·lla·rí·em (7)
# desaconsellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.sə.ʎəˈɾi.əw/ balear /də.zə.kon.sə.ʎəˈɾi.əw/, /də.zə.kun.sə.jəˈɾi.əw/ Occidental: /de.za.kon.se.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desaconsellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·lla·rí·eu (7)
# desaconsellau
## Català
### Verb

desaconsellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desaconsellar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* [1] desaconselleu
* [2] desaconselleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llau (5)
# desaconsellassen
## Català
### Verb

desaconsellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconsellessin, desaconsellessen, desaconsellassin, desaconsellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llas·sen (6)
# desaconsellasses
## Català
### Verb

desaconsellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconsellessis, desaconsellesses, desaconsellassis, desaconsellares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llas·ses (6)
# desaconsellats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎats/ balear /də.zə.kon.səˈʎats/, /də.zə.kun.səˈjats/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desaconsellats
* Participi masculí plural del verb desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llats (5)
# dekumantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.tan/

### Verb

dekumantan
* acusatiu de dekumanta
# dekumantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.toj/

### Verb

dekumantoj
* forma plural de dekumanto
# dekumata
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈma.ta/

### Verb

dekumata ‎(plural dekumataj, acusatiu dekumatan, plural acusatiu dekumatajn)
* participi passiu present de dekumi
# dekumantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.taj/

### Verb

dekumantaj
* forma plural de dekumanta
# dekumanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.ton/

### Verb

dekumanton
* acusatiu de dekumanto
# dekumanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.to/

### Verb

dekumanto ‎(plural dekumantoj, acusatiu dekumanton, plural acusatiu dekumantojn)
* participi actiu nominal present de dekumi
# dekumantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.tojn/

### Verb

dekumantojn
* acusatiu plural de dekumanto
# dekumas
## Esperanto

   * Pronúncia: /deˈku.mas/

### Verb

dekumas
* present de dekumi

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ku·mas (3)
* Heterograma de 7 lletres (adekmsu)
# dekumantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.tajn/

### Verb

dekumantajn
* acusatiu plural de dekumanta
# dekumante
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈman.te/

### Verb

dekumante
* participi actiu adverbial present de dekumi
# derramaran
## Català
### Verb

derramaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de derramar.
# derramara
## Català
### Verb

derramara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
# derramam
## Català
### Verb

derramam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de derramar.
# derramaren
## Català
### Verb

derramaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de derramar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·ma·ren (4)
* Anagrames: arrendarem, arrendàrem
# derramares
## Català
### Verb

derramares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de derramar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.