OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agrejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈʒa.βən/ balear /ə.ɣɾəˈd͡ʒa.vən/, /ə.ɣɾəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˈʒa.βen/ valencià /a.ɣɾeˈd͡ʒa.ven/, /a.ɣɾeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agrejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·ja·ven (4)
* Anagrama: negrejava
# agrejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈʒa.βəs/ balear /ə.ɣɾəˈd͡ʒa.vəs/, /ə.ɣɾəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˈʒa.βes/ valencià /a.ɣɾeˈd͡ʒa.ves/, /a.ɣɾeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agrejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agrejar.
# afillolà
## Català
### Verb

afillolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afillolar.
# afillolàrem
## Català
### Verb

afillolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afillolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolàs
## Català
### Verb

afillolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolàssiu
## Català
### Verb

afillolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolo
## Català
### Verb

afillolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afillolar.
# afillolàreu
## Català
### Verb

afillolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afillolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolàssem
## Català
### Verb

afillolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolàsseu
## Català
### Verb

afillolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afillolàssim
## Català
### Verb

afillolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afillolar.
# afuàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈa.βəw/, balear /ə.fuˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.fuˈa.βew/ valencià /a.fuˈa.vew/, /a.fuˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

afuàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afuar.
# afuésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈe.səw/, occidental /a.fuˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

afuésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# afuàssim
## Català
### Verb

afuàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# afuàssiu
## Català
### Verb

afuàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# afués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈes/, occidental /a.fuˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

afués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·és (3)
* Anagrama: afuse
# afuéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈe.səm/, occidental /a.fuˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

afuéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·és·sem (4)
* Anagrama: femàsseu
# afuàssem
## Català
### Verb

afuàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# afuéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈe.sim/, occidental /a.fuˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

afuéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·és·sim (4)
* Anagrames: femàssiu, semifusa
# afuàsseu
## Català
### Verb

afuàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afuar.
# agrumollàssim
## Català
### Verb

agrumollàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàsseu
## Català
### Verb

agrumollàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàssiu
## Català
### Verb

agrumollàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾu.muˈʎa.ɾəm/ balear /ə.ɣɾu.moˈʎa.ɾəm/, /ə.ɣɾu.muˈʎa.ɾəm/ Occidental: /a.ɣɾu.moˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agrumollàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agrumollar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàssem
## Català
### Verb

agrumollàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾu.muˈʎa.βəw/ balear /ə.ɣɾu.moˈʎa.vəw/, /ə.ɣɾu.muˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾu.moˈʎa.βew/ valencià /a.ɣɾu.moˈʎa.vew/, /a.ɣɾu.moˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agrumollàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agrumollar.
# agrumollàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾu.muˈʎa.ɾəw/ balear /ə.ɣɾu.moˈʎa.ɾəw/, /ə.ɣɾu.muˈʎa.ɾəw/ Occidental: /a.ɣɾu.moˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agrumollàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agrumollar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàs
## Català
### Verb

agrumollàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollàieu
## Català
### Verb

agrumollàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agrumollar.
# agrumollessa
## Català
### Verb

agrumollessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumolleguéssou
## Català
### Verb

agrumolleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾu.muˈʎe.səs/ balear /ə.ɣɾu.moˈʎe.səs/, /ə.ɣɾu.muˈʎe.səs/ Occidental: /a.ɣɾu.moˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

agrumollesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollegués
## Català
### Verb

agrumollegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumolleguéssom
## Català
### Verb

agrumolleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumolles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈmo.ʎəs/, occidental /a.ɣɾuˈmo.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

agrumolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agrumollar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾu.muˈʎe.sən/ balear /ə.ɣɾu.moˈʎe.sən/, /ə.ɣɾu.muˈʎe.sən/ Occidental: /a.ɣɾu.moˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

agrumollessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollessi
## Català
### Verb

agrumollessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumollar.
# agrumollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈmo.ʎən/, occidental /a.ɣɾuˈmo.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

agrumollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agrumollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agrumollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agrumollar.
# aixafeguessa
## Català
### Verb

aixafeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafeguéssom
## Català
### Verb

aixafeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafe
## Català
### Verb

aixafe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aixafar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aixafar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aixafar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aixafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xa·fe (3)
* Anagrames: afeixa, afeixà
# aixafavo
## Català
### Verb

aixafavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aixafar.
# aixafegueu
## Català
### Verb

aixafegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafeguesses
## Català
### Verb

aixafeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafegués
## Català
### Verb

aixafegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafeguéssou
## Català
### Verb

aixafeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafeguem
## Català
### Verb

aixafeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aixafar.
# aixafeguessen
## Català
### Verb

aixafeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafar.
# agarrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈra.ɾəs/, occidental /a.ɣaˈra.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agarrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agarrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·res (4)
* Anagrames: agarrar-se, esgarrara, esgarrarà
# agarraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾas/, occidental /a.ɣa.raˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agarraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agarrar.
# agarraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾe/, occidental /a.ɣa.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agarraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agarrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣa.raˈɾe\
       Americà: alt /a.ɡa.raˈɾe/, baix \a.ɣa.raˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

agarraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb agarrar
# agarrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.rəˈɾɛw/ balear /ə.ɣə.rəˈɾəw/, /ə.ɣə.rəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣa.raˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agarrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agarrar.
# agarraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾi.ə/, occidental /a.ɣa.raˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agarraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agarrar.
# agarraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾi.əs/, occidental /a.ɣa.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agarraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ri·es (5)
* Anagrama: esgarraria
# agarrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾa/, occidental /a.ɣa.raˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agarrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agarrar.
# agarrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣə.rəˈɾi.ən/, occidental /a.ɣa.raˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agarrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ri·en (5)
* Anagrames: arregnaria, arrengaria
# agarrarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣaˈraɾ.se\
       Americà: alt /a.ɡaˈraɾ.s(e)/, baix \a.ɣaˈraɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

agarrarse intr. pron. ‎(present me agarro, passat me agarré, futur me agarraré)
* forma pronominal de agarrar
* (hoquei sobre patins) arrapar-se
# agruparien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.pəˈɾi.ən/, occidental /a.ɣɾu.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agruparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agrupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·pa·ri·en (5)
* Anagrama: repugnaria
# agruparies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.pəˈɾi.əs/, occidental /a.ɣɾu.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agruparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agrupar.
# agrupareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.pəˈɾɛw/, occidental /a.ɣɾu.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agrupareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agrupar.
# agruparia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾu.pəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾu.paˈɾi.ɛ/, /a.ɣɾu.paˈɾi.e/ valencià /a.ɣɾu.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agruparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agrupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agrupar.

## Portuguès
### Verb

agruparia
* primera persona singular (eu) del condicional de agrupar
* tercera persona singular (ele, ela, você) del condicional de agrupar
# agrupariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣɾu.paˈɾi.va/

### Verb

agrupariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agrupar.
    Forma algueresa per [jo] agruparia.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agrupar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] agruparia.
# agruparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɣɾu.pəˈɾə/, occidental /a.ɣɾu.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agruparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agrupar.
# agrupariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣɾu.paˈɾi.van/

### Verb

agrupariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agrupar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] agruparien.
# agrupares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈpa.ɾəs/, occidental /a.ɣɾuˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agrupares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de agrupar.
    [Tu] agrupares o vas/vares agrupar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrupar.
    Forma valenciana: [tu] agrupessis, agrupesses, agrupasses, agrupassis o agrupares.
# agruparives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɣɾu.paˈɾi.vas/

### Verb

agruparives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agrupar.
    Forma algueresa per [tu] agruparies.
# agruparàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ɣɾu.pəˈɾəs/, occidental /a.ɣɾu.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agruparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agrupar.
# aker
## Basc
### Nom

aker anim.
* boc, cabró

#### Derivats

* akelarre

#### Declinació

Nom comú animat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aker
akerra
akerrak
Ergatiu
akerrek
akerrak
akerrek
Datiu
akerri
akerrari
akerrei
Genitiu
akerren
akerraren
akerren
Comitatiu
akerrekin
akerrarekin
akerrekin
Benefactiu
akerrentzat
akerrarentzat
akerrentzat
Instrumental
akerrez
akerraz
akerrez
Partitiu
akerrik
Prolatiu
akertzat
Causal
akerrengatik
akerrarengatik
akerrengatik
Locatius
Inessiu
akerrengan
akerrarengan
akerrengan
Ablatiu
akerrengandik
akerrarengandik
akerrengandik
Al·latiu
akerrengana
akerrarengana
akerrengana
Terminatiu
akerrenganaino
akerrarenganaino
akerrenganaino
Al·l. direcional
akerrenganantz
akerrarenganantz
akerrenganantz
Gen. locatiu
akerrenganako
akerrarenganako
akerrenganako :

## Ibèric

   * Pronúncia: /aɡeɾ/, /akeɾ/
   * Etimologia: Variant de akir ‎.

### Nom propi

aker • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* akerbikir ‎
* baŕkakeŕ ‎
# akerrak
## Basc
### Nom

akerrak
* absolutiu definit plural de aker
* ergatiu definit singular de aker
# akelarretzat
## Basc
### Nom

akelarretzat
* prolatiu indefinit de akelarre
# akelarrez
## Basc
### Nom

akelarrez
* instrumental indefinit de akelarre
# akerbikir
## Ibèric

   * Pronúncia: /aɡeɾbiɡiɾ/, /akeɾbikiɾ/
   * Etimologia: Compost pels formants aker ‎ i bikir ‎.

### Nom propi

akerbikir • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# akelarretarantz
## Basc
### Nom

akelarretarantz
* al·latiu direccional indefinit de akelarre
# akelarretatik
## Basc
### Nom

akelarretatik
* ablatiu indefinit de akelarre
# akelarretik
## Basc
### Nom

akelarretik
* ablatiu definit singular de akelarre
# akerra
## Basc
### Nom

akerra
* absolutiu definit singular de aker
# akerrarekin
## Basc
### Nom

akerrarekin
* comitatiu definit singular de aker
# agermani
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒərˈma.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

agermani
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agermanar.
    Forma septentrional: [jo] agermano, agermane, agerman o agermani.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agermanar.
    [Que jo] agermani o agermane.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agermanar.
    [Que ell/ella/vostè] agermani o agermane.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agermanar.
    Agermani o agermane [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·ni (4)
* Anagrames: amagrien, amargeni, amargení, amigaren, geminara, geminarà, germania, Germània
# agermanàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒeɾ.maˈna.jɛm/

### Verb

agermanàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agermanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] agermanàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·iem (5)
* Anagrames: amargenàiem, emmanegaria
# agermanàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.ɾəm/, occidental /a.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agermanàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agermanar.
    [Nosaltres] agermanàrem o vam/vàrem agermanar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    Forma valenciana: [nosaltres] agermanéssim, agermanéssem, agermanàssem, agermanàssim o agermanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·rem (5)
* Anagrames: amargenarem, amargenàrem
# agermanàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.ɾəw/, occidental /a.d͡ʒeɾ.maˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agermanàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agermanar.
    [Vosaltres/vós] agermanàreu o vau/vàreu agermanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] agermanéssiu, agermanésseu, agermanàsseu, agermanàssiu o agermanàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·reu (5)
* Anagrames: amargenareu, amargenàreu
# agermanin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒərˈma.nin/, occidental /a.ʒeɾˈma.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

agermanin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agermanar.
    [Que ells/elles/vostès] agermanin o agermanen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agermanar.
    Agermanin o agermanen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nin (4)
* Anagrames: amargenin, geminaran
# agermanos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒeɾˈma.nos/

### Verb

agermanos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agermanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] agermanis o agermanes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nos (4)
* Anagrama: amargenos
# agermanàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʒer.maˈna.jew/

### Verb

agermanàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agermanar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] agermanàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·ieu (5)
# agermano
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒərˈma.nu/, occidental /a.ʒeɾˈma.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

agermano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agermanar.
    [Jo] agermano, agermane, agerman o agermani.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agermanar.
    [Que jo] agermano, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] agermani o agermane.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agermanar.
    [Que ell/ella/vostè] agermano, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] agermani o agermane.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·no (4)
* Anagrames: amargeno, engomara
# agermanà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna/, occidental /a.d͡ʒeɾ.maˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: agermanar

### Verb

agermanà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agermanar.
    [Ell/ella/vostè] agermanà o va agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà (4)
* Anagrames: amagaren, amargena, amargenà, manegara, manegarà
# aglacés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈses/, occidental /a.ɣɫaˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

aglacés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglaçar.

#### Variants

* [1] aglaçàs
* [2] aglaçàs

### Miscel·lània

* Anagrama: càgales
# aglacéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɫəˈse.sim/, occidental /a.ɣɫaˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aglacéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglaçar.

#### Variants

* aglaçàssim, aglaçàssem
# aglana
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɫa.nə/, occidental /aˈɣɫa.na/
   * Rimes: -ana

### Verb

aglana
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aglanar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aglanar.

### Miscel·lània

* Anagrama: galana
# aglaceu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫəˈsɛw/ balear /ə.ɣɫəˈsəw/, /ə.ɣɫəˈsɛw/ Occidental: /a.ɣɫaˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aglaceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aglaçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: càguela
# aglaci
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɫa.si/, occidental /aˈɣɫa.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

aglaci
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aglaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aglaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aglaçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cigala
# aglacis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɫa.sis/, occidental /aˈɣɫa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

aglacis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aglaçar.