OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# malcorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.kuˈɾa/ balear /ˌmaɫ.koˈɾa/, /ˌmaɫ.kuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.koˈɾa/ valencià /ˌmaɫ.koˈɾaɾ/, /ˌmaɫ.koˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: malcorà
   * Etimologia: Del prefix mal- i cor.

### Verb

malcorar trans.
* (valencià) Dissuadir, fer perdre el cor, l’ànim per fer alguna cosa.
* (tortosí) Irritar, provocar mal cor.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: malcoro, malcora, malcorem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·co·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# malcoraje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mal.koˈɾa.xe/, meridional /mal.koˈɾa.he/
       Americà: alt /mal.koˈɾa.x(e)/, baix /mal.koˈɾa.he/, austral /mal.koˈɾa.xe/
   * Rimes: -axe
   * Etimologia: Del català malcoratge, variant de melcoratge.

### Nom

malcoraje m. ‎(plural malcorajes)
* (botànica) melcoratge, mercurial

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·co·ra·je (4)
# malcorajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mal.koˈɾa.xes/, meridional /mal.koˈɾa.heh/
       Americà: alt /mal.koˈɾa.x(e)s/, baix /mal.koˈɾa.heh/, austral /mal.koˈɾa.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

malcorajes m. pl.
* forma plural de malcoraje
# malgeneritzessis
## Català
### Verb

malgeneritzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malgeneritzar.

#### Variants

* malgeneritzesses, malgeneritzassis, malgeneritzasses, malgeneritzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ge·ne·rit·zes·sis (6)
# malgeneritzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌmaɫ.ʒə.nə.ɾiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈd͡za.ɾew/, valencià /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

malgeneritzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de malgeneritzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malgeneritzar.

#### Variants

* [2] malgeneritzéssiu, malgeneritzésseu, malgeneritzàssiu, malgeneritzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ge·ne·rit·zà·reu (6)
# malgeneritzàrem
## Català
### Verb

malgeneritzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de malgeneritzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malgeneritzar.

#### Variants

* [2] malgeneritzéssim, malgeneritzéssem, malgeneritzàssim, malgeneritzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ge·ne·rit·zà·rem (6)
# malgeneritzà
## Català
### Verb

malgeneritzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de malgeneritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ge·ne·rit·zà (5)
* Anagrames: angelitzarem, angelitzàrem
# maleites
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈɫɛj.təs/ balear /məˈɫəj.təs/, /məˈɫɛj.təs/ Occidental: /maˈɫej.tes/

### Adjectiu

maleites f. pl.
* Forma plural de maleita.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lei·tes (3)
# maleiríveu
## Català
### Verb

maleiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lei·rí·veu (4)
# maleita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈɫɛj.tə/ balear /məˈɫəj.tə/, /məˈɫɛj.tə/ Occidental: /maˈɫej.ta/

### Adjectiu

maleita f. ‎(plural maleites)
* Forma femenina de maleit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lei·ta (3)
* Anagrama: talàiem
# maleirívem
## Català
### Verb

maleirívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lei·rí·vem (4)
# maleisquem
## Català
### Verb

maleisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·leis·quem (3)
# maleisqueu
## Català
### Verb

maleisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·leis·queu (3)
# maleit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈɫɛjt/ balear /məˈɫəjt/, /məˈɫɛjt/ Occidental: /maˈɫejt/
   * Rimes: -ɛjt
   * Etimologia: Del llatí maledictus (participi perfet passiu del verb maledicere). Compareu la forma moderna maleït, participi del verb maleir (també del llatí maledicere).

### Adjectiu

maleit m. ‎(femení maleita, plural masculí maleits, plural femení maleites)
* irascible, rabiüt, fàcilment irritable

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·leit (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeilmt)
* Anagrames: metila, metilà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# maleits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈɫɛjts/ balear /məˈɫəjts/, /məˈɫɛjts/ Occidental: /maˈɫejts/

### Adjectiu

maleits m. pl.
* Forma plural de maleit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·leits (2)
* Heterograma de 7 lletres (aeilmst)
* Anagrama: metilàs
# maleiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɫəjˈɾi.əm/, occidental /ma.ɫejˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

maleiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lei·rí·em (4)
# maleiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɫəjˈɾi.əw/, occidental /ma.ɫejˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

maleiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de maleir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lei·rí·eu (4)
# malacostumares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫ.ə.kus.tuˈma.ɾəs/ balear /ˌmaɫ.ə.kos.tuˈma.ɾəs/, /ˌmaɫ.ə.kus.tuˈma.ɾəs/ Occidental: /ˌmaɫ.a.kos.tuˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

malacostumares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de malacostumar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malacostumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·a·cos·tu·ma·res (6)
* Anagrama: malacostumar-se
# malacostumar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɫə.kus.tuˈma/ balear /mə.ɫə.kos.tuˈma/, /mə.ɫə.kus.tuˈma/ Occidental: nord-occidental /ma.ɫa.kos.tuˈma/ valencià /ma.ɫa.kos.tuˈmaɾ/, /ma.ɫa.kos.tuˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: malacostumà
   * Etimologia: Del prefix mal- i acostumar.

### Verb

malacostumar trans., pron. ‎(pronominal malacostumar-se)
* Acostumar a algú malament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: malacostumo, malacostuma, malacostumem

#### Sinònims

* malavesar

#### Traduccions

* Castellà: malacostumbrar $^{(es)}$
* Italià: abituare male $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·a·cos·tu·mar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# manche rigide
## Francès
### Nom

manche rigide f. ‎(plural manches rigides)
* (golf) vara rígida

### Vegeu també

* manche rigide. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# manche firm
## Francès
### Nom

manche firm f. ‎(plural manches firms)
* (golf) vara extrarígida

### Vegeu també

* manche firm. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# manche régulière
## Francès
### Nom

manche régulière f. ‎(plural manches régulières)
* (golf) vara regular

#### Sinònims

* manche moyenne

### Vegeu també

* manche régulière. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# mancheranno
## Italià
### Verb

mancheranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de mancare
# manche molle
## Francès
### Nom

manche molle f. ‎(plural manches molles)
* (golf) vara flexible

### Vegeu també

* manche molle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# manche moyenne
## Francès
### Nom

manche moyenne f. ‎(plural manches moyennes)
* (golf) vara regular

#### Sinònims

* manche régulière

### Vegeu també

* manche moyenne. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# manche supplémentaire
## Francès
### Nom

manche supplémentaire m. ‎(plural manches supplémentaires)
* (beisbol) entrada suplementària

### Vegeu també

* manche supplémentaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# manche à balai
## Francès

   * Pronúncia: /mɑ̃.ʃ‿a baˈlɛ/

### Nom

manche à balai f. ‎(plural manches à balai)
* (videojocs) palanca de control

### Vegeu també

* manche à balai. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# mancherai
## Italià
### Verb

mancherai
* segona persona singular (tu) del futur de mancare
# manche japonais
## Francès
### Nom

manche japonais m. ‎(plural manches japonais)
* (tennis de taula) mànec japonès

### Vegeu també

* manche japonais. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# lustronum
## Llatí

   * Pronúncia: /lʊsˈtroː.nʊm/

### Nom

lustrōnum
* genitiu plural de lustrō
# lustros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈlus.tɾos/, meridional /ˈluh.tɾoh/
       Americà: alt /ˈlus.t͡s(o)s/, baix /ˈluh.tɾoh/, austral /ˈluh.tɾos/
   * Rimes: -ustɾos

### Nom

lustros m. pl.
* forma plural de lustro

### Miscel·lània

* Síl·labes: lus·tros (2)
# lustrò
## Italià
### Verb

lustrò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de lustrare
# lusum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈluː.sʊm/

### Verb

lūsum
* supí acusatiu de lūdō
# lustronibus
## Llatí

   * Pronúncia: /lʊsˈtroː.nɪ.bʊs/

### Nom

lustrōnibus
* datiu plural de lustrō
* ablatiu plural de lustrō
# lusts
## Anglès
### Nom

lusts
* forma plural de lust
# lustrum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈluːs.trʊm/
   * Etimologia:
    [1] Derivat de l'arrel protoindoeuropea *lewk- («brillantor»), igual que lux ‎(«llum»).
    [2] Del grec antic δύστρον ‎(dýstron), derivat de δύω ‎(dýō, «penetrar»).

### Nom

lūstrum n. ‎(genitiu lustrī)
* Sacrifici de purificació o neteja, que el censor efectuava durant cinc anys
* lustre

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | lūstrum | lustra |
| Vocatiu | lūstrum | lustra |
| Acusatiu | lūstrum | lustra |
| Genitiu | lustrī | lustrōrum |
| Datiu | lustrō | lustrīs |
| Ablatiu | lustrō | lustrīs |

#### Derivats

* lustrō

### Nom

lustrum n. ‎(genitiu lustrī)
* prostíbul

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | lustrum | lustra |
| Vocatiu | lustrum | lustra |
| Acusatiu | lustrum | lustra |
| Genitiu | lustrī | lustrōrum |
| Datiu | lustrō | lustrīs |
| Ablatiu | lustrō | lustrīs |

#### Derivats

* volutabrum
# lustronis
## Llatí

   * Pronúncia: /lʊsˈtroː.nɪs/

### Nom

lustrōnis
* genitiu singular de lustrō
# lustrorum
## Llatí

   * Pronúncia: /lʊsˈtroː.rʊm/

### Nom

lustrōrum
* genitiu plural de lūstrum
# lustroni
## Llatí

   * Pronúncia: /lʊsˈtroː.niː/

### Nom

lustrōnī
* datiu singular de lustrō
# mandíbula
## Català

   * Pronúncia: oriental /mənˈdi.βu.ɫə/, occidental /manˈdi.bu.ɫa/
   * Etimologia: Del llatí mandibula, derivat de mandere ‎(«mastegar»).

### Nom

mandíbula f. ‎(plural mandíbules)
* Part dura del voltant de la boca que tenen alguns animals i que serveix per mastegar, trinxar o deglutir l'aliment.

#### Sinònims

* maxil·la.

#### Traduccions

* Afrikaans: kaak $^{(af)}$
* Albanès: nofull $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Kiefer $^{(de)}$ m.
* Anglès: jaw $^{(en)}$
* Àrab: فَكّ‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: ծնոտ $^{(hy)}$ ‎(tsnot)
* Àzeri: çənə $^{(az)}$
* Belarús: скі́віца $^{(be)}$ f. ‎(skívitsa)
* Bengalí: চোয়াল $^{(bn)}$
* Búlgar: че́люст $^{(bg)}$ f. ‎(txèliust)
* Castellà: mandíbula $^{(es)}$ f.
* Coreà: 턱 $^{(ko)}$ ‎(teok)
* Danès: kæbe $^{(da)}$ c.
* Eslovac: čeľusť $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: čeljust $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: makzelo $^{(eo)}$
* Estonià: lõug $^{(et)}$
* Feroès: kjálkabein $^{(fo)}$ n.
* Finès: leukaluu $^{(fi)}$
* Francès: mâchoire $^{(fr)}$ f.
* Frisó occidental: kaak $^{(fy)}$
* Friülà: massele $^{(fur)}$ f.
* Gallec: caixal $^{(gl)}$ m., queixada $^{(gl)}$ f., marmelo $^{(gl)}$ m.
* Georgià: ყბა $^{(ka)}$ ‎(kba)
* Grec: σαγόνι $^{(el)}$ n. ‎(sagoni)
* Guaraní: tañykã $^{(gn)}$
* Hebreu: לֶסֶת‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: जबड़ा $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: állkapocs $^{(hu)}$
* Indonesi: rahang $^{(id)}$
* Irlandès: giall $^{(ga)}$ m.
* Islandès: kjálki $^{(is)}$ m.
* Italià: mascella $^{(it)}$ f., mandibola $^{(it)}$ f.
* Japonès: 顎 $^{(ja)}$
* Kazakh: жақ $^{(kk)}$ ‎(jaq/jakh)
* Kirguís: жаак $^{(ky)}$ ‎(djaak)
* Letó: žoklis $^{(lv)}$ m.
* Lituà: žandikaulis $^{(lt)}$ m.
* Llatí: maxilla $^{(la)}$ f.
* Macedoni: вилица $^{(mk)}$ f.
* Maltès: xedaq $^{(mt)}$
* Neerlandès: kaak $^{(nl)}$ f.
* Noruec: kjeve $^{(no)}$
* Occità: maissa $^{(oc)}$ f., mandibula $^{(oc)}$ f.
* Osseta: ӕфсӕр $^{(os)}$
* Polonès: żuchwa $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: mandíbula $^{(pt)}$ f.
* Romanès: mandibulă $^{(ro)}$ f.
* Rus: че́люсть $^{(ru)}$ f. ‎(txéliust)
* Sard: massidda $^{(sc)}$ f.
* Serbocroat: вилица $^{(sh)}$, vilica $^{(sh)}$ f.
* Sicilià: mascidda $^{(scn)}$ f.
* Suec: häke $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: ҷоғ $^{(tg)}$
* Tagal: panga $^{(tl)}$
* Tai: คาง $^{(th)}$
* Turc: çene $^{(tr)}$
* Txec: čelist $^{(cs)}$ f.
* Urdú: جبڑا‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: jag' $^{(uz)}$
* Vènet: masela $^{(vec)}$ f.
* Vietnamita: hàm $^{(vi)}$
* Volapük: maxül $^{(vo)}$
* Xinès: 顎 $^{(zh)}$ ‎(颚, è)

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·dí·bu·la (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \manˈdi.βu.la\, meridional \maŋˈdi.βu.la\
       Americà: alt /manˈdi.bu.la/, baix \maŋˈdi.βu.la\, austral \manˈdi.βu.la\
   * Rimes: -ibula
   * Etimologia: Del llatí mandibŭla.

### Nom

mandíbula f. ‎(plural mandíbulas)
* mandíbula

#### Sinònims

* maxilar

#### Derivats

* mandibular

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·dí·bu·la (4)
* Anagrama: albuminad

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre mandíbula
# mandíbulas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \manˈdi.βu.las\, meridional \maŋˈdi.βu.lah\
       Americà: alt /manˈdi.bu.l(a)s/, baix \maŋˈdi.βu.lah\, austral \manˈdi.βu.las\
   * Rimes: -ibulas

### Nom

mandíbulas f. pl.
* forma plural de mandíbula

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·dí·bu·las (4)
# mandón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /manˈdon/, meridional \maŋˈdoŋ\
       Americà: alt /manˈdon/, baix \maŋˈdoŋ\, austral /manˈdon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De mandar i el sufix -ón.

### Adjectiu

mandón m. ‎(femení mandona, plural masculí mandones, plural femení mandonas)
* manaire

### Nom

mandón m. ‎(plural mandones, femení mandona)
* manaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·dón (2)
# maneflegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.nəˈfɫɛ.ʒən/ balear /mə.nəˈfɫə.ʒən/, /mə.nəˈfɫɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ma.neˈfɫe.ʒen/, valencià /ma.neˈfɫe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

maneflegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de maneflejar.
# mane
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈma.nə/, occidental /ˈma.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

mane
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de manar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb manar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb manar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb manar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ne (2)
* Anagrames: amen, amén, anem, mena, menà
# manecilla
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ma.neˈθi.ʎa/, meridional /ma.neˈθi.ʝa/
       Americà: alt /ma.n(e)ˈsi.ʝa/, baix /ma.neˈsi.ʝa/, austral \ma.neˈsi.ʒa\
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De mano i el sufix -illa.

### Nom

manecilla f. ‎(plural manecillas)
* busca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ne·ci·lla (4)
# manecillas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ma.neˈθi.ʎas/, meridional /ma.neˈθi.ʝah/
       Americà: alt /ma.neˈsi.ʝ(a)s/, baix /ma.neˈsi.ʝah/, austral \ma.neˈsi.ʒas\
   * Rimes: -iʎas

### Nom

manecillas f. pl.
* forma plural de manecilla
# manefla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məˈnɛ.fɫə/ Occidental: nord-occidental /maˈnɛ.fɫa/ valencià /maˈnɛ.fɫa/, /maˈnɛ.fɫɛ/
   * Etimologia: Del català antic *manefa per influència de manuclar ‎(«manyuclar»), de *manefàs ‎(«manifasser»), del llatí *manificium ‎(«manufactura») i el sufix -às, segle XIV.

### Adjectiu

manefla inv. ‎(plural manefles)
* Que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

#### Derivats

* maneflejar

#### Traduccions

* Anglès: meddlesome $^{(en)}$
* Castellà: entremitido $^{(es)}$
* Francès: fureteur $^{(fr)}$, fouinard $^{(fr)}$
* Italià: curiosone $^{(it)}$

### Nom

manefla m. f. ‎(plural manefles)
* Persona que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

#### Traduccions

* Anglès: meddler $^{(en)}$
* Castellà: entremitido $^{(es)}$ m.
* Francès: fureteur $^{(fr)}$ m., fouinard $^{(fr)}$ m.
* Italià: curiosone $^{(it)}$ m., ficcanaso $^{(it)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ne·fla (3)
* Anagrama: aflamen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# machismon
## Esperanto

   * Pronúncia: /maˈt͡ʃis.mon/

### Nom

machismon
* acusatiu de machismo
# macho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈma.t͡ʃo/
       Americà: alt /ˈma.t͡ʃ(o)/, baix /ˈma.t͡ʃo/
   * Rimes: -atʃo
   * Etimologia: Del llatí mascŭlus.

### Nom

macho m. ‎(plural machos)
* mascle
* matxo
* (arquitectura) agulla

#### Sinònims

* machón

#### Antònims

* hembra

#### Derivats

* machismo
* machista

#### Descendents

* Català: matxo

### Verb

macho
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb machar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·cho (2)
* Anagrames: chamo, chamó, mocha, mochá

### Vegeu també

* macho. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre macho

## Romaní
### Nom

macho
* grafia anglicitzada de maćho
# machinor
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmaː.kɪ.nɔr/
   * Etimologia: De māchina.

### Verb

māchinor ‎(1a present$^?$), māchināris ‎(2a present), māchinārī ‎(infinitiu), māchinātus sum ‎(supí)
* inventar, idear, dissenyar
* ordir, maquinar
# machisme
## Francès

   * Etimologia: Derivat de macho, d'origen castellà.

### Nom

machisme m. ‎(plural machismes)
* (despectiu) masclisme, especialment estereotipat en la cultura espanyola.
# machismes
## Francès

   * Pronúncia: /maˈtʃism/

### Nom

machismes m. pl.
* forma plural de machisme
# machismo
## Anglès

   * Pronúncia: RU: /məˈkɪz.məʊ/, EUA: /mɑːˈtʃiz.moʊ/, /məˈtʃiz.moʊ/
   * Etimologia: Del castellà machismo.

### Nom

machismo ‎(incomptable)
* Masclisme, especialment estereotipat en la cultura llatinoamericana.
* (despectiu) masculinitat

#### Sinònims

* (1) sexism, machoism, male chauvinism
* (2) machoness

### Miscel·lània

* Anagrama: machoism

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maˈt͡ʃiz.mo/, meridional /maˈt͡ʃih.mo/
       Americà: alt /maˈt͡ʃiz.mo/, baix /maˈt͡ʃih.mo/
   * Rimes: -izmo
   * Etimologia: De macho i el sufix -ismo.

### Nom

machismo m. ‎(plural machismos)
* masclisme

#### Descendents

* Alemany: Machismo
* Anglès: machismo
* Basc: matxismo
* Català: matxisme
* Esperanto: maĉismo
* Italià: machismo
* Rus: мачи́зм ‎(matxizm)
* Suec: machismo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·chis·mo (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre machismo

## Esperanto

   * Pronúncia: /maˈt͡ʃis.mo/

### Nom

machismo ‎(incomptable, acusatiu machismon)
* (sistema h) Forma alternativa de maĉismo.
# machones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maˈt͡ʃo.nes/, meridional /maˈt͡ʃo.neh/
       Americà: alt /maˈt͡ʃo.n(e)s/, baix /maˈt͡ʃo.neh/, austral /maˈt͡ʃo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

machones m. pl.
* forma plural de machón
# machinis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmaː.kɪ.niːs/

### Nom

māchinīs
* datiu plural de māchina
* ablatiu plural de māchina
# machismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maˈt͡ʃiz.mos/, meridional /maˈt͡ʃih.moh/
       Americà: alt /maˈt͡ʃiz.m(o)s/, baix /maˈt͡ʃih.moh/, austral /maˈt͡ʃih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

machismos m. pl.
* forma plural de machismo
# malvenguerà
## Català
### Verb

malvenguerà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de malvendre.
# malvengueràs
## Català
### Verb

malvengueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de malvendre.
# malvengueré
## Català
### Verb

malvengueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de malvendre.
# malvengueriven
## Català
### Verb

malvengueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de malvendre.
# malvenguerives
## Català
### Verb

malvenguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de malvendre.
# malvengueríveu
## Català
### Verb

malvengueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de malvendre.
# malvengues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌmaɫˈβɛŋ.ɡəs/ balear /ˌmaɫˈvəŋ.ɡəs/, /ˌmaɫˈvɛŋ.ɡəs/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫˈβeŋ.ɡes/ valencià /ˌmaɫˈveŋ.ɡes/, /ˌmaɫˈβeŋ.ɡes/
   * Rimes: -ɛŋɡes

### Verb

malvengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb malvendre.
# malvengueríeu
## Català
### Verb

malvengueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de malvendre.
# marcaje individual
## Castellà
### Nom

marcaje individual m. ‎(plural marcajes individuales)
* (esports de pilota) marcatge individual

#### Sinònims

* marcaje hombre a hombre

### Vegeu també

* marcaje individual. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# marcaje mixto
## Castellà
### Nom

marcaje mixto m. ‎(plural marcajes mixtos)
* (esports de pilota) marcatge mixt

#### Sinònims

* marcaje combinado

### Vegeu també

* marcaje mixto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# marcaje por zonas
## Castellà
### Nom

marcaje por zonas m. ‎(plural marcajes por zonas)
* (esports de pilota) marcatge per zones

### Vegeu també

* marcaje por zonas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# marcajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maɾˈka.xes/, meridional /maɾˈka.heh/
       Americà: alt /maɾˈka.x(e)s/, baix /maɾˈka.heh/, austral /maɾˈka.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

marcajes m. pl.
* forma plural de marcaje
# marcaje combinado
## Castellà
### Nom

marcaje combinado m. ‎(plural marcajes combinados)
* (esports de pilota) marcatge mixt

#### Sinònims

* marcaje mixto

### Vegeu també

* marcaje combinado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# marcaje hombre a hombre
## Castellà
### Nom

marcaje hombre a hombre m. ‎(plural marcajes hombre a hombre)
* (esports de pilota) marcatge individual

#### Sinònims

* marcaje individual

### Vegeu també

* marcaje hombre a hombre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# marcaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /maɾˈka.xe/, meridional /maɾˈka.he/
       Americà: alt /maɾˈka.x(e)/, baix /maɾˈka.he/, austral /maɾˈka.xe/
   * Rimes: -axe

### Nom

marcaje m. ‎(plural marcajes)
* (esports de pilota) marcatge

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·ca·je (3)

### Vegeu també

* marcaje. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].