OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desparione
## Català
### Verb

desparione
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desparionar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desparionar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desparionar.

#### Variants

* [1] desparioni
* [2] desparioni
* [3] desparioni

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·ne (5)
* Anagrama: perdonaies
# despariones
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pə.ɾiˈo.nəs/, occidental /des.pa.ɾiˈo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

despariones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desparionar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desparionar.

#### Variants

* [2] desparionis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nes (5)
* Anagrames: adoperessin, apoderessin, parodiessen
# desconcentré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.kon.θenˈtɾe/, meridional \deh.koŋ.θeŋˈtɾe\
       Americà: alt /d(e)s.kon.senˈt͡se/, baix \deh.koŋ.seŋˈtɾe\, austral /deh.kon.senˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desconcentré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desconcentrar
# desconcentro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.konˈθen.tɾo/, meridional \deh.koŋˈθeŋ.tɾo\
       Americà: alt /d(e)s.konˈsen.t͡so/, baix \deh.koŋˈseŋ.tɾo\, austral /deh.konˈsen.tɾo/
   * Rimes: -entɾo

### Verb

desconcentro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desconcentrar
# desconcertadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.sərˌta.ðəˈmen/ balear /dəs.kon.səɾˌta.ðəˈment/, /dəs.kun.sərˌta.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.kon.serˌta.ðaˈmen/ valencià /des.kon.seɾˌta.ðaˈment/, /des.kon.seɾˌta.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desconcertar i el sufix -ment.

### Adverbi

desconcertadament
* D'una manera desconcertada, sense ordre, seguretat o aplom.

#### Traduccions

* Anglès: disconcertedly $^{(en)}$
* Castellà: desconcertadamente $^{(es)}$
* Italià: sconcertatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·cer·ta·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# descomptéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈte.siw/ balear /dəs.komˈte.siw/, /dəs.kumˈte.siw/ Occidental: /des.komˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

descomptéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descomptar.

#### Variants

* descompteguéssou, descomptésseu, descomptàssiu, descomptàsseu, descomptàreu
# descomptí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈti/ balear /dəs.komˈti/, /dəs.kumˈti/ Occidental: /des.komˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

descomptí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de descomptar.
# descompuestamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.komˌpwes.taˈmen.te/, meridional /deh.komˌpweh.taˈmen.te/
       Americà: alt /d(e)s.komˌpwes.taˈmen.te/, baix /deh.komˌpweh.taˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De descompuesto i el sufix -mente.

### Adverbi

descompuestamente
* descompostament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·com·pues·ta·men·te (6)
# desconcentrarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.kon.θenˈtɾaɾ.se/, meridional \deh.koŋ.θeŋˈtɾaɾ.se\
       Americà: alt /d(e)s.kon.senˈt͡saɾ.se/, baix \deh.koŋ.seŋˈtɾaɾ.se\, austral /deh.kon.senˈtɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desconcentrarse trans., pron. ‎(present me desconcentro, passat me desconcentré, futur me desconcentraré)
* forma pronominal de desconcentrar
# desconcentraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.kon.θen.tɾaˈɾe/, meridional \deh.koŋ.θeŋ.tɾaˈɾe\
       Americà: alt /d(e)s.kon.sen.t͡saˈɾe/, baix \deh.koŋ.seŋ.tɾaˈɾe\, austral /deh.kon.sen.tɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desconcentraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desconcentrar
# desfeien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈfɛ.jən/ balear /dəsˈfə.jən/, /dəsˈfɛ.jən/ Occidental: /desˈfe.jen/
   * Rimes: -ɛjen

### Verb

desfeien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desfeven

### Miscel·lània

* Anagrama: defenies
# desfeies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈfɛ.jəs/ balear /dəsˈfə.jəs/, /dəsˈfɛ.jəs/ Occidental: /desˈfe.jes/
   * Rimes: -ɛjes

### Verb

desfeies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desfeves
# desfehien
## Català antic
### Verb

desfehien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasien, desfahien, desfayen, desfeyen, desfien
# desfehíeu
## Català antic
### Verb

desfehíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasíets, desfahíets, desfàyets, desfehíets, desfèyets, desfíets, desfasíeu, desfahíeu, desfàyeu, desfèyeu, desfíeu
# desfeia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈfɛ.jə/ balear /dəsˈfə.jə/, /dəsˈfɛ.jə/ Occidental: /desˈfe.ja/
   * Rimes: -ɛja

### Verb

desfeia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* [1] desfeva
* [2] desfeva
# desfehia
## Català antic
### Verb

desfehia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de desfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfasia, desfahia, desfaya, desfeya, desfia
* [2] desfasia, desfahia, desfaya, desfeya, desfia
# desfeim
## Català
### Verb

desfeim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desfem
# desfehies
## Català antic
### Verb

desfehies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasies, desfahies, desfayes, desfeyes, desfies
# desfehíem
## Català antic
### Verb

desfehíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasíem, desfahíem, desfàyem, desfèyem, desfíem
# desfehíets
## Català antic
### Verb

desfehíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasíets, desfahíets, desfàyets, desfèyets, desfíets, desfasíeu, desfahíeu, desfàyeu, desfehíeu, desfèyeu, desfíeu
# diatonique
## Francès

   * Pronúncia: /dja.tɔˈnik/

### Adjectiu

diatonique inv. ‎(plural diatoniques)
* diatònic -a
# diathermies
## Anglès
### Nom

diathermies
* forma plural de diathermy
# diatonic accordion
## Anglès
### Nom

diatonic accordion
* acordió diatònic
# diatriba
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.əˈtɾi.βə/, occidental /di.aˈtɾi.ba/
   * Rimes: -iba
   * Etimologia: Del francès diatribe, segle XIX, del llatí diatriba, del grec antic διατριβή ‎(diatribḗ, «discurs parlat»).

### Nom

diatriba f. ‎(plural diatribes)
* Crítica o discurs intens i virulent contra algú o alguna cos.a

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·tri·ba (4)
* Anagrama: abidriat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# diathermy
## Anglès
### Nom

diathermy ‎(plural diathermies)
* diatèrmia

### Vegeu també

* diathermy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# diatonically
## Anglès

   * Etimologia: De diatonical i el sufix -ly.

### Adverbi

diatonically ‎(comparatiu more diatonically, superlatiu most diatonically)
* diatònicament
# diatoniques
## Francès

   * Pronúncia: /dja.tɔˈnik/

### Adjectiu

diatoniques inv. pl.
* forma plural de diatonique
# diathesis
## Anglès

   * Pronúncia: /daɪˈaθəsɪs/

### Nom

diathesis ‎(plural diatheses)
* (Patologia) diàtesi

### Vegeu també

* diathesis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# diatonicamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.aˌtɔ.ni.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De diatonico i el sufix -mente.

### Adverbi

diatonicamente
* diatònicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·to·ni·ca·mén·te (7)
# diatheses
## Anglès
### Nom

diatheses
* forma plural de diathesis
# desenutjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.nuˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /de.ze.nuˈd͡ʒa/ valencià /de.ze.nuˈd͡ʒaɾ/, /de.ze.nuˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desenutjà
   * Etimologia: Del prefix des- i enutjar, segle XIII.

### Verb

desenutjar trans., pron. ‎(pronominal desenutjar-se)
* Fer passar l’enuig.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desenutjo, desenutja, desenutgem

#### Antònims

* enutjar

#### Traduccions

* Castellà: desenojar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·e·nut·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desenutjara
## Català
### Verb

desenutjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenutjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenutjar.
# desenutjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.nuˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /de.ze.nuˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

desenutjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desenutjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenutjar.
# desenutjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.nu.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /de.ze.nu.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desenutjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desenutjar.
# desenutjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.nu.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /də.zə.nu.d͡ʒəˈɾəw/, /də.zə.nu.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /de.ze.nu.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desenutjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desenutjar.
# desenutjar-se
## Català
### Verb

desenutjar-se
* Forma pronominal de desenutjar.

### Miscel·lània

* Anagrames: desenutjares, tendrejàsseu
# desenutjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.nu.d͡ʒəˈɾan/, occidental /de.ze.nu.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desenutjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desenutjar.
# desenutjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.nu.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /de.ze.nu.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desenutjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desenutjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desenutjar.
# despenalitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

despenalitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·ri·en (7)
# despenalitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

despenalitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·ri·es (7)
# despenalitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾa/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

despenalitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·rà (6)
# despenalitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫiˈd͡za.ɾen/, valencià /des.pe.na.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

despenalitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de despenalitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despenalitzar.

#### Variants

* [2] despenalitzessin, despenalitzessen, despenalitzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·ren (6)
# despenalitzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ balear /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾəm/, /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾem/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

despenalitzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·rem (6)
# despenalitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾan/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

despenalitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·ran (6)
# despenalitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ balear /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾəw/, /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾew/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

despenalitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·reu (6)
# despenalitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

despenalitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de despenalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·ri·a (7)
# despenalitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫi.d͡zaˈɾas/, valencià /des.pe.na.ɫi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

despenalitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de despenalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·ràs (6)
# despenalitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.pə.nə.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /des.pe.na.ɫiˈd͡za.ɾes/, valencià /des.pe.na.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

despenalitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de despenalitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despenalitzar.

#### Variants

* [2] despenalitzessis, despenalitzesses, despenalitzasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pe·na·lit·za·res (6)
# dissuadesques
## Català
### Verb

dissuadesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadeixis, dissuadisques, dissuadesquis, dissuadixes, dissuadixos
# dissuadesquis
## Català
### Verb

dissuadesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadeixis, dissuadisques, dissuadixes, dissuadixos, dissuadesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·des·quis (5)
* Anagrama: dissuadisques
# dissuadia
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.ə/, occidental /di.su.aˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

dissuadia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadiva, dissuadigueva
* [2] dissuadiva, dissuadigueva
# dissuadesquen
## Català
### Verb

dissuadesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadeixin, dissuadisquen, dissuadesquin, dissuadixen
# dissuadesca
## Català
### Verb

dissuadesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeixi, dissuadisca, dissuadesqui, dissuadixa
* [2] dissuadeixi, dissuadisca, dissuadesqui, dissuadixa, dissuadixo
# dissuadien
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.ən/, occidental /di.su.aˈði.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

dissuadien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadiven, dissuadigueven
# dissuadesqui
## Català
### Verb

dissuadesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeixi, dissuadisca, dissuadixa, dissuadesca
* [2] dissuadeixi, dissuadisca, dissuadixa, dissuadixo, dissuadesca
* [3] dissuadeixi, dissuadisca
# dissuadesquin
## Català
### Verb

dissuadesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dissuadir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dissuadir.

#### Variants

* [1] dissuadeixin, dissuadisquen, dissuadixen, dissuadesquen
* [2] dissuadeixin, dissuadisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·su·a·des·quin (5)
* Anagrama: dissuadisquen
# desteraranyar
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /des.ta.ɾa.ɾaˈɲa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: desteraranyà
   * Etimologia: Del prefix des-, teraranya i la desinència -ar, segle XXI.

### Verb

desteraranyar trans.
* (junedenc) esteranyinar
    Desteraranya lo trebol, que se veu molt lleig quan mingem los calçots.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desteraranyo, desteraranya, desteraranyem

#### Sinònims

* desteranyinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·te·ra·ra·nyar (5)

### Vegeu també

* Masip i Vallès, Robert; Montardit i Asènsio, Ferran; Prenafeta i Agelet, David. «D». A: Lo diccionari lleidatà (Edició ampliada). Juneda: Fonoll, 2017, 96. ISBN 978-84-946447-1-9.
# destenyir-se
## Català
### Verb

destenyir-se
* Forma pronominal de destenyir.

### Miscel·lània

* Anagrama: estrenyides
# desterrossa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.təˈrɔ.sə/ Occidental: nord-occidental /des.teˈrɔ.sa/ valencià /des.teˈrɔ.sa/, /des.teˈrɔ.sɔ/
   * Rimes: -ɔsa

### Verb

desterrossa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desterrossar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desterrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ter·ros·sa (4)
* Anagrames: derrotasses, retrossades
# despullat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎat/ balear /dəs.puˈʎat/, /dəs.puˈjat/ Occidental: /des.puˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De despullar.

### Adjectiu

despullat m. ‎(femení despullada, plural masculí despullats, plural femení despullades)
* nu

### Verb

despullat
* Participi masculí singular del verb despullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pu·llat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# despulles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈpu.ʎəs/ balear /dəsˈpu.ʎəs/, /dəsˈpu.jəs/ Occidental: /desˈpu.ʎes/
   * Rimes: -uʎes

### Nom

despulles f. pl.
* Forma plural de despulla.

### Verb

despulles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de despullar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pu·lles (3)
# despullament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈmen/ balear /dəs.pu.ʎəˈment/, /dəs.pu.jəˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.pu.ʎaˈmen/ valencià /des.pu.ʎaˈment/, /des.pu.ʎaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De despullar i el sufix -ment, segle XIII.

### Nom

despullament m. ‎(plural despullaments)
* Acció de despullar, d’extreure d’un conjunt de documents, d’un escrit, d’un compte, les parts o dades que interessa examinar.

#### Traduccions

* Castellà: vaciado $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pu·lla·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# despullar-se
## Català
### Verb

despullar-se
* Forma pronominal de despullar.
# despullaments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pu.ʎəˈmens/ balear /dəs.pu.ʎəˈmens/, /dəs.pu.jəˈmens/ Occidental: /des.pu.ʎaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

despullaments m. pl.
* Forma plural de despullament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pu·lla·ments (4)
# despuntar-se
## Català
### Verb

despuntar-se
* Forma pronominal de despuntar.
# desmarcatges de ruptura
## Català
### Nom

desmarcatges de ruptura m. pl.
* Forma plural de desmarcatge de ruptura.
# desmarcatge
## Català

   * Etimologia: Del prefix des- i marcatge.

### Nom

desmarcatge m. ‎(plural desmarcatges)
* (esports de pilota) Acció i efecte d'alliberar-se del marcatge d'un adversari.

#### Traduccions

* Anglès: unmark $^{(en)}$
* Castellà: desmarque $^{(es)}$
* Francès: démarquage $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mar·cat·ge (4)

### Vegeu també

* desmarcatge. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# desmarcatge de suport
## Català
### Nom

desmarcatge de suport m. ‎(plural desmarcatges de suport)
* (futbol) Desmarcatge en què el jugador es desplaça en direcció al company d'equip que controla la pilota.

#### Traduccions

* Castellà: desmarque de apoyo $^{(es)}$
* Francès: démarquage d'appui-soutien au porteur du ballon $^{(fr)}$

### Vegeu també

* desmarcatge de suport. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# desmarcar-se
## Català
### Verb

desmarcar-se
* Forma pronominal de desmarcar.
* (esports de pilota) Alliberar-se del marcatge d'un adversari.

#### Notes

El verb desmarcar-se regeix habitualment la preposició de.

#### Traduccions

* Anglès: break away $^{(en)}$, free oneself $^{(en)}$, get away $^{(en)}$, get free $^{(en)}$, get in the open $^{(en)}$
* Castellà: desmarcarse $^{(es)}$
* Francès: se démarquer $^{(fr)}$

### Vegeu també

* desmarcar-se. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# desmarcarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.maɾˈkaɾ.se/, meridional /deh.maɾˈkaɾ.se/
       Americà: alt /dez.maɾˈkaɾ.s(e)/, baix /deh.maɾˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desmarcarse pron. ‎(present me desmarco, passat me desmarqué, futur me desmarcaré)
* (esports de pilota) desmarcar-se

### Vegeu també

* desmarcarse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# desmarcaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.maɾ.kaˈɾe/, meridional /deh.maɾ.kaˈɾe/
       Americà: alt /dez.maɾ.k(a)ˈɾe/, baix /deh.maɾ.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desmarcaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desmarcarse
# desmarcatge de ruptura
## Català
### Nom

desmarcatge de ruptura m. ‎(plural desmarcatges de ruptura)
* (futbol) Desmarcatge en què el jugador es desplaça en direcció a la porteria contrària.

#### Traduccions

* Castellà: desmarque de ruptura $^{(es)}$

### Vegeu també

* desmarcatge de ruptura. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# desmarcatges de suport
## Català
### Nom

desmarcatges de suport m. pl.
* Forma plural de desmarcatge de suport.
# destresa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəsˈtɾɛ.zə/ balear /dəsˈtɾə.zə/, /dəsˈtɾɛ.zə/ Occidental: /desˈtɾe.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: De destre i el sufix -esa, segle XV.

### Nom

destresa f. ‎(plural destreses)
* Capacitat d'una persona per a desenvolupar determinades tasques o resoldre determinats problemes mitjançant l'aprenentatge.

#### Sinònims

* habilitat

#### Traduccions

* Albanès: aftësi $^{(sq)}$
* Anglès: skill $^{(en)}$
* Castellà: destreza $^{(es)}$, habilidad $^{(es)}$
* Danès: færdighed $^{(da)}$ c.
* Finès: taito $^{(fi)}$
* Francès: habileté $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tre·sa (3)
* Anagrames: desastre, destesar, restades, tresades

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* destresa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.