OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# contigu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈti.ɣu/ balear /konˈti.ɣu/, /kunˈti.ɣu/ Occidental: /konˈti.ɣu/
   * Etimologia: Del llatí contiguus, segle XIV

### Adjectiu

contigu m. ‎(femení contigua, plural masculí contigus, plural femení contigües)
* Situat a continuació d'una altra cosa.

#### Sinònims

* adjacent, limítrof, a tocant

#### Traduccions

* Anglès: contiguous $^{(en)}$
* Castellà: contiguo $^{(es)}$
* Francès: contigu $^{(fr)}$
* Italià: contiguo $^{(it)}$
* Llatí: contiguus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ti·gu (3)
* Heterograma de 7 lletres (cginotu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# contiguam
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈtɪ.ɡʊ.am/

### Adjectiu

contiguam
* acusatiu femení singular de contiguus
# contiguarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.tɪ.ɡʊˈaː.rʊm/

### Adjectiu

contiguārum
* genitiu femení plural de contiguus
# contextos de aprendizaje
## Castellà
### Nom

contextos de aprendizaje m. pl.
* forma plural de contexto de aprendizaje
# contextual
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təks.tuˈaɫ/ balear /kon.təks.tuˈaɫ/, /kun.təks.tuˈaɫ/ Occidental: /kon.teks.tuˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Derivat de context per analogia amb textual, segle XX.

### Adjectiu

contextual inv. ‎(plural contextuals)
* Relatiu al context o que en depèn.
    «Un diorama així requereix una cartel·la contextual actualitzada, on es faci explícit que les dones paleolítiques també pintaven.» (Guadaira Macías, Tuit, oct. 2021)

#### Derivats

* contextualitzar

#### Traduccions

* Anglès: contextual $^{(en)}$
* Castellà: contextual $^{(es)}$
* Esperanto: kunteksta $^{(eo)}$
* Francès: contextuel $^{(fr)}$
* Gallec: contextual $^{(gl)}$
* Portuguès: contextual $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tex·tu·al (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /kənˈtɛks.tʃu.əl/
   * Etimologia: De context i el sufix -ual, segle XX.

### Adjectiu

contextual ‎(comparatiu more contextual, superlatiu most contextual)
* contextual

#### Antònims

* non-contextual

#### Derivats

* contextually, contextualize

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict
# contextualitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zə/ balear /kon.təks.tu.əˈɫi.d͡zə/, /kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /kon.teks.tu.aˈɫi.d͡za/, valencià /kon.teks.tu.aˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

contextualitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de contextualitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb contextualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tex·tu·a·lit·za (6)
# contextu
## Llatí

   * Pronúncia: /koːnˈtɛks.tuː/

### Nom

cōntextū
* ablatiu singular de cōntextus
# contextualitz
## Català
### Verb

contextualitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de contextualitzar.

#### Variants

* contextualitzo, contextualitze, contextualitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tex·tu·a·litz (5)
# contexts d'aprenentatge
## Català
### Nom

contexts d'aprenentatge m. pl.
* Forma plural de context d'aprenentatge.
# contextos d'aprenentatge
## Català
### Nom

contextos d'aprenentatge m. pl.
* Forma plural de context d'aprenentatge.
# contextsu
## Llatí

   * Pronúncia: /koːnˈtɛkst.suː/

### Nom

cōntextsū
* ablatiu singular de cōntextus
# corresponsales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.res.ponˈsa.les/, meridional \ko.reh.poŋˈsa.leh\
       Americà: alt /ko.res.ponˈsa.l(e)s/, baix \ko.reh.poŋˈsa.leh\, austral /ko.reh.ponˈsa.les/
   * Rimes: -ales

### Nom

corresponsales m. f. pl.
* forma plural de corresponsal
# corresponés
## Català
### Verb

corresponés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb correspondre.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb correspondre.
# corresponéssem
## Català
### Verb

corresponéssem
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb correspondre.
# corresponsable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.punˈsab.bɫə/, /ku.rəs.punˈsa.βɫə/ balear /ko.rəs.ponˈsab.bɫə/, /ku.rəs.punˈsab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /ko.res.ponˈsab.bɫe/, /ko.res.ponˈsa.βɫe/ valencià /ko.res.ponˈsa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Variació de la grafia ròtica amb el prefix co-.

### Nom

corresponsable m. f. ‎(plural corresponsables)
* (ortografia del 2016) Forma alternativa de coresponsable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·res·pon·sa·ble (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# corresponésseu
## Català
### Verb

corresponésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb correspondre.
# corresponéveu
## Català
### Verb

corresponéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de correspondre.
# cosenyoriu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.sə.ɲuˈɾiw/ balear /ko.sə.ɲoˈɾiw/, /ku.sə.ɲuˈɾiw/ Occidental: /ko.se.ɲoˈɾiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del prefix co- i senyoriu.

### Nom

cosenyoriu m. ‎(plural cosenyorius)
* (andorrà) Forma alternativa de consenyoria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·se·nyo·riu (4)
# coscorrón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kos.koˈron/, meridional \koh.koˈroŋ\
       Americà: alt /k(o)s.koˈron/, baix \koh.koˈroŋ\, austral /koh.koˈron/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De cosque, el sufix -arro i el sufix -ón.

### Nom

coscorrón m. ‎(plural coscorrones)
* tostorro
* calbot

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·co·rrón (3)
# cosenyor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌko.səˈɲo/ Occidental: nord-occidental /ˌko.seˈɲo/, valencià /ˌko.seˈɲoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix co- i senyor.

### Nom

cosenyor m. ‎(plural cosenyors)
* (andorrà) Forma alternativa de consenyor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·se·nyor (3)
# coscorobasvan
## Suec

   * Etimologia: De coscoroba ‎(«coscoroba») i svan ‎(«cigne»), reflex del nom científic de l'espècie.

### Nom

coscorobasvan c. ‎(plural indefinit coscorobasvanar, plural definit coscorobasvanarna)
* (ornitologia) cigne coscoroba (Coscoroba coscoroba)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# coscó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kusˈko/ balear /kosˈko/, /kusˈko/ Occidental: /kosˈko/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Regressiu de cosconilla.

### Nom

coscó m. ‎(plural coscons)
* (dialectal central) garric

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·có (2)
* Anagrames: cocos, Cocos, còcos

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# cose
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈko.se/
       Americà: alt /ˈko.s(e)/, baix /ˈko.se/
   * Rimes: -ose

### Verb

cose
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb coser
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb coser

#### Variants

* [2]: (voseo) cosé

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·se (2)
* Anagrames: ceos $^{(alfagrama)}$, ceso, cesó, ecos, -esco, seco, secó

## Italià

   * Pronúncia: /ˈkɔː.se/, /ˈkɔː.ze/

### Nom

cose f. pl.
* forma plural de cosa

### Miscel·lània

* Síl·labes: cò·se (2)
# coscorobazwaan
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De coscoroba ‎(«coscoroba») i zwaan ‎(«cigne»), imitació del nom científic d'aquest anàtid, tot com en anglès Coscoroba swan, alemany Coscorobaschwan o suec coscorobasvan.

### Nom

coscorobazwaan m. ‎(plural coscorobazwanen)
* (ornitologia) cigne coscoroba (Coscoroba coscoroba)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# coscorrones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kos.koˈro.nes/, meridional /koh.koˈro.neh/
       Americà: alt /k(o)s.koˈro.nes/, baix /koh.koˈro.neh/, austral /koh.koˈro.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

coscorrones m. pl.
* forma plural de coscorrón
# comunicación verbal
## Castellà
### Nom

comunicación verbal f. ‎(plural comunicaciones verbales)
* comunicació verbal

### Vegeu també

* comunicación verbal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# comunicaia
## Català
### Verb

comunicaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de comunicar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de comunicar.
# comunicaien
## Català
### Verb

comunicaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de comunicar.
# comunicaies
## Català
### Verb

comunicaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de comunicar.
# comunicador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mu.ni.kəˈðo/ balear /ko.mu.ni.kəˈðo/, /ku.mu.ni.kəˈðo/ Occidental: nord-occidental /ko.mu.ni.kaˈðo/, valencià /ko.mu.ni.kaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De comunicar i el sufix -dor.

### Nom

comunicador m. ‎(plural comunicadors, femení comunicadora)
* Persona o aparell que transmet un missatge.
* Professional que treballa als mitjans de comunicació.

#### Sinònims

* locutor, orador

#### Traduccions

* Anglès: communicator $^{(en)}$
* Castellà: comunicador $^{(es)}$
* Francès: communicateur $^{(fr)}$
* Italià: annunciatore $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·mu·ni·ca·dor (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# contrafaríeu
## Català
### Verb

contrafaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de contrafer.

#### Variants

* contrafaríveu
# contrafaré
## Català
### Verb

contrafaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de contrafer.

### Miscel·lània

* Anagrama: contrafera
# contrafaries
## Català
### Verb

contrafaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de contrafer.

#### Variants

* contrafarives
# contrafariva
## Català
### Verb

contrafariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de contrafer.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de contrafer.

#### Variants

* [1] contrafaria
* [2] contrafaria
# contrafariven
## Català
### Verb

contrafariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de contrafer.

#### Variants

* contrafarien
# contrafarà
## Català
### Verb

contrafarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de contrafer.
# contrafarien
## Català
### Verb

contrafarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de contrafer.

#### Variants

* contrafariven
# contrafaràs
## Català
### Verb

contrafaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de contrafer.
# contrafarives
## Català
### Verb

contrafarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de contrafer.

#### Variants

* contrafaries
# cue
## Anglès

   * Pronúncia: /kjuː/ àudio (EUA)

### Nom

cue ‎(plural cues)
* cu
* (billar) tac

#### Sinònims

* cue stick

### Vegeu també

* cue. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cue rack
## Anglès
### Nom

cue rack
* (billar) taquera

### Vegeu també

* cue rack. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cue tip
## Anglès
### Nom

cue tip
* (billar) sola

#### Sinònims

* tip

### Vegeu també

* cue tip. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cuegle
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈkwe.ɣle\
       Americà: alt /ˈkwe.ɡle/, baix \ˈkwe.ɣle\
   * Rimes: -eɡle
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

cuegle m. ‎(plural cuegles)
* Monstre de la mitologia càntabra, originari de la regió cantàbrica d'Espanya.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cue·gle (2)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia
# cue ball
## Anglès
### Nom

cue ball ‎(plural cue balls)
* (billar) bola d'atac

### Vegeu també

* cue ball. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cue balls
## Anglès
### Nom

cue balls
* forma plural de cue ball
# cudol
## Català

   * Pronúncia: /kuˈðɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Variant de còdol.

### Nom

cudol m. ‎(plural cudols)
* (valencià) Forma alternativa de còdol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·dol (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# cue stick
## Anglès
### Nom

cue stick
* (billar) tac

#### Sinònims

* cue

### Vegeu també

* cue stick. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# cuds
## Anglès

   * Pronúncia: /kʌdz/

### Nom

cuds
* forma plural de cud

### Verb

cuds
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de cud
# corteses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kurˈtɛ.zəs/ balear /koɾˈtə.zəs/, /kurˈtɛ.zəs/ Occidental: /koɾˈte.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Adjectiu

corteses f. pl.
* Forma plural de cortesa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·te·ses (3)
* Anagrames: costeres, escortes, escroste

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koɾˈte.ses/, meridional /koɾˈte.seh/
       Americà: alt /koɾˈte.s(e)s/, baix /koɾˈte.seh/, austral /koɾˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Adjectiu

corteses m. pl.
* forma plural de cortés
# cortesanes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kur.təˈza.nəs/ balear /koɾ.təˈza.nəs/, /kur.təˈza.nəs/ Occidental: /koɾ.teˈza.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

cortesanes f. pl.
* Forma plural de cortesana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·te·sa·nes (4)
* Anagrames: costaneres, encorsetàs
# cortesas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koɾˈte.sas/, meridional /koɾˈte.sah/
       Americà: alt /koɾˈte.s(a)s/, baix /koɾˈte.sah/, austral /koɾˈte.sas/
   * Rimes: -esas

### Adjectiu

cortesas f. pl.
* forma plural de cortesa
# cortesemente
## Italià

   * Pronúncia: /korˌte.seˈmen.te/
   * Etimologia: De cortese i el sufix -mente.

### Adverbi

cortesemente
* cortesament

#### Antònims

* scortesemente

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·te·se·mén·te (5)
# cortesia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kur.təˈzi.ə/ balear /koɾ.təˈzi.ə/, /kur.təˈzi.ə/ Occidental: /koɾ.teˈzi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De cortès i el sufix -ia, segle XIV.

### Nom

cortesia f. ‎(plural cortesies)
* Manera d'actuar amable amb els altres i molt considerada, especialment amb les dones, herència de l'antic protocol emprat a les corts reials.

#### Traduccions

* Anglès: courtesy $^{(en)}$
* Castellà: cortesía $^{(es)}$
* Francès: courtoisie $^{(fr)}$
* Italià: cortesia $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: URBANITAT $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·te·si·a (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceiorst)
* Anagrames: cairotes, tocaries, torcaies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# cortesanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koɾ.teˈsa.nas/, meridional /koɾ.teˈsa.nah/
       Americà: alt /koɾ.t(e)ˈsa.nas/, baix /koɾ.teˈsa.nah/, austral /koɾ.teˈsa.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

cortesanas f. pl.
* forma plural de cortesana

### Nom

cortesanas f. pl.
* forma plural de cortesana
# cortesano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /koɾ.teˈsa.no/
       Americà: alt /koɾ.t(e)ˈsa.no/, baix /koɾ.teˈsa.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: Del català cortesà, de l'occità cortesan, de l'italià cortegiano.

### Adjectiu

cortesano m. ‎(femení cortesana, plural masculí cortesanos, plural femení cortesanas)
* cortesà

### Nom

cortesano m. ‎(plural cortesanos, femení cortesana)
* cortesà

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·te·sa·no (4)
# cortesanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koɾ.teˈsa.nos/, meridional /koɾ.teˈsa.noh/
       Americà: alt /koɾ.t(e)ˈsa.nos/, baix /koɾ.teˈsa.noh/, austral /koɾ.teˈsa.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

cortesanos m. pl.
* forma plural de cortesano

### Nom

cortesanos m. pl.
* forma plural de cortesano
# coups de la droite
## Francès
### Nom

coups de la droite m. pl.
* forma plural de coup de la droite
# coups de pied d'engagement
## Francès
### Nom

coups de pied d'engagement m. pl.
* forma plural de coup de pied d'engagement
# coups de genou
## Francès
### Nom

coups de genou m. pl.
* forma plural de coup de genou
# coups de fond
## Francès
### Nom

coups de fond m. pl.
* forma plural de coup de fond
# coups de la pointe du pied
## Francès
### Nom

coups de la pointe du pied m. pl.
* forma plural de coup de la pointe du pied
# coups de pied
## Francès

   * Pronúncia: {{{2}}}

### Nom

coups de pied m. pl.
* forma plural de coup de pied
# coups de pied de coin
## Francès
### Nom

coups de pied de coin m. pl.
* forma plural de coup de pied de coin
# coups de départ
## Francès
### Nom

coups de départ m. pl.
* forma plural de coup de départ
# coups de pied de but
## Francès
### Nom

coups de pied de but m. pl.
* forma plural de coup de pied de but
# coups de pied de précision
## Francès
### Nom

coups de pied de précision m. pl.
* forma plural de coup de pied de précision
# condemnaríveu
## Català
### Verb

condemnaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de condemnar.

#### Variants

* condemnaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·rí·veu (5)
# condemnaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəm.nəˈɾi.əw/ balear /kon.dəm.nəˈɾi.əw/, /kun.dəm.nəˈɾi.əw/ Occidental: /kon.dem.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

condemnaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de condemnar.

#### Variants

* condemnaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·rí·eu (5)
# condemnariven
## Català
### Verb

condemnariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de condemnar.

#### Variants

* condemnarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·ri·ven (5)
# condemnaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəm.nəˈɾi.əm/ balear /kon.dəm.nəˈɾi.əm/, /kun.dəm.nəˈɾi.əm/ Occidental: /kon.dem.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

condemnaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de condemnar.

#### Variants

* condemnarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·rí·em (5)
# condemnaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəm.nəˈɾas/ balear /kon.dəm.nəˈɾas/, /kun.dəm.nəˈɾas/ Occidental: /kon.dem.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

condemnaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de condemnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·ràs (4)
# condemnarívem
## Català
### Verb

condemnarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de condemnar.

#### Variants

* condemnaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·rí·vem (5)
# condemnassen
## Català
### Verb

condemnassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb condemnar.

#### Variants

* condemneguessen, condemnessin, condemnessen, condemnassin, condemnaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·nas·sen (4)
# condemnarives
## Català
### Verb

condemnarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de condemnar.

#### Variants

* condemnaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·ri·ves (5)
# condemnaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.dəm.nəˈɾe/ balear /kon.dəm.nəˈɾe/, /kun.dəm.nəˈɾe/ Occidental: /kon.dem.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

condemnaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de condemnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·dem·na·ré (4)
# corredors de bases
## Català
### Nom

corredors de bases m. pl.
* Forma plural de corredor de bases.
# corredors de potència
## Català
### Nom

corredors de potència m. pl.
* Forma plural de corredor de potència.
# corredores de segunda base
## Castellà
### Nom

corredores de segunda base m. pl.
* forma plural de corredor de segunda base
# corredores de tercera base
## Català
### Nom

corredores de tercera base f. pl.
* Forma plural de corredora de tercera base.

## Castellà
### Nom

corredores de tercera base m. pl.
* forma plural de corredor de tercera base
# corredores emergentes
## Castellà
### Nom

corredores emergentes m. pl.
* forma plural de corredor emergente
# corredors de segona base
## Català
### Nom

corredors de segona base m. pl.
* Forma plural de corredor de segona base.
# corredores emergents
## Català
### Nom

corredores emergents f. pl.
* Forma plural de corredora emergent.
# corredors d'habilitat
## Català
### Nom

corredors d'habilitat m. pl.
* Forma plural de corredor d'habilitat.
# corredors de primera base
## Català
### Nom

corredors de primera base m. pl.
* Forma plural de corredor de primera base.
# decoloraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾa.βən/ balear /də.ko.ɫoˈɾa.vən/, /də.ku.ɫuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /de.ko.ɫoˈɾa.βen/ valencià /de.ko.ɫoˈɾa.ven/, /de.ko.ɫoˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

decoloraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de decolorar.
# decolorazione
## Italià

   * Pronúncia: /de.ko.lo.ratˈt͡sjoː.ne/

### Nom

decolorazione f. ‎(plural decolorazioni)
* descoloració

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·lo·ra·zió·ne (6)
# decolorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾa.βə/ balear /də.ko.ɫoˈɾa.və/, /də.ku.ɫuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /de.ko.ɫoˈɾa.βa/ valencià /de.ko.ɫoˈɾa.va/, /de.ko.ɫoˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

decolorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de decolorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de decolorar.
# decolorazioni
## Italià

   * Pronúncia: /de.ko.lo.ratˈt͡sjoː.ni/

### Nom

decolorazioni f. pl.
* forma plural de decolorazione
# decolorats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾats/ balear /də.ko.ɫoˈɾats/, /də.ku.ɫuˈɾats/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

decolorats
* Participi masculí plural del verb decolorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·lo·rats (4)
* Anagrama: descolorat
# decolorassin
## Català
### Verb

decolorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloressin, decoloressen, decolorassen, decoloraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·co·lo·ras·sin (5)
* Anagrama: consolidar-se
# decolorassis
## Català
### Verb

decolorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloressis, decoloresses, decolorasses, decolorares
# decolorau
## Català
### Verb

decolorau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de decolorar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb decolorar.

#### Variants

* [1] decoloreu
* [2] decoloreu
# decoloraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾa.βəs/ balear /də.ko.ɫoˈɾa.vəs/, /də.ku.ɫuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.ko.ɫoˈɾa.βes/ valencià /de.ko.ɫoˈɾa.ves/, /de.ko.ɫoˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

decoloraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de decolorar.
# constancias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko(n)sˈtan.θjas/, meridional \ko(ŋ)hˈtaŋ.θjah\
       Americà: alt /konsˈtan.s(ja)s/, baix \ko(ŋ)hˈtaŋ.sjah\, austral /ko(n)hˈtan.sjas/
   * Rimes: -anθjas

### Nom

constancias f. pl.
* forma plural de constancia
# const
## Català
### Verb

const
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de constar.
# constances
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃sˈtɑ̃s/

### Nom

constances f. pl.
* forma plural de constance