OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escara
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈka.ɾə/, occidental /esˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa
   * Etimologia: [1] Del llatí eschara, del grec antic ἐσχάρα ‎(eskhára, «crosta d’una cremada»), segle XV.
   * Etimologia: [2] Variant de escar.

### Nom

escara f. ‎(plural escares)
* Lesió profunda de la pell amb necrosi.

#### Traduccions

* Anglès: eschar $^{(en)}$
* Castellà: escara $^{(es)}$ f.
* Francès: escarre $^{(fr)}$ f.
* Italià: escara $^{(it)}$ f.

### Nom

escara f. ‎(plural escares)
* Usat en la locució a escara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra (3)
* Anagrames: acares, acarés, aceràs, casaré, casera, secara, secarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈka.ɾa/, meridional /ehˈka.ɾa/
       Americà: alt /esˈka.ɾa/, baix /ehˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa
   * Etimologia: Del llatí eschăra, del grec antic ἐσχάρα ‎(eskhára).

### Nom

escara f. ‎(plural escaras)
* escara

#### Derivats

* escarar
* escarotomía

### Verb

escara
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb escarar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb escarar

#### Variants

* [2]: (voseo) escará

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ra (3)
* Anagrames: acares, aceras, acerás, arcase, arceas, arecas, ascrea, caerás, careas, careás, caresa, casare, casaré, casera, cesara, cesará, raceas, raceás, resaca, resacá, sacare, sacaré, secara, secará

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre escara
# escaquejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.kəˈʒa.βəw/ balear /əs.kə.kəˈd͡ʒa.vəw/, /əs.kə.kəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.ka.keˈʒa.βew/ valencià /es.ka.keˈd͡ʒa.vew/, /es.ka.keˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escaquejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escaquejar-se.
# escaquístics
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈkis.tiks/, occidental /es.kaˈkis.tiks/
   * Rimes: -istiks

### Adjectiu

escaquístics m. pl.
* Forma plural de escaquístic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·quís·tics (4)
# escaro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈka.ɾo/, meridional /ehˈka.ɾo/
       Americà: alt /esˈka.ɾo/, baix /ehˈka.ɾo/
   * Rimes: -aɾo
   * Etimologia: Del llatí scarus, del grec antic σκάρος ‎(skáros) [nom].

### Nom

escaro m. ‎(plural escaros)
* lluerna vera

### Verb

escaro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escarar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ro (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceors)
* Anagrames: aceros, acores, acorés, ascreo, caeros, careos, casero, cerosa, coreas, coreás, corsea, corseá, cosera, coserá, croase, escora, escorá, recosa, reocas, resaco, resacó

### Vegeu també

* escaro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre escaro
# escarola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kəˈɾɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈɾɔ.ɫa/ valencià /es.kaˈɾɔ.ɫa/, /es.kaˈɾɔ.ɫɔ/
   * Rimes: -ɔla
   * Etimologia: Del llatí [lactūca] ēscāriola ‎(literalment «enciam escarola»), diminutiu de ēscārius ‎(«comestible»), segle XVII.

### Nom

escarola f. ‎(plural escaroles)
* Varietat de l’endívia amb les fulles arrissades i que es menja amanida (Cichorium endivia var. crispa).

#### Sinònims

* endívia

#### Traduccions

* Anglès: escarole $^{(en)}$
* Castellà: escarola $^{(es)}$ f.
* Francès: scarole $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ro·la (4)
* Anagrames: acalores, acalorés, escolara, escolarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈɾo.la/, meridional /eh.kaˈɾo.la/
       Americà: alt /es.k(a)ˈɾo.la/, baix /eh.kaˈɾo.la/
   * Rimes: -ola
   * Etimologia: Probablement del català escarola.

### Nom

escarola f. ‎(plural escarolas)
* escarola

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ro·la (4)
# escarotar-se
## Català
### Verb

escarotar-se
* Forma pronominal de escarotar.
# escarp
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkarp/, occidental /esˈkaɾp/
   * Rimes: -aɾp
   * Etimologia: Del germànic occidental *skarp ‎(«agut»), del protogermànic *skarpaz ‎(«aspre, tosc»). Doblet de escarpa i esquerp. Cognat de l’anglès sharp, l’alemany scharf, l’italià scarpa.

### Adjectiu

escarp m. ‎(femení escarpa, plural masculí escarps, plural femení escarpes)
* (antic, ribagorçà) destre, viu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·carp (2)
* Heterograma de 6 lletres (aceprs)
* Anagrames: capres, carpes, crepàs, crespa, crespà, paresc, pescar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Anglès
### Nom

escarp ‎(plural escarps)
* escarpa, alambor
# escarolas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kaˈɾo.las/, meridional /eh.kaˈɾo.lah/
       Americà: alt /es.kaˈɾo.l(a)s/, baix /eh.kaˈɾo.lah/, austral /eh.kaˈɾo.las/
   * Rimes: -olas

### Nom

escarolas f. pl.
* forma plural de escarola
# escaros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈka.ɾos/, meridional /ehˈka.ɾoh/
       Americà: alt /esˈka.(ɾo)s/, baix /ehˈka.ɾoh/, austral /ehˈka.ɾos/
   * Rimes: -aɾos

### Nom

escaros m. pl.
* forma plural de escaro
# escarníssets
## Català antic
### Verb

escarníssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarnísseu, escarnírets, escarníreu
# escarníssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.sim/, occidental /es.kaɾˈni.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

escarníssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarniguéssem, escarniguérem, escarníssem, escarnírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nís·sim (4)
# escarnísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.səw/, occidental /es.kaɾˈni.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

escarnísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarniguésseu, escarniguéreu, escarníssiu, escarníreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nís·seu (4)
* Anagrama: encuirasses

## Català antic
### Verb

escarnísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarníssets, escarnírets, escarníreu
# escarníssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.siw/, occidental /es.kaɾˈni.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

escarníssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarniguésseu, escarniguéreu, escarnísseu, escarníreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nís·siu (4)
# escarnís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈnis/, occidental /es.kaɾˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

escarnís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnigués, escarnissi, escarniguera, escarnira
* [2] escarnigués, escarniguera, escarnira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nís (3)
* Anagrames: Carnissé, creassin, narcises, recassin

## Català antic
### Verb

escarnís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* [1] escarnira
* [2] escarnira
# escarníreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kərˈni.ɾəw/, occidental /es.kaɾˈni.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

escarníreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escarnir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarniguéreu
* [2] escarniguésseu, escarniguéreu, escarníssiu, escarnísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní·reu (4)
* Anagrama: escurarien

## Català antic
### Verb

escarníreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de escarnir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* [1] escarnist
* [2] escarníssets, escarnísseu, escarnírets
# escarnívem
## Català
### Verb

escarnívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* escarniguévem, escarníem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní·vem (4)
# escarníveu
## Català
### Verb

escarníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* escarniguéveu, escarníeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·ní·veu (4)
* Anagrama: escauriven
# escarnírets
## Català antic
### Verb

escarnírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escarnir

#### Variants

* escarníssets, escarnísseu, escarníreu
# eponiquio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.poˈni.kjo/
       Americà: alt /e.p(o)ˈni.kjo/, baix /e.poˈni.kjo/
   * Rimes: -ikjo

### Nom

eponiquio m. ‎(plural eponiquios)
* (anatomia) eponiqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·po·ni·quio (4)

### Vegeu també

* eponiquio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# eponychia
## Anglès
### Nom

eponychia
* forma plural de eponychium

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɔˈnʏ.kɪ.a/

### Nom

eponychia
* nominatiu plural de eponychium
* vocatiu plural de eponychium
* acusatiu plural de eponychium
# epitrochlea
## Anglès
### Nom

epitrochlea ‎(plural epitrochleas)
* (anatomia) epicòndil medial de l'húmer, epitròclea

### Vegeu també

* epitrochlea. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# eponiquios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.poˈni.kjos/, meridional /e.poˈni.kjoh/
       Americà: alt /e.poˈni.k(jo)s/, baix /e.poˈni.kjoh/, austral /e.poˈni.kjos/
   * Rimes: -ikjos

### Nom

eponiquios m. pl.
* forma plural de eponiquio
# eponychi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈpɔ.nʏ.kiː/

### Nom

eponychī
* genitiu singular de eponychium
# epitálamo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.piˈta.la.mo/
       Americà: alt /e.p(i)ˈta.la.mo/, baix /e.piˈta.la.mo/
   * Rimes: -alamo

### Nom

epitálamo m. ‎(plural epitálamos)
* (anatomia) epitàlem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·tá·la·mo (5)

### Vegeu també

* epitálamo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# epitrochleas
## Anglès
### Nom

epitrochleas
* forma plural de epitrochlea
# epitálamos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.piˈta.la.mos/, meridional /e.piˈta.la.moh/
       Americà: alt /e.piˈta.la.m(o)s/, baix /e.piˈta.la.moh/, austral /e.piˈta.la.mos/
   * Rimes: -alamos

### Nom

epitálamos m. pl.
* forma plural de epitálamo
# epitélio
## Portuguès
### Nom

epitélio m. ‎(plural epitélios)
* epiteli

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre epitélio
# eponychii
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.pɔˈnʏ.kɪ.iː/

### Nom

eponychiī
* genitiu singular de eponychium
# esbossàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈsa.βəm/ balear /əz.boˈsa.vəm/, /əz.buˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ez.βoˈsa.βem/ valencià /ez.boˈsa.vem/, /ez.βoˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esbossàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esbossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bos·sà·vem (4)
* Anagrames: embossaves, embovasses
# esbossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈses/ balear /əz.boˈses/, /əz.buˈses/ Occidental: /ez.boˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

esbossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* [1] esbossàs, esbossara
* [2] esbossàs, esbossara
# esbossàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈsa.βəw/ balear /əz.boˈsa.vəw/, /əz.buˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.βoˈsa.βew/ valencià /ez.boˈsa.vew/, /ez.βoˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esbossàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbossar.
# esbosséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.siw/ balear /əz.boˈse.siw/, /əz.buˈse.siw/ Occidental: /ez.boˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbosséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbossésseu, esbossàssiu, esbossàsseu, esbossàreu
# esbossí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈsi/ balear /əz.boˈsi/, /əz.buˈsi/ Occidental: /ez.boˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

esbossí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbossar.
# esbosséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.səm/ balear /əz.boˈse.səm/, /əz.buˈse.səm/ Occidental: /ez.boˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbosséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssim, esbossàssim, esbossàssem, esbossàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: embossesses
# esbossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.səw/ balear /əz.boˈse.səw/, /əz.buˈse.səw/ Occidental: /ez.boˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssiu, esbossàssiu, esbossàsseu, esbossàreu
# esbosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈse.sim/ balear /əz.boˈse.sim/, /əz.buˈse.sim/ Occidental: /ez.boˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssem, esbossàssim, esbossàssem, esbossàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: embossessis
# esbotifarrar-se
## Català
### Verb

esbotifarrar-se
* Forma pronominal de esbotifarrar.
# escatainaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təj.nəˈɾan/, occidental /es.ka.taj.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escatainaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escatainar.
# escataina
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈtaj.nə/, occidental /es.kaˈtaj.na/
   * Rimes: -ajna

### Verb

escataina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escatainar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escatainar.
# escatainaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈna.ɾən/, occidental /es.ka.tajˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escatainaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escatainar.
# escatainares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.təjˈna.ɾəs/, occidental /es.ka.tajˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escatainares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escatainar.
# escata
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈka.tə/, occidental /esˈka.ta/
       Informal: occidental /asˈka.ta/, nord-occidental /asˈka.tɛ/
   * Rimes: -ata
   * Etimologia: Del llatí vulgar *scatus, de squatus ‎(«peix d’escata forta»), segle XIV, cognat de l’occità escata i el sard iscatta.

### Nom

escata f. ‎(plural escates)
* Peça petita, dura i plana que junt amb moltes d'altres cobreix la pell de molts animals, en especial la de peixos i rèptils.
* En papallones i animals semblants, cadascuna de les minúscules peces que cobreixen les ales, sobreposant-se unes a les altres, formant una mena de capa que en tocar-la es desprèn com si fos pols.
* Làmina petita que es desprèn de la pell.
* Làmina petita que es desprèn de qualsevol objecte.
* Qualsevol de les lamines dures i agrupades que cobreixen totalment o parcial algun objecte (armadura, etc.)

#### Traduccions

* Albanès: luspë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Schuppe $^{(de)}$ f.
* Anglès: scale $^{(en)}$
* Àrab: فَلْس‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: թեփ $^{(hy)}$ ‎(tep)
* Belarús: лу́ска $^{(be)}$ f. ‎(luska)
* Búlgar: лю́спи $^{(bg)}$ pl. ‎(liüspi)
* Castellà: escama $^{(es)}$
* Coreà: 비늘 $^{(ko)}$ ‎(bineul)
* Danès: skæl $^{(da)}$
* Eslovac: lupina $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: luska $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: skvamo $^{(eo)}$
* Estonià: soomus $^{(et)}$
* Finès: suomu $^{(fi)}$
* Francès: écaille $^{(fr)}$ f.
* Friülà: scae $^{(fur)}$ f.
* Georgià: ქერცლი $^{(ka)}$ ‎(kertsli)
* Grec: λέπι $^{(el)}$ n. ‎(lepi)
* Grec antic: λεπίς $^{(grc)}$ f. ‎(lepís)
* Hebreu: קשקש $^{(he)}$ m.
* Hindi: पपड़ी $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: pikkely $^{(hu)}$
* Ídix: שופּ‎ $^{(yi)}$ n.
* Italià: scaglia $^{(it)}$ f.
* Japonès: 鱗 $^{(ja)}$
* Kazakh: қабыршақ $^{(kk)}$ ‎(qabırşaq/khabirxakh)
* Llatí: squama $^{(la)}$ f.
* Mongol: хайрс $^{(mn)}$
* Neerlandès: schub $^{(nl)}$
* Noruec: skjell $^{(no)}$
* Occità: escata $^{(oc)}$ f., escauma $^{(oc)}$ f.
* Persa: فلس‎ $^{(fa)}$
* Polonès: łuska $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: escama $^{(pt)}$ f.
* Romanès: solz $^{(ro)}$ m., scuamă $^{(ro)}$ f.
* Rus: чешуя́ $^{(ru)}$ f. ‎(txeixuià)
* Serbocroat: љуска $^{(sh)}$, ljuska $^{(sh)}$ f.
* Suec: fjäll $^{(sv)}$
* Tadjik: пулакча $^{(tg)}$
* Tagal: kaliskis $^{(tl)}$
* Tai: เกล็ด $^{(th)}$
* Turc: pul $^{(tr)}$
* Txec: šupina $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: лу́ска $^{(uk)}$ f. ‎(luska)
* Uzbek: tangacha $^{(uz)}$
* Vietnamita: vảy $^{(vi)}$
* Volapük: tegül $^{(vo)}$
* Xinès: 鱗 $^{(zh)}$ ‎(鳞, lín)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ta (3)
* Anagrames: acates, acatés, asteca, estaca, estacà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escorcollàsseu
## Català
### Verb

escorcollàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.ɾəm/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.ɾəm/, /əs.kur.kuˈʎa.ɾəm/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escorcollàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escorcollar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.ɾəw/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.ɾəw/, /əs.kur.kuˈʎa.ɾəw/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escorcollàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escorcollar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa/ balear /əs.koɾ.koˈʎa/, /əs.kur.kuˈʎa/ Occidental: /es.koɾ.koˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

escorcollà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escorcollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·co·llà (4)
* Anagrames: col·locares, recol·locàs
# escorcollàs
## Català
### Verb

escorcollàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollos
## Català
### Verb

escorcollos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcollàieu
## Català
### Verb

escorcollàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
# escorcollàssem
## Català
### Verb

escorcollàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# esgotimàsseu
## Català
### Verb

esgotimàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotiméssiu, esgotimésseu, esgotimàreu
# esgotimés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈmes/ balear /əz.ɣo.tiˈmes/, /əz.ɣu.tiˈmes/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

esgotimés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* [1] esgotimara
* [2] esgotimara

### Miscel·lània

* Anagrama: goitéssem
# esgotiméssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈme.siw/ balear /əz.ɣo.tiˈme.siw/, /əz.ɣu.tiˈme.siw/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esgotiméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotimésseu, esgotimàsseu, esgotimàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: motiuegessis
# esgotimésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈme.səw/ balear /əz.ɣo.tiˈme.səw/, /əz.ɣu.tiˈme.səw/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esgotimésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotiméssiu, esgotimàsseu, esgotimàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: motiuegesses
# esgotimàssem
## Català
### Verb

esgotimàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotiméssim, esgotiméssem, esgotimàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·go·ti·màs·sem (5)
* Anagrama: mamotegessis
# esgotiméssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈme.səm/ balear /əz.ɣo.tiˈme.səm/, /əz.ɣu.tiˈme.səm/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esgotiméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotiméssim, esgotimàssem, esgotimàrem
# esgotimàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈma.βəw/ balear /əz.ɣo.tiˈma.vəw/, /əz.ɣu.tiˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣo.tiˈma.βew/ valencià /ez.ɣo.tiˈma.vew/, /ez.ɣo.tiˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esgotimàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgotimar.
# esgotiméssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈme.sim/ balear /əz.ɣo.tiˈme.sim/, /əz.ɣu.tiˈme.sim/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esgotiméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgotimar.

#### Variants

* esgotiméssem, esgotimàssem, esgotimàrem
# esgotimí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡu.tiˈmi/ balear /əz.ɣo.tiˈmi/, /əz.ɣu.tiˈmi/ Occidental: /ez.ɣo.tiˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

esgotimí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esgotimar.
# equilibrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ɫi.βɾəˈɾɛw/ balear /ə.ki.ɫi.bɾəˈɾəw/, /ə.ki.ɫi.bɾəˈɾɛw/ Occidental: /e.ki.ɫi.bɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

equilibrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·reu (5)
# equilibraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫi.βɾəˈɾi.əs/, occidental /e.ki.ɫi.bɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

equilibraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de equilibrar.

#### Variants

* equilibrarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·ri·es (6)
# equilibraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫi.βɾəˈɾas/, occidental /e.ki.ɫi.bɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

equilibraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·ràs (5)
# equilibraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫi.βɾəˈɾi.ə/, occidental /e.ki.ɫi.bɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

equilibraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de equilibrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de equilibrar.

#### Variants

* [1] equilibrariva
* [2] equilibrariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·ri·a (6)