OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# personificaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /peɾ.so.ni.fiˈka.jɛ/, /peɾ.so.ni.fiˈka.je/

### Verb

personificaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de personificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] personificava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de personificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] personificava.
# personificam
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈkam/
   * Rimes: -am

### Verb

personificam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de personificar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] personifiquem o personificam.
# personificammo
## Italià
### Verb

personificammo
* primera persona plural (noi) del passat de personificare
# personificano
## Italià
### Verb

personificano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de personificare
# personificaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /peɾ.so.ni.fiˈka.jen/

### Verb

personificaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de personificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] personificaven.
# personificaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /peɾ.so.ni.fiˈka.jes/

### Verb

personificaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de personificar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] personificaves.
# personificai
## Italià
### Verb

personificai
* primera persona singular (io) del passat de personificare
# personificando
## Italià
### Verb

personificando
* gerundi de personificare
# placéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈse.sim/, occidental /pɫaˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

placéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.

#### Variants

* placéssem, plaçàssim, plaçàssem, plaçàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cés·sim (3)
* Anagrama: clapíssem
# placésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈse.səw/, occidental /pɫaˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

placésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.

#### Variants

* placéssiu, plaçàssiu, plaçàsseu, plaçàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cés·seu (3)
# placéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈse.səm/, occidental /pɫaˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

placéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.

#### Variants

* placéssim, plaçàssim, plaçàssem, plaçàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cés·sem (3)
# placò
## Italià
### Verb

placò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de placare
# plaem
## Català
### Verb

plaem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·em (2)
* Anagrames: ample, pelam
# plaent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəˈen/ balear /pɫəˈent/, /pɫəˈen/ Occidental: nord-occidental /pɫaˈen/ valencià /pɫaˈent/, /pɫaˈen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí placente(m), acusatiu de placēns, participi present de placēre, segle XIV.

### Adjectiu

plaent inv. ‎(plural plaents)
* Que plau, agradable.

#### Variants

* plasent

#### Traduccions

* Anglès: pleasant $^{(en)}$
* Castellà: placentero $^{(es)}$
* Francès: plaisant $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: AGRADAR $^{(csc)}$

### Verb

plaent
* Gerundi del verb plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ent (2)
* Heterograma de 6 lletres (aelnpt)
* Anagrames: pelant, plante

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# placàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫəˈka.βəw/, balear /pɫəˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /pɫaˈka.βew/ valencià /pɫaˈka.vew/, /pɫaˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

placàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de placar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cà·veu (3)
# placés
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈses/, occidental /pɫaˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

placés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.

#### Variants

* [1] placessi, plaçàs, plaçara
* [2] placessi, plaçàs, plaçara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cés (2)
* Heterograma de 6 lletres (acelps)
* Anagrames: aplecs, clapes, Clapés, clepsa, clespa
# placéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈse.siw/, occidental /pɫaˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

placéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaçar.

#### Variants

* placésseu, plaçàssiu, plaçàsseu, plaçàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cés·siu (3)
* Anagrama: clapísseu
# plací
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈsi/, occidental /pɫaˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

plací
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de plaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·cí (2)
* Anagrames: àlpic, aplic, calpí, clapí

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /plaˈθi/
       Americà: alt /pl(a)ˈsi/, baix /plaˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

plací
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb placer
# petardejàssiu
## Català
### Verb

petardejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb petardejar.

#### Variants

* petardegéssiu, petardegésseu, petardejàsseu, petardejàreu
# petaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.təˈɾi.ə/, occidental /pe.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

petaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de petar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de petar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ta·ri·a (4)
* Anagrames: apetira, apetirà, atapeir, atiparé, tapiaré, teràpia
# petares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈta.ɾəs/, occidental /peˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

petares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de petar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb petar.

#### Variants

* [2] peteguesses, petessis, petesses, petassis, petasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ta·res (3)
* Anagrames: apreste, arpetes, esperat, Estaper, pàteres, petar-se, pretesa, serpeta
# petardejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.tər.dəˈʒa.βəw/ balear /pə.təɾ.ðəˈd͡ʒa.vəw/, /pə.tər.ðəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pe.tar.ðeˈʒa.βew/ valencià /pe.taɾ.ðeˈd͡ʒa.vew/, /pe.taɾ.ðeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

petardejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de petardejar.
# petarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.təˈɾɛm/ balear /pə.təˈɾəm/, /pə.təˈɾɛm/ Occidental: /pe.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

petarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de petar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ta·rem (3)
* Anagrames: permeta, tempera, temperà
# petaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pəˈta.ɾən/, occidental /peˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

petaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de petar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb petar.

#### Variants

* [2] peteguessen, petessin, petessen, petassin, petassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ta·ren (3)
* Anagrames: entrepà, penetra, penetrà, trepane
# petareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.təˈɾɛw/ balear /pə.təˈɾəw/, /pə.təˈɾɛw/ Occidental: /pe.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

petareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de petar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ta·reu (3)
# petarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.təˈɾi.ən/, occidental /pe.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

petarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de petar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pe·ta·ri·en (4)
* Anagrames: apetiren, pretenia
# populí
## Català
### Verb

populí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de popular.

## Català antic
### Verb

populí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de popular
# popà
## Català
### Verb

popà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de popar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·pà (2)
* Anagrama: papo
# popàiem
## Català
### Verb

popàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de popar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: po·pà·iem (3)
* Anagrama: pompeià
# popàieu
## Català
### Verb

popàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de popar.
# populàvets
## Català antic
### Verb

populàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de popular
# populé
## Català antic
### Verb

populé
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de popular
# populàveu
## Català
### Verb

populàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de popular.
# populärkultur
## Suec

   * Etimologia: De populär ‎(«popular») i kultur ‎(«cultura»).

### Nom

populärkultur c. ‎(sense plural)
* cultural popular

#### Sinònims

* masskultur
* popkultur

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada populärkultur al Svenska Akademiens ordlista.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# populéssim
## Català
### Verb

populéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb popular.
# populéssiu
## Català
### Verb

populéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb popular.
# piceorum
## Llatí

   * Pronúncia: /pɪ.kɛˈoː.rʊm/

### Adjectiu

piceōrum
* genitiu masculí plural de piceus
* genitiu neutre plural de piceus
# piceos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kɛ.oːs/

### Adjectiu

piceōs
* acusatiu masculí plural de piceus
# piceum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kewm/

### Adjectiu

piceum
* nominatiu neutre singular de piceus
* vocatiu neutre singular de piceus
* acusatiu masculí singular de piceus
* acusatiu neutre singular de piceus
# pichel
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /piˈt͡ʃel/
       Americà: alt /p(i)ˈt͡ʃel/, baix /piˈt͡ʃel/
   * Rimes: -el

### Nom

pichel m. ‎(plural picheles)
* pitxell, pitxer

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·chel (2)
* Heterograma de 6 lletres (cehilp)

### Vegeu també

* pichel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# piceis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kɛ.iːs/

### Adjectiu

piceīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de piceus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de piceus

### Nom

piceīs
* datiu plural de picea
* ablatiu plural de picea
# piceus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kews/
   * Etimologia: De pix.

### Adjectiu

piceus m., picea f., piceum n.
* resinós
* fosc, negre

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | piceus | picea | piceum | piceī | piceae | picea |
| Vocatiu | picee | picea | piceum | piceī | piceae | picea |
| Acusatiu | piceum | piceam | piceum | piceōs | piceās | picea |
| Genitiu | piceī | piceae | piceī | piceōrum | piceārum | piceōrum |
| Datiu | piceō | piceae | piceō | piceīs | piceīs | piceīs |
| Ablatiu | piceō | piceā | piceō | piceīs | piceīs | piceīs |
# picem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kɛm/

### Nom

picem
* acusatiu singular de pix
# piceo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kɛ.oː/

### Adjectiu

piceō
* datiu masculí singular de piceus
* datiu neutre singular de piceus
* ablatiu masculí singular de piceus
* ablatiu neutre singular de piceus
# picei
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.kɛ.iː/

### Adjectiu

piceī
* nominatiu masculí plural de piceus
* vocatiu masculí plural de piceus
* genitiu masculí singular de piceus
* genitiu neutre singular de piceus
# pices
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈpɪ.keːs/

### Nom

picēs
* nominatiu plural de pix
* vocatiu plural de pix
* acusatiu plural de pix
# pluvigintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.tojn/

### Verb

pluvigintojn
* acusatiu plural de pluviginto
# pluvigis
## Esperanto

   * Pronúncia: /pluˈvi.ɡis/

### Verb

pluvigis
* passat de pluvigi
# pluvigita
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡi.ta/

### Verb

pluvigita ‎(plural pluvigitaj, acusatiu pluvigitan, plural acusatiu pluvigitajn)
* participi passiu passat de pluvigi
# pluviginte
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.te/

### Verb

pluviginte
* participi actiu adverbial passat de pluvigi
# pluvigintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.tajn/

### Verb

pluvigintajn
* acusatiu plural de pluviginta
# pluviginton
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.ton/

### Verb

pluviginton
* acusatiu de pluviginto
# pluvigitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡi.taj/

### Verb

pluvigitaj
* forma plural de pluvigita
# pluvigintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.tan/

### Verb

pluvigintan
* acusatiu de pluviginta
# pluviginto
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.to/

### Verb

pluviginto ‎(plural pluvigintoj, acusatiu pluviginton, plural acusatiu pluvigintojn)
* participi actiu nominal passat de pluvigi
# pluvigintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /plu.viˈɡin.toj/

### Verb

pluvigintoj
* forma plural de pluviginto
# piacevate
## Italià
### Verb

piacevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de piacere
# piacevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /pjaˌt͡ʃe.volˈmen.te/
   * Etimologia: De piacevole i el sufix -mente.

### Adverbi

piacevolmente
* agradablement, gratament, plaentment

#### Antònims

* spiacevolmente

### Miscel·lània

* Síl·labes: pia·ce·vol·mén·te (5)
# piacevi
## Italià
### Verb

piacevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de piacere
# piaciuti
## Italià
### Verb

piaciuti
* participi passat masculí plural de piacere
# piaciti
## Italià
### Verb

piaciti
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de piacersi
# piaciute
## Italià
### Verb

piaciute
* participi passat femení plural de piacere
# piacevo
## Italià
### Verb

piacevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de piacere
# piaci
## Italià
### Verb

piaci
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de piacere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de piacere
# piaciuta
## Italià
### Verb

piaciuta
* participi passat femení singular de piacere
# piaciuto
## Italià
### Verb

piaciuto m. ‎(femení piaciuta, plural masculí piaciuti, plural femení piaciute)
* participi passat masculí singular de piacere
# plegaia
## Català
### Verb

plegaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de plegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de plegar.

#### Variants

* [1] plegavi, plegava
* [2] plegava
# plegaies
## Català
### Verb

plegaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de plegar.

#### Variants

* plegaves
# plegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /pɫeˈɣa/ valencià /pɫeˈɣaɾ/, /pɫeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: plegà
   * Etimologia: Del llatí plicāre, de plectēre ‎(«entrellaçar»), segle XIII. El sentit d'acabar o cessar la feina probablement prové de plegar veles quan un veler arribava a port, després usat pels botiguers de teixits que havien de plegar les teles a l'hora de tancar la botiga.

### Verb

plegar trans., intr.
* Doblegar, especialment la roba o el paper.
* Acabar l'horari laboral, interrompre una feina, una tasca, per seguir més endavant.
    A l'estiu pleguem a les sis.
* Cessar un negoci, una relació laboral.
    Vaig plegar de la fàbrica i ara treballo a la Cooperativa Agrària.
* Aplegar, collir de terra.
    El cap de setmana anirem a plegar les olives.
    Plega el llapis que t'ha caigut al terra.
* (valencià dialectal) Sinònim de arribar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: plego, plega, pleguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* (roba, paper) atavellar, doblegar, prisar
* (una feina) acabar, cessar, cloure, tancar
* (de terra) collir, espigolar, recol·lectar

#### Antònims

* desplegar

#### Traduccions

* Alemany: falten $^{(de)}$, falzen $^{(de)}$
* Anglès: fold $^{(en)}$
* Castellà: doblar $^{(es)}$, plegar $^{(es)}$
* Francès: plier $^{(fr)}$
* Italià: piegare $^{(it)}$
* Anglès: knock off $^{(en)}$
* Castellà: cerrar $^{(es)}$ (un establiment), salir $^{(es)}$ (de la feina)
* Francès: fermer $^{(fr)}$ (un establiment), terminer $^{(fr)}$ (de la feina), arrêter $^{(fr)}$ (una feina), dételer $^{(fr)}$ (col·loquial)
* Italià: chiudere $^{(it)}$
* Anglès: quit $^{(en)}$
* Castellà: cerrar $^{(es)}$, dejar $^{(es)}$
* Francès: finir $^{(fr)}$, fermer $^{(fr)}$
* Italià: terminare $^{(it)}$, chiudere $^{(it)}$
* Anglès: pick up $^{(en)}$
* Castellà: recoger $^{(es)}$
* Francès: recueillir $^{(fr)}$
* Italià: raccogliere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ple·gar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeglpr)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: plegar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \pleˈɣaɾ\
       Americà: alt /pleˈɡaɾ/, baix \pleˈɣaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí plicāre.

### Verb

plegar trans., pron. ‎(pronominal plegarse, present pliego, passat plegué, futur plegaré)
* plegar, doblegar
* (pronominal) doblegar-se, sotmetre's

### Miscel·lània

* Síl·labes: ple·gar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeglpr)
# plegaien
## Català
### Verb

plegaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de plegar.

#### Variants

* plegaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: ple·ga·ien (3)
* Anagrama: engalipe
# plegamans
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpɫɛ.ɣəˈmans/ balear /ˌpɫə.ɣəˈmans/, /ˌpɫɛ.ɣəˈmans/ Occidental: /ˌpɫe.ɣaˈmans/
   * Rimes: -ans
   * Etimologia: De plegar i mà.

### Nom

plegamans m. ‎(plural invariable)
* pregadeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ple·ga·mans (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# plegam
## Català
### Verb

plegam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de plegar.

#### Variants

* pleguem
# plegara
## Català
### Verb

plegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb plegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plegar.

#### Variants

* [1] pleguessi, pleguessa, plegueguessa, plegués, plegàs
* [2] pleguessi, pleguegués, plegués, plegàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ple·ga·ra (3)
* Anagrames: aplegar, pegar-la
# proejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.əˈʒa.ɾəs/ balear /pɾo.əˈd͡ʒa.ɾəs/, /pɾu.əˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /pɾo.eˈʒa.ɾes/, valencià /pɾo.eˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

proejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de proejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb proejar.
# proejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ə.ʒəˈɾi.ə/ balear /pɾo.ə.ʒəˈɾi.ə/, /pɾu.ə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /pɾo.e.ʒaˈɾi.a/, valencià /pɾo.e.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

proejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de proejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de proejar.
# proejarives
## Català
### Verb

proejarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de proejar.
# proejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.əˈʒa.ɾən/ balear /pɾo.əˈd͡ʒa.ɾən/, /pɾu.əˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /pɾo.eˈʒa.ɾen/, valencià /pɾo.eˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

proejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de proejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb proejar.
# proejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ə.ʒəˈɾɛw/ balear /pɾo.ə.ʒəˈɾəw/, /pɾu.ə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /pɾo.e.ʒaˈɾew/, valencià /pɾo.e.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

proejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de proejar.
# proejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ə.ʒəˈɾi.ən/ balear /pɾo.ə.ʒəˈɾi.ən/, /pɾu.ə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /pɾo.e.ʒaˈɾi.en/, valencià /pɾo.e.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

proejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de proejar.
# proejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾu.ə.ʒəˈɾi.əs/ balear /pɾo.ə.ʒəˈɾi.əs/, /pɾu.ə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /pɾo.e.ʒaˈɾi.es/, valencià /pɾo.e.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

proejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de proejar.
# proejariva
## Català
### Verb

proejariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de proejar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de proejar.
# proejariven
## Català
### Verb

proejariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de proejar.
# prenyàssiu
## Català
### Verb

prenyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb prenyar.

#### Variants

* prenyeguéssou, prenyéssiu, prenyésseu, prenyàsseu, prenyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyàs·siu (3)
* Anagrama: espunyiràs
# prenyàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈɲa.βəm/, balear /pɾəˈɲa.vəm/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈɲa.βem/ valencià /pɾeˈɲa.vem/, /pɾeˈɲa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

prenyàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de prenyar.

#### Variants

* prenyàvom, prenyàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyà·vem (3)
# prenyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɾəˈɲa.βəw/, balear /pɾəˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /pɾeˈɲa.βew/ valencià /pɾeˈɲa.vew/, /pɾeˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

prenyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de prenyar.

#### Variants

* prenyavo, prenyàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyà·veu (3)
# prenyés
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈɲes/, occidental /pɾeˈɲes/
   * Rimes: -es

### Verb

prenyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb prenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb prenyar.

#### Variants

* [1] prenyessi, prenyessa, prenyeguessa, prenyàs, prenyara
* [2] prenyegués, prenyàs, prenyara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyés (2)
# prenyéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈɲe.siw/, occidental /pɾeˈɲe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

prenyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb prenyar.

#### Variants

* prenyeguéssou, prenyésseu, prenyàssiu, prenyàsseu, prenyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyés·siu (3)
* Anagrames: espunyir-se, espunyires
# prenyàvom
## Català
### Verb

prenyàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de prenyar.

#### Variants

* prenyàiem, prenyàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyà·vom (3)
* Heterograma de 9 lletres (aemnoprvy)
# prenyéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɾəˈɲe.səm/, occidental /pɾeˈɲe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

prenyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb prenyar.

#### Variants

* prenyeguéssom, prenyéssim, prenyàssim, prenyàssem, prenyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pre·nyés·sem (3)
* Anagrames: menysprees, menyspreés