OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾa.ðə/, occidental /aˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Homòfon: erada
   * Etimologia: Del català antic aradre per dissimilació, del llatí arātru(m).

### Nom

arada f. ‎(plural arades)
* (agricultura) Eina voluminosa per a llaurar.

#### Variants

* aladre

#### Traduccions

* Anglès: plough $^{(en)}$
* Asturià: aráu $^{(ast)}$
* Castellà: arado $^{(es)}$
* Francès: charrue $^{(fr)}$
* Italià: aratro $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ra·da (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Crioll de Guadeloupe
### Nom

arada
* (botànica) Solanum triste Jacq.
* (botànica) Petiveria alliacea L.

### Vegeu també

* Vilayleck, Elisabeth. Ethnobotanique et médecine traditionnelle créoles, 2002. Matoury: Ibis Rouge, 123. ISBN 2-84450-134-6.
# argo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːr.ɡoː/

### Nom

ārgō
* datiu singular de argon
* ablatiu singular de argon
# argollada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎa.ðə/ balear /əɾ.ɣoˈʎa.ðə/, /ər.ɣuˈʎa.ðə/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

argollada
* Participi femení singular del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lla·da (4)
* Anagrama: godallarà
# argitik
## Basc
### Nom

argitik
* ablatiu definit singular de argi
# argitzat
## Basc
### Nom

argitzat
* prolatiu indefinit de argi
# argitatik
## Basc
### Nom

argitatik
* ablatiu indefinit de argi
# argiz
## Basc
### Nom

argiz
* instrumental indefinit de argi
# argolla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡo.ʎə/, occidental /aɾˈɣo.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

argolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de argollar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·lla (3)
* Anagrames: allargo, llogara, llogarà
# argolfa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈɡoɫ.fə/, occidental /aɾˈɣoɫ.fa/
   * Etimologia: Variant de l’antic algorfa.

### Nom

argolfa f. ‎(plural argolfes)
* golfa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gol·fa (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# argoll
## Català
### Verb

argoll
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·goll (2)
* Anagrames: grallo, llogar, rogall
# anivellàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎa.ɾəw/, balear /ə.ni.vəˈʎa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎa.ɾew/ valencià /a.ni.veˈʎa.ɾew/, /a.ni.βeˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

anivellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de anivellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellàssem
## Català
### Verb

anivellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎa.ɾəm/, balear /ə.ni.vəˈʎa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎa.ɾem/ valencià /a.ni.veˈʎa.ɾem/, /a.ni.βeˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

anivellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de anivellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellàssim
## Català
### Verb

anivellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellàssiu
## Català
### Verb

anivellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellàieu
## Català
### Verb

anivellàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anivellar.
# anivellàsseu
## Català
### Verb

anivellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anivellar.
# anivellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.βəˈʎa.βəw/, balear /ə.ni.vəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ni.βeˈʎa.βew/ valencià /a.ni.veˈʎa.vew/, /a.ni.βeˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anivellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anivellar.
# arobace
## Francès

   * Pronúncia: /a.ʁɔˈbas/

### Nom

arobace m. f. ‎(plural arobaces)
* forma alternativa de arobase
# arnés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈnes/, occidental /aɾˈnes/
   * Rimes: -es

### Nom

arnés m. ‎(plural arnesos)
* (valencià) Forma alternativa de arnès.

### Verb

arnés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nés (2)
* Anagrames: ranes, senar, seran

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# arnéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.siw/, occidental /aɾˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arnéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nés·siu (3)
* Anagrames: reanusis, uïssaren
# arnès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈnɛs/ balear /əɾˈnəs/, /ərˈnɛs/ Occidental: /aɾˈnes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: Del francès antic harneis, segle XIII

### Nom

arnès m. ‎(plural arnesos)
* Conjunt de peces dures en forma de vestit, parcial o complert, que cobrien els soldats antics o les seves muntures per defensar-los dels atacs enemics.
* (peixos) malarmat

#### Sinònims

* armadura
* arnés (valencià)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nès (2)
* Anagrames: ranes, senar, seran

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arnéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.səm/, occidental /aɾˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·nés·sem (3)
* Anagrames: armessen, messaren
# arobaces
## Francès
### Nom

arobaces m. f. pl.
* forma plural de arobace
# arnésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈne.səw/, occidental /aɾˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arnésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.

### Miscel·lània

* Anagrames: reanuses, reanusés
# apicultor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pi.kuɫˈto/ Occidental: nord-occidental /a.pi.kuɫˈto/, valencià /a.pi.kuɫˈtoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix api- ‎(«abella») i el sufix -cultor ‎(«conreador»), neologisme per analogia amb agricultura i similars.

### Nom

apicultor m. ‎(plural apicultors, femení apicultora)
* Persona que cria abelles per aprofitar la mel i la cera; que es dedica a l’apicultura.

#### Sinònims

* abellaire
* abeller

#### Traduccions

* Anglès: beekeeper $^{(en)}$, apiculturist $^{(en)}$
* Castellà: apicultor $^{(es)}$ m.
* Francès: apiculteur $^{(fr)}$ m.
* Italià: apicoltore $^{(it)}$ m.
* Occità: apicultor $^{(oc)}$ m.
* Romanès: albinar $^{(ro)}$ m., apicultor $^{(ro)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·cul·tor (4)
* Heterograma de 9 lletres (aciloprtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# apiculat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.kuˈɫat/, occidental /a.pi.kuˈɫat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí apiculum ‎(«apicle»).

### Adjectiu

apiculat m. ‎(femení apiculada, plural masculí apiculats, plural femení apiculades)
* Que acaba de forma sobtada en una petita punta.

#### Traduccions

* Anglès: apiculate $^{(en)}$
* Castellà: apiculado $^{(es)}$
* Francès: apiculé $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·cu·lat (4)
* Anagrames: capitula, capitulà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# apil
## Català
### Verb

apil
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pil (2)
* Anagrames: pali, pila
# apicum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.pɪ.kʊm/

### Nom

apicum
* genitiu plural de apex
# apiculis
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈpɪ.kʊ.liːs/

### Nom

apiculīs
* datiu plural de apicula
* ablatiu plural de apicula
# apiculas
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈpɪ.kʊ.laːs/

### Nom

apiculās
* acusatiu plural de apicula
# aplaudigués
## Català
### Verb

aplaudigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudiguéssem
## Català
### Verb

aplaudiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudiguésseu
## Català
### Verb

aplaudiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudiguéveu
## Català
### Verb

aplaudiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aplaudir.
# aplaudiguéreu
## Català
### Verb

aplaudiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aplaudir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# aplaudiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫəw.ðiˈmen/ balear /ə.pɫəw.ðiˈment/, /ə.pɫəw.ðiˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.pɫaw.ðiˈmen/ valencià /a.pɫaw.ðiˈment/, /a.pɫaw.ðiˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De aplaudir i el sufix -ment, segle XIX.

### Nom

aplaudiment m. ‎(plural aplaudiments)
* Acció d’aplaudir, picant de mans o amb altres demostracions.

#### Traduccions

* Anglès: applause $^{(en)}$
* Asturià: aplausu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: aplauso $^{(es)}$ m.
* Esperanto: aplaŭdo $^{(eo)}$, aplaŭdado $^{(eo)}$
* Francès: applaudissement $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: APLAUDIR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·plau·di·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aplaudiguérem
## Català
### Verb

aplaudiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aplaudir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplaudir.
# apanyussassen
## Català
### Verb

apanyussassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyussar.
# apanyussasses
## Català
### Verb

apanyussasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apanyussar.
# apanyussava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɲuˈsa.βə/, balear /ə.pə.ɲuˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ɲuˈsa.βa/ valencià /a.pa.ɲuˈsa.va/, /a.pa.ɲuˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apanyussava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apanyussar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apanyussar.
# apanyussaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɲu.səˈɾi.əw/, occidental /a.pa.ɲu.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apanyussaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apanyussar.
# apanyussaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɲuˈsa.βən/, balear /ə.pə.ɲuˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ɲuˈsa.βen/ valencià /a.pa.ɲuˈsa.ven/, /a.pa.ɲuˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apanyussaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apanyussar.
# apanyussaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ɲuˈsa.βəs/, balear /ə.pə.ɲuˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ɲuˈsa.βes/ valencià /a.pa.ɲuˈsa.ves/, /a.pa.ɲuˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apanyussaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apanyussar.
# apanyussaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɲu.səˈɾe/, occidental /a.pa.ɲu.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apanyussaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apanyussar.
# armors
## Anglès
### Nom

armors
* forma plural de armor
# armpit
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

armpit ‎(plural armpits)
* (anatomia) aixella

#### Sinònims

* axilla
# armoured
## Anglès
### Adjectiu

armoured
* (Brit.) blindat
    Armoured vehicle - Vehicle blindat
    Armoured division - Divisió blindada

#### Sinònims

* armored

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# armpits
## Anglès
### Nom

armpits
* forma plural de armpit
# armorum
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈmoː.rʊm/

### Nom

armōrum
* genitiu plural de arma
* genitiu plural de armus
# armos
## Català
### Verb

armos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mos (2)
* Anagrames: amors $^{(alfagrama)}$, morsa, orsam, romàs

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.moːs/

### Nom

armōs
* acusatiu plural de armus
# armpit drum
## Anglès
### Nom

armpit drum
* tambor parlant

#### Sinònims

* talking drum

### Vegeu també

* armpit drum. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# armsalamander
## Suec

   * Etimologia: De arm ‎(«braç») i salamander ‎(«salamandra»).

### Nom

armsalamander c. ‎(singular definit armsalamandern, plural indefinit armsalamandrar, plural definit armsalamandrarna)
* (zoologia) Siren lacertina

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec
# arms
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

arms
* forma plural de arm

### Verb

arms
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de arm
# apparitionis
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.paː.rɪ.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

appāritiōnis
* genitiu singular de appāritiō
# apparitionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.paː.rɪ.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

appāritiōnibus
* datiu plural de appāritiō
* ablatiu plural de appāritiō
# apparitionum
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.paː.rɪ.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

appāritiōnum
* genitiu plural de appāritiō
# apparitions soudaines
## Francès
### Nom

apparitions soudaines f. pl.
* forma plural de apparition soudaine
# apparitum
## Llatí

   * Pronúncia: /apˈpaː.rɪ.tʊm/

### Verb

appāritum
* supí acusatiu de appāreō
# apparivamo
## Italià
### Verb

apparivamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de apparire
# apparivano
## Italià
### Verb

apparivano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de apparire
# apparitiones
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.paː.rɪ.tɪˈoː.neːs/

### Nom

appāritiōnēs
* nominatiu plural de appāritiō
* vocatiu plural de appāritiō
* acusatiu plural de appāritiō
# apparitioni
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.paː.rɪ.tɪˈoː.niː/

### Nom

appāritiōnī
* datiu singular de appāritiō
# appariva
## Italià
### Verb

appariva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de apparire
# arraconéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈne.siw/, occidental /a.ra.koˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arraconéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Vosaltres/vós] arraconéssiu, arraconésseu, arraconàsseu, arraconàssiu o arraconàreu.
# arradim
## Occità
### Nom

arradim m. ‎(plural arradims)
* (aranès) raïm

#### Variants

* arrasim (gascó)
* rasim
# arradims
## Occità
### Nom

arradims m. pl.
* forma plural de arradim
# arraconésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈne.səw/, occidental /a.ra.koˈne.sew/
       Informal: /a.ra.koˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

arraconésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Vosaltres/vós] arraconéssiu, arraconésseu, arraconàsseu, arraconàssiu o arraconàreu.
# arraconéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈne.sim/, occidental /a.ra.koˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arraconéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    [Nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.
# arrafidi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈfi.ði/, occidental /a.raˈfi.ði/
   * Rimes: -idi
   * Etimologia: Del prefix a- i rafidi.

### Adjectiu

arrafidi m. ‎(femení arrafídia, plural masculí arrafidis, plural femení arrafídies)
* (botànica) Sense rafe.

#### Variants

* arafidi (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Anglès: araphid $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·fi·di (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# apunyalàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.ɲəˈɫa.βəw/, balear /ə.pu.ɲəˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pu.ɲaˈɫa.βew/ valencià /a.pu.ɲaˈɫa.vew/, /a.pu.ɲaˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apunyalàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apunyalar.
# apunyalésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɫe.səw/, occidental /a.pu.ɲaˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apunyalésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyaléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɫe.sim/, occidental /a.pu.ɲaˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apunyaléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyaléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɫe.siw/, occidental /a.pu.ɲaˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apunyaléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyeg
## Català
### Verb

apunyeg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apunyegar.
# apunyaléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɫe.səm/, occidental /a.pu.ɲaˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apunyaléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyalés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɫes/, occidental /a.pu.ɲaˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

apunyalés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyalí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɫi/, occidental /a.pu.ɲaˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

apunyalí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apunyalar.
# apunyega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈɲɛ.ɣə/ balear /ə.puˈɲə.ɣə/, /ə.puˈɲɛ.ɣə/ Occidental: /a.puˈɲe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

apunyega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apunyegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apunyegar.
# apeixau
## Català
### Verb

apeixau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apeixar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pei·xau (3)
* Anagrama: xapàieu
# apeixaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʃa.βən/, balear /ə.pəˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃa.βen/ valencià /a.pejˈʃa.ven/, /a.peˈʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apeixaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apeixar.
# apeixeixes
## Català
### Verb

apeixeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apeixir.
# apeixaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʃa.βəs/, balear /ə.pəˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃa.βes/ valencià /a.pejˈʃa.ves/, /a.peˈʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apeixaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apeixar.
# apeixeixen
## Català
### Verb

apeixeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apeixir.
# apeixava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈʃa.βə/, balear /ə.pəˈʃa.və/ Occidental: nord-occidental /a.pejˈʃa.βa/ valencià /a.pejˈʃa.va/, /a.peˈʃa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

apeixava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apeixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apeixar.
# apeixeix
## Català
### Verb

apeixeix
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apeixir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apeixir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apeixir.
# apeixe
## Català
### Verb

apeixe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apeixar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apeixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apeixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apeixar.
# arramblàsseu
## Català
### Verb

arramblàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arrambléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫe.səm/, occidental /a.ramˈbɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrambléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arramblésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫe.səw/, occidental /a.ramˈbɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arramblésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arrambléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫe.siw/, occidental /a.ramˈbɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrambléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arramblàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəmˈbɫa.βəw/, balear /ə.rəmˈbɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ramˈbɫa.βew/ valencià /a.ramˈbɫa.vew/, /a.ramˈbɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arramblàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arramblar.
# arramblés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫes/, occidental /a.ramˈbɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

arramblés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arrambléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫe.sim/, occidental /a.ramˈbɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrambléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramblar.
# arramblí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈbɫi/, occidental /a.ramˈbɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

arramblí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arramblar.

### Miscel·lània

* Anagrama: barrilam
# arrambo
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈram.bu/, occidental /aˈram.bo/

### Verb

arrambo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrambar.
    [Jo] arrambo, arrambe, arramb o arrambi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que jo] arrambo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] arrambi o arrambe.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrambar.
    [Que ell/ella/vostè] arrambo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] arrambi o arrambe.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ram·bo (3)
* Anagrames: abromar, aombrar, bromara, bromarà, ombrara, ombrarà
# apprentissages coopératifs
## Francès
### Nom

apprentissages coopératifs m. pl.
* forma plural de apprentissage coopératif
# apprentissages flexibles
## Francès
### Nom

apprentissages flexibles m. pl.
* forma plural de apprentissage flexible
# apprentissages mécaniques
## Francès
### Nom

apprentissages mécaniques m. pl.
* forma plural de apprentissage mécanique
# apprentissages par association
## Francès
### Nom

apprentissages par association m. pl.
* forma plural de apprentissage par association
# apprentissages par découverte
## Francès
### Nom

apprentissages par découverte m. pl.
* forma plural de apprentissage par découverte