OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# hydroxypropyl starch
## Anglès
### Nom

hydroxypropyl starch
* midó hidroxipropilat

#### Sinònims

* E1440, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxypropyl starch. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxybenzoate
## Anglès
### Nom

hydroxybenzoate ‎(plural hydroxybenzoates)
* (química) hidroxibenzoat

### Vegeu també

* hydroxybenzoate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès
### Nom

hydroxybenzoate m. ‎(plural hydroxybenzoates)
* (química) hidroxibenzoat

### Vegeu també

* hydroxybenzoate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxybenzoates
## Francès
### Nom

hydroxybenzoates m. pl.
* forma plural de hydroxybenzoate
# hydroxyde de calcium
## Francès

   * Pronúncia: /i.dʁɔk.sid də kalˈsjɔm/

### Nom

hydroxyde de calcium m.
* hidròxid de calci

#### Sinònims

* E526, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxyde de calcium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxyde de potassium
## Francès
### Nom

hydroxyde de potassium m.
* hidròxid de potassi

#### Sinònims

* E525, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxyde de potassium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxypropylcellulose
## Anglès
### Nom

hydroxypropylcellulose
* (química) hidroxipropilcel·lulosa

#### Sinònims

* E463, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxypropylcellulose. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès
### Nom

hydroxypropylcellulose f. ‎(plural hydroxypropylcelluloses)
* (química) hidroxipropilcel·lulosa

#### Sinònims

* E463, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxypropylcellulose. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxyde de magnésium
## Francès
### Nom

hydroxyde de magnésium m.
* hidròxid de magnesi

#### Sinònims

* E528, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxyde de magnésium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxyde de sodium
## Francès

   * Pronúncia: /i.dʁɔ.ksid də sɔˈdjɔm/

### Nom

hydroxyde de sodium m. ‎(incomptable)
* hidròxid de sodi

#### Sinònims

* E524, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* hydroxyde de sodium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# hydroxydes d'ammonium
## Francès
### Nom

hydroxydes d'ammonium m. pl.
* forma plural de hydroxyde d'ammonium
# imbecil·lització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zə.siˈo/, /im.bə.si.ɫi.d͡zə.siˈo/ balear /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫi.d͡za.siˈo/, /im.be.si.ɫi.d͡za.siˈo/ valencià /im.be.siɫ.ɫi.za.siˈo/, /im.be.si.ɫi.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De imbecil·litzar i el sufix -ció, segle XX.

### Nom

imbecil·lització f. ‎(plural imbecil·litzacions)
* Acte o efecte d'imbecil·litzar o imbecil·litzar-se.
    «Malgrat haver-se constituït un dels més preats mitjans de les oligarquies recents per arribar a la imbecilització de les respectives i sotmeses masses.» (Miquel Porter i Moix, ed. Rafael Dalmau, Cinema, pàg. 38, Barcelona, 1962)

#### Traduccions

* Castellà: imbecilización $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre imbecil·lització
# imbecil·litzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za.ɾən/, /im.bə.si.ɫiˈd͡za.ɾən/ balear /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫiˈd͡za.ɾen/, /im.be.si.ɫiˈd͡za.ɾen/ valencià /im.be.siɫ.ɫiˈza.ɾen/, /im.be.si.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

imbecil·litzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de imbecil·litzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbecil·litzar.

#### Variants

* [2] imbecil·litzessin, imbecil·litzessen, imbecil·litzassin, imbecil·litzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·ren (6)
# imbecil·litzara
## Català
### Verb

imbecil·litzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbecil·litzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbecil·litzar.

#### Variants

* [1] imbecil·litzés, imbecil·litzàs
* [2] imbecil·litzés, imbecil·litzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·ra (6)
# imbecil·litzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za.ðə/, /im.bə.si.ɫiˈd͡za.ðə/ balear /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫiˈd͡za.ða/, /im.be.si.ɫiˈd͡za.ða/ valencià /im.be.siɫ.ɫiˈza.ða/, /im.be.si.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

imbecil·litzada
* Participi femení singular del verb imbecil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·da (6)
# imbecil·litzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za.ðəs/, /im.bə.si.ɫiˈd͡za.ðəs/ balear /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫiˈd͡za.ðes/, /im.be.si.ɫiˈd͡za.ðes/ valencià /im.be.siɫ.ɫiˈza.ðes/, /im.be.si.ɫiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

imbecil·litzades
* Participi femení plural del verb imbecil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·des (6)
# imbecil·litzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za/, /im.bə.si.ɫiˈd͡za/ balear /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫiˈd͡za/, /im.be.si.ɫiˈd͡za/ valencià /im.be.siɫ.ɫiˈzaɾ/, /im.be.si.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: imbecil·litzà
   * Etimologia: De imbècil i el sufix -itzar, segle XX.

### Verb

imbecil·litzar trans., pron. ‎(pronominal imbecil·litzar-se)
* Fer tornar imbècil.
    «La vanitat, l'egoisme, el vostre maleït "jo" us encén a tots. Us imbecilitza.» (Baltasar Porcel, Els dolços murmuris del mar, pàg. 31, Edicions 62, Barcelona, 1981)
* (pronominal) Tornar-se imbècil.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: imbecil·litzo, imbecil·litza, imbecil·litzem

#### Derivats

* imbecil·lització

#### Traduccions

* Castellà: imbecilizar $^{(es)}$, estupidizar $^{(es)}$, idiotizar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·zar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# imbecil·litzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zəˈɾan/, /im.bə.si.ɫi.d͡zəˈɾan/ balear /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫi.d͡zaˈɾan/, /im.be.si.ɫi.d͡zaˈɾan/ valencià /im.be.siɫ.ɫi.zaˈɾan/, /im.be.si.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

imbecil·litzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de imbecil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·ran (6)
# imbecil·litzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zəˈɾɛm/, /im.bə.si.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ balear /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zəˈɾəm/, /im.bə.siɫ.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫi.d͡zaˈɾem/, /im.be.si.ɫi.d͡zaˈɾem/ valencià /im.be.siɫ.ɫi.zaˈɾem/, /im.be.si.ɫi.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

imbecil·litzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de imbecil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·za·rem (6)
# imbecil·litzam
## Català
### Verb

imbecil·litzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de imbecil·litzar.

#### Variants

* imbecil·litzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·zam (5)
# imbecil·litzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡zan/, /im.bə.si.ɫiˈd͡zan/ balear /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡zant/, /im.bə.siɫ.ɫiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /im.be.siɫ.ɫiˈd͡zan/, /im.be.si.ɫiˈd͡zan/ valencià /im.be.siɫ.ɫiˈzant/, /im.be.si.ɫiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

imbecil·litzant
* Gerundi del verb imbecil·litzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·be·cil·lit·zant (5)
# huitantí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uj.tənˈti/ Occidental: nord-occidental /uj.tanˈti/ valencià /uj.tanˈti/, /wi.tanˈti/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De huitanta i el sufix -í.

### Adjectiu

huitantí m. ‎(femení huitantina, plural masculí huitantins, plural femení huitantines)
* Sinònim de vuitantí.

#### Relacionats

* 30, 40, 50, 60, 70, 80, 90

### Nom

huitantí m. ‎(plural huitantins, femení huitantina)
* Sinònim de vuitantí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·tí (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# huitcentista
## Català

   * Pronúncia: valencià /ˌwit.senˈtis.ta/
   * Rimes: -ista

### Adjectiu

huitcentista inv. ‎(plural huitcentistes)
* (valencià) Forma alternativa de vuitcentista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: huit·cen·tis·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# huitantina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uj.tənˈti.nə/ Occidental: nord-occidental /uj.tanˈti.na/ valencià /uj.tanˈti.na/, /wi.tanˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

huitantina f. ‎(plural huitantines)
* Forma femenina de huitantí.

### Nom

huitantina f. ‎(plural huitantines)
* Forma femenina de huitantí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ti·na (4)
# huitantines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uj.tənˈti.nəs/ Occidental: nord-occidental /uj.tanˈti.nes/ valencià /uj.tanˈti.nes/, /wi.tanˈti.nes/
   * Rimes: -ines

### Adjectiu

huitantines f. pl.
* Forma plural de huitantina.

### Nom

huitantines f. pl.
* Forma plural de huitantina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·ti·nes (4)
# huitantins
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uj.tənˈtins/ Occidental: nord-occidental /uj.tanˈtins/ valencià /uj.tanˈtins/, /wi.tanˈtins/
   * Rimes: -ins

### Adjectiu

huitantins m. pl.
* Forma plural de huitantí.

### Nom

huitantins m. pl.
* Forma plural de huitantí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·tins (3)
# huitanté
## Català

   * Pronúncia: valencià /wi.tanˈte/

### Numeral

huitanté m. ‎(femení huitantena, plural masculí huitantens, plural femení huitantenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitantè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hui·tan·té (3)
# honori
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈno.ɾi/ balear /oˈno.ɾi/, /uˈno.ɾi/ Occidental: /oˈno.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

honori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de honorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb honorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb honorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb honorar.

## Llatí

   * Pronúncia: /hɔˈnoː.riː/

### Nom

honōrī
* datiu singular de honōs
# honoren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈno.ɾən/ balear /oˈno.ɾən/, /uˈno.ɾən/ Occidental: /oˈno.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

honoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de honorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb honorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb honorar.
# honoressen
## Català
### Verb

honoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
# honoresses
## Català
### Verb

honoresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
# honoressi
## Català
### Verb

honoressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
# honoressin
## Català
### Verb

honoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
# honores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈno.ɾəs/ balear /oˈno.ɾəs/, /uˈno.ɾəs/ Occidental: /oˈno.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

honores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de honorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb honorar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈno.ɾes/, meridional /oˈno.ɾeh/
       Americà: alt /oˈno.(ɾe)s/, baix /oˈno.ɾeh/, austral /oˈno.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

honores m. pl.
* forma plural de honor

## Llatí

   * Pronúncia: /hɔˈnoː.reːs/

### Nom

honōrēs
* nominatiu plural de honōs
* vocatiu plural de honōs
* acusatiu plural de honōs
# honoreu
## Català
### Verb

honoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de honorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb honorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb honorar.
# honoressa
## Català
### Verb

honoressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
# honoressis
## Català
### Verb

honoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb honorar.
# idioma artificial
## Català
### Nom

idioma artificial m. ‎(plural idiomes artificials)
* llengua artificial

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* idioma artificial. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà
### Nom

idioma artificial m. ‎(plural idiomas artificiales)
* llengua artificial

#### Sinònims

* ideolengua
* lengua artificial
* lengua construida
* lengua planificada
# idioma oficial
## Català
### Nom

idioma oficial m. ‎(plural idiomes oficials)
* llengua oficial

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* idioma oficial. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà
### Nom

idioma oficial m. ‎(plural idiomas oficiales)
* llengua oficial

#### Sinònims

* lengua oficial

### Vegeu també

* idioma oficial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# idioma modern
## Català
### Nom

idioma modern m. ‎(plural idiomes moderns)
* llengua estrangera

### Vegeu també

* idioma modern. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# idiomas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iˈðjo.mas\, meridional \iˈðjo.mah\
       Americà: alt /iˈdjo.m(a)s/, baix \iˈðjo.mah\, austral \iˈðjo.mas\
   * Rimes: -omas

### Nom

idiomas m. pl.
* forma plural de idioma
# idiofono
## Italià

   * Pronúncia: /iˈdjɔː.fo.no/

### Nom

idiofono m. ‎(plural idiofoni)
* instrument idiòfon

#### Sinònims

* strumento idiofono

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·diò·fo·no (4)

### Vegeu també

* idiofono. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# idioma
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðiˈo.mə/, occidental /i.ðiˈo.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del llatí tardà idiōma, del grec antic ἰδίωμα ‎(idíōma, «llenguatge particular»), de ἰδιoς ‎(idios, «característic, específic»), segle XVII.

### Nom

idioma m. ‎(plural idiomes)
* Forma d’una llengua pròpia d'una comunitat, d’un lloc, d’una època.
    «La concència de tot bòn valenciá no permet qu’ es deixe abandonat l’idioma dels nòstres avis.» (Emili Daroca, Dolça parla, 1925)
* Sinònim de llengua.

#### Hiperònims

* llengua

#### Hipònims

* argot
* dialecte
* llenguatge

#### Derivats

* idiomàtic

#### Traduccions

* Alemany: Idiom $^{(de)}$ n.
* Anglès: idiom $^{(en)}$
* Castellà: idioma $^{(es)}$ m.
* Francès: idiome $^{(fr)}$ m.
* Portuguès: idioma $^{(pt)}$ m.

#### Falsos amics

* Anglès: idiom ‎(«modisme, locució»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·ma (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iˈðjo.ma\
       Americà: alt /iˈdjo.ma/, baix \iˈðjo.ma\
   * Rimes: -oma

### Nom

idioma m. ‎(plural idiomas)
* idioma

#### Sinònims

* lengua

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·dio·ma (3)
# idioma moderno
## Castellà
### Nom

idioma moderno m. ‎(plural idiomas modernos)
* llengua estrangera

#### Sinònims

* lengua extranjera

### Vegeu també

* idioma moderno. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# idiomas artificiales
## Castellà
### Nom

idiomas artificiales m. pl.
* forma plural de idioma artificial
# imperàsseu
## Català
### Verb

imperàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ràs·seu (4)
* Anagrames: apreuéssim, aprimésseu, emparéssiu
# imperàs
## Català
### Verb

imperàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ràs (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimprs)
* Anagrames: aprimes, aprimés, aspirem, emparis, impresa, pisarem, pisàrem
# imperà
## Català
### Verb

imperà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimpr)
* Anagrames: apriem, aprime, empari, emparí, pairem, paírem, paríem, premia
# imperàreu
## Català
### Verb

imperàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de imperar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rà·reu (4)
* Anagrama: empraríeu
# imperàssem
## Català
### Verb

imperàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ràs·sem (4)
* Anagrames: apriméssem, emparéssim
# impertèrritament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pərˌtɛ.ri.təˈmen/ balear /im.pəɾˌtɛ.ri.təˈment/, /im.pərˌtɛ.ri.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.perˌtɛ.ri.taˈmen/ valencià /im.peɾˌtɛ.ri.taˈment/, /im.peɾˌtɛ.ri.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De impertèrrit i el sufix -ment.

### Adverbi

impertèrritament
* D’una manera impertèrrita.

#### Traduccions

* Anglès: regardlessly $^{(en)}$
* Francès: imperturbablement $^{(fr)}$
* Italià: imperterritamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·per·tèr·ri·ta·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# imperàssim
## Català
### Verb

imperàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·ràs·sim (4)
* Anagrama: apriméssim
# imperàrem
## Català
### Verb

imperàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imperar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·rà·rem (4)
* Anagrama: empraríem
# humilieguessen
## Català
### Verb

humilieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humilieguesses
## Català
### Verb

humilieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humilieguéssou
## Català
### Verb

humilieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humilibus
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊˈmɪ.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

humilibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de humilis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de humilis
# humiliegueu
## Català
### Verb

humiliegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb humiliar.
# humiliegués
## Català
### Verb

humiliegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humilie
## Català
### Verb

humilie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de humiliar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb humiliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb humiliar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb humiliar.
# humilieguem
## Català
### Verb

humilieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb humiliar.
# humilieguessa
## Català
### Verb

humilieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# humilieguéssom
## Català
### Verb

humilieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb humiliar.
# imbrice
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈbriː.kɛ/

### Nom

imbrīce
* ablatiu singular de imbrex
# imbricaven
## Català
### Verb

imbricaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de imbricar.
# imbricaves
## Català
### Verb

imbricaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imbricar.
# imbricem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈbriː.kɛm/

### Nom

imbrīcem
* acusatiu singular de imbrex
# imbrications
## Anglès
### Nom

imbrications
* forma plural de imbrication
# imbricau
## Català
### Verb

imbricau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de imbricar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb imbricar.
# imbricava
## Català
### Verb

imbricava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de imbricar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de imbricar.
# imbricating
## Anglès
### Verb

imbricating
* gerundi de imbricate
# imbrication
## Anglès
### Nom

imbrication ‎(plural imbrications)
* imbricació

### Vegeu també

* imbrication. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# inexhaustibles
## Francès
### Adjectiu

inexhaustibles inv. pl.
* forma plural de inexhaustible
# inexorabilia
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oː.raːˈbɪ.lɪ.a/

### Adjectiu

inexōrābilia
* nominatiu neutre plural de inexōrābilis
* vocatiu neutre plural de inexōrābilis
* acusatiu neutre plural de inexōrābilis
# inexhaustible
## Francès
### Adjectiu

inexhaustible inv. ‎(plural inexhaustibles)
* inexhaurible

#### Sinònims

* inépuisable
* intarissable

#### Hiperònims

* infini

#### Relacionats

* exhaustif

### Vegeu també

* Entrada «inexhaustible» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# inexorabilium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oː.raːˈbɪ.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

inexōrābilium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de inexōrābilis
# inexorabilibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oː.raːˈbɪ.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

inexōrābilibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de inexōrābilis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de inexōrābilis
# inexorabili
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oːˈraː.bɪ.liː/

### Adjectiu

inexōrābilī
* datiu masculí/femení/neutre singular de inexōrābilis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de inexōrābilis
# inexorabile
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oːˈraː.bɪ.lɛ/

### Adjectiu

inexōrābile
* nominatiu neutre singular de inexōrābilis
* vocatiu neutre singular de inexōrābilis
* acusatiu neutre singular de inexōrābilis
# inexorabiles
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oːˈraː.bɪ.leːs/

### Adjectiu

inexōrābilēs
* nominatiu masculí/femení plural de inexōrābilis
* vocatiu masculí/femení plural de inexōrābilis
* acusatiu masculí/femení plural de inexōrābilis