OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amanyogue
## Català
### Verb

amanyogue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanyogar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amanyogar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amanyogar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amanyogar.
# amanyogau
## Català
### Verb

amanyogau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amanyogar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amanyogar.
# amanyogo
## Català
### Verb

amanyogo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanyogar.
# alĝerian
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒeˈri.an/

### Adjectiu

alĝerian
* acusatiu de alĝeria
# alĝerianinojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒe.ri.aˈni.nojn/

### Nom

alĝerianinojn
* acusatiu plural de alĝerianino
# alĝerianinon
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒe.ri.aˈni.non/

### Nom

alĝerianinon
* acusatiu de alĝerianino
# alĝeria
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒeˈri.a/
   * Àudio: França

### Adjectiu

alĝeria ‎(plural alĝeriaj, acusatiu alĝerian, plural acusatiu alĝeriajn)
* algerià
# alĝerianiĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒe.ri.aˈni.t͡ʃo/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De alĝeriano i l'infix -iĉ-.

### Nom

alĝerianiĉo ‎(acusatiu alĝerianiĉon, plural alĝerianiĉoj, plural acusatiu alĝerianiĉojn)
* algerià (home)

#### Variants

* algherianicho (sistema h), algxerianicxo (sistema x)

#### Relacionats

* alĝeriano, alĝerianino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre alĝeriano
# alĝeriaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒeˈri.aj/

### Adjectiu

alĝeriaj
* forma plural de alĝeria
# alĝeriajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒeˈri.ajn/

### Adjectiu

alĝeriajn
* acusatiu plural de alĝeria
# alĝerianinoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒe.ri.aˈni.noj/

### Nom

alĝerianinoj
* forma plural de alĝerianino
# alĝeranon
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒeˈra.non/

### Nom

alĝeranon
* acusatiu de alĝerano
# alĝerianino
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.d͡ʒe.ri.aˈni.no/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De alĝeriano i el sufix -ino ‎(«femella»).

### Nom

alĝerianino ‎(acusatiu alĝerianinon, plural alĝerianinoj, plural acusatiu alĝerianinojn)
* algeriana
# alienàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈna.ɾəm/, occidental /a.ɫi.eˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alienàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alienar.
    [Nosaltres] alienàrem o vam/vàrem alienar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma valenciana: [nosaltres] alienéssim, alienéssem, alienàssem, alienàssim o alienàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nà·rem (5)
* Anagrames: alenaríem, alinearem, alineàrem, amelarien
# alienàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈna.səw/, occidental /a.ɫi.eˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

alienàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    [Vosaltres/vós] alienéssiu, alienésseu, alienàsseu, alienàssiu o alienàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nàs·seu (5)
* Anagrama: alineàsseu
# alienàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.eˈna.jew/

### Verb

alienàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] alienàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nà·ieu (5)
* Anagrama: alineàieu
# alienàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈna.ɾəw/, occidental /a.ɫi.eˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alienàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alienar.
    [Vosaltres/vós] alienàreu o vau/vàreu alienar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] alienéssiu, alienésseu, alienàsseu, alienàssiu o alienàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nà·reu (5)
* Anagrames: alenaríeu, alineareu, alineàreu
# alienàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

alienàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    [Nosaltres] alienéssim, alienéssem, alienàssem, alienàssim o alienàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nàs·sim (5)
* Anagrama: alineàssim
# alienà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈna/, occidental /a.ɫi.eˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: alienar

### Verb

alienà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alienar.
    [Ell/ella/vostè] alienà o va alienar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nà (4)
* Anagrames: alinea, alineà, Eliana
# alienus
## Llatí

   * Pronúncia: /a.lɪˈeː.nʊs/
   * Etimologia: De alius.

### Adjectiu

aliēnus m., aliēna f., aliēnum n.
* aliè
* hostil

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | aliēnus | aliēna | aliēnum | aliēnī | aliēnae | aliēna |
| Vocatiu | aliēne | aliēna | aliēnum | aliēnī | aliēnae | aliēna |
| Acusatiu | aliēnum | aliēnam | aliēnum | aliēnōs | aliēnās | aliēna |
| Genitiu | aliēnī | aliēnae | aliēnī | aliēnōrum | aliēnārum | aliēnōrum |
| Datiu | aliēnō | aliēnae | aliēnō | aliēnīs | aliēnīs | aliēnīs |
| Ablatiu | aliēnō | aliēnā | aliēnō | aliēnīs | aliēnīs | aliēnīs |
# alienàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫi.eˈna.jɛm/

### Verb

alienàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alienar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] alienàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nà·iem (5)
* Anagrama: alineàiem
# alienàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈna.səm/, occidental /a.ɫi.eˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

alienàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alienar.
    [Nosaltres] alienéssim, alienéssem, alienàssem, alienàssim o alienàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nàs·sem (5)
* Anagrames: alineàssem, animaleses
# al·literara
## Català
### Verb

al·literara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·literar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·literar.
# al·literaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.təˈɾa.ɾən/, /ə.ɫi.təˈɾa.ɾən/ balear /əɫ.ɫi.təˈɾa.ɾən/ Occidental: /aɫ.ɫi.teˈɾa.ɾen/, /a.ɫi.teˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

al·literaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de al·literar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·literar.
# al·literam
## Català
### Verb

al·literam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de al·literar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·li·te·ram (4)
* Anagrames: allitarem, allitàrem, amartelli, amartellí, ratllàiem, tallaríem
# al·literar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.təˈɾa/, /ə.ɫi.təˈɾa/ balear /əɫ.ɫi.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫi.teˈɾa/, /a.ɫi.teˈɾa/ valencià /aɫ.ɫi.teˈɾaɾ/, /a.ɫi.teˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: al·literà
   * Etimologia: Cultisme del llatí ad ‎(«prop, junt») i līttera ‎(«lletra»), seguint el model de oblitterāre ‎(literalment «treure lletres»).

### Verb

al·literar intr.
* Fer una al·literació, la repetició d’un mateix so.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: al·litero, al·litera, al·literem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: alliterate $^{(en)}$
* Castellà: aliterar $^{(es)}$
* Francès: allitérer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·li·te·rar (4)
* Anagrama: artillaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# al·literaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.tə.ɾəˈɾan/, /ə.ɫi.tə.ɾəˈɾan/ balear /əɫ.ɫi.tə.ɾəˈɾan/ Occidental: /aɫ.ɫi.te.ɾaˈɾan/, /a.ɫi.te.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

al·literaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de al·literar.
# al·literares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.təˈɾa.ɾəs/, /ə.ɫi.təˈɾa.ɾəs/ balear /əɫ.ɫi.təˈɾa.ɾəs/ Occidental: /aɫ.ɫi.teˈɾa.ɾes/, /a.ɫi.teˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

al·literares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de al·literar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·literar.
# ambiciosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /am.biˌθjo.saˈmen.te/
       Americà: alt /am.b(i)ˌsjo.saˈmen.te/, baix /am.biˌsjo.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De ambicioso i el sufix -mente.

### Adverbi

ambiciosamente
* ambiciosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·cio·sa·men·te (6)
# ambición
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /am.biˈθjon/, meridional \am.biˈθjoŋ\
       Americà: alt /am.b(i)ˈsjon/, baix \am.biˈsjoŋ\, austral /am.biˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

ambición f. ‎(plural ambiciones)
* ambició

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ción (3)
# ambidextre
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈðɛks.tɾə/ balear /əm.biˈðəks.tɾə/, /əm.biˈðɛks.tɾə/ Occidental: /am.biˈðeks.tɾe/
   * Etimologia: Del llatí ambidexter.

### Adjectiu

ambidextre m. ‎(femení ambidextra, plural invariable ambidextres)
* Dit d'una persona la lateralitat de la qual és indiferentment dretana o esquerrana.

#### Traduccions

* Anglès: ambidextrous $^{(en)}$
* Castellà: ambidextro $^{(es)}$ m.

### Nom

ambidextre m. ‎(plural ambidextres, femení ambidextra)
* Persona ambidextra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·dex·tre (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ambient
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈen/ balear /əm.biˈent/, /əm.biˈen/ Occidental: nord-occidental /am.biˈen/ valencià /am.biˈent/, /am.biˈen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí ambiens, procedent del verb ambire ‎(«envoltar, donar voltes»).

### Nom

ambient m. ‎(plural ambients)
* Aire que envolta un espai concret.
    L'ambient de l'habitació estava enrarit.
* Conjunt de costums, d'esdeveniments, etc., entre els quals viu una persona o es produeix un fet, i que poden actuar sobre l'individu.
    A començaments del 1939 a Alemanya es podia notar l'ambient de preguerra.

#### Compostos i expressions

* "el medi ambient"= la Terra

#### Sinònims

* entorn, món, escenari
* atmosfera, clima

#### Traduccions

* Anglès: environment $^{(en)}$
* Castellà: ambiente $^{(es)}$
* Francès: ambiance $^{(fr)}$
* Romanès: ambianță $^{(ro)}$ f.
* Anglès: environment $^{(en)}$
* Castellà: ambiente $^{(es)}$, entorno $^{(es)}$
* Francès: environnement $^{(fr)}$

### Verb

ambient
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ent (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeimnt)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* ambient. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ambient light
## Anglès
### Nom

ambient light
* (videojocs) llum ambiental

### Vegeu també

* ambient light. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ambició
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.siˈo/, occidental /am.bi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí ambitio ‎(«acció d'anar d'un lloc a l'altre, estar atrafegat»), derivat del verb ambire ‎(«caminar donant voltes»).

### Nom

ambició f. ‎(plural ambicions)
* Ànsia per tenir reconeixement social, riquesa poder o fama.

#### Traduccions

* Alemany: Ehrgeiz $^{(de)}$ m.
* Anglès: ambition $^{(en)}$
* Àrab: مَطْمَح‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: փառասիրություն $^{(hy)}$ ‎(parassirutiun)
* Belarús: амбі́цыя $^{(be)}$ f. ‎(ambítsia)
* Castellà: ambición $^{(es)}$
* Danès: ambition $^{(da)}$ c.
* Esperanto: ambicio $^{(eo)}$
* Francès: ambition $^{(fr)}$
* Grec: φιλοδοξία $^{(el)}$ f. ‎(filodoxia)
* Italià: ambizione $^{(it)}$
* Japonès: 野望 $^{(ja)}$
* Llatí: ambitio $^{(la)}$ f.
* Neerlandès: eerzucht $^{(nl)}$
* Polonès: ambicja $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: ambição $^{(pt)}$ f.
* Romanès: ambiție $^{(ro)}$ f.
* Rus: амби́ция $^{(ru)}$ f. ‎(ambítsia)
* Suec: ambition $^{(sv)}$ c.
* Txec: ctižádost $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: амбі́ція $^{(uk)}$ f. ‎(ambítsia)
* Xinès: 奢望 $^{(zh)}$ ‎(shēwàng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ambidextrous
## Anglès

   * Pronúncia: /æm.biˈdɛk.stɹəs/

### Adjectiu

ambidextrous ‎(comparatiu more ambidextrous, superlatiu most ambidextrous)
* ambidextre

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# ambient d'aprenentatge
## Català
### Nom

ambient d'aprenentatge m. ‎(plural ambients d'aprenentatge)
* Conjunt de circumstàncies que poden influir en l'aprenentatge, com ara l'entorn físic i social, els recursos, les tecnologies i les estratègies utilitzades.

#### Sinònims

* context d'aprenentatge
* entorn d'aprenentatge

#### Traduccions

* Anglès: learning context $^{(en)}$, learning environment $^{(en)}$
* Castellà: ambiente de aprendizaje $^{(es)}$, contexto de aprendizaje $^{(es)}$, entorno de aprendizaje $^{(es)}$
* Francès: contexte d'apprentissage $^{(fr)}$, environnement d'apprentissage $^{(fr)}$, milieu d'apprentissage $^{(fr)}$

### Vegeu també

* ambient d'aprenentatge. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# amoixí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi/ balear /ə.moˈʃi/, /ə.muˈʃi/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi/ valencià /a.mojˈʃi/, /a.moˈʃi/
   * Rimes: -i

### Verb

amoixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amoixar.
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amoixir-se.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xí (3)
# amoixíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.ɾəw/ balear /ə.moˈʃi.ɾəw/, /ə.muˈʃi.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.ɾew/ valencià /a.mojˈʃi.ɾew/, /a.moˈʃi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

amoixíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amoixir-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xí·reu (4)
# amoixíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.əw/ balear /ə.moˈʃi.əw/, /ə.muˈʃi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.ew/ valencià /a.mojˈʃi.ew/, /a.moˈʃi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amoixíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xí·eu (4)
# amoixírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.ɾəm/ balear /ə.moˈʃi.ɾəm/, /ə.muˈʃi.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.ɾem/ valencià /a.mojˈʃi.ɾem/, /a.moˈʃi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

amoixírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amoixir-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xí·rem (4)
# amoixís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃis/ balear /ə.moˈʃis/, /ə.muˈʃis/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃis/ valencià /a.mojˈʃis/, /a.moˈʃis/
   * Rimes: -is

### Verb

amoixís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.
# amoixíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.əm/ balear /ə.moˈʃi.əm/, /ə.muˈʃi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.em/ valencià /a.mojˈʃi.em/, /a.moˈʃi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amoixíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xí·em (4)
# amoixíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃi.sim/ balear /ə.moˈʃi.sim/, /ə.muˈʃi.sim/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃi.sim/ valencià /a.mojˈʃi.sim/, /a.moˈʃi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

amoixíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xís·sim (4)
# amelau
## Català
### Verb

amelau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amelar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·lau (3)
# amelasses
## Català
### Verb

amelasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·las·ses (4)
# amelava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈɫa.βə/, balear /ə.məˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.meˈɫa.βa/ valencià /a.meˈɫa.va/, /a.meˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amelava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amelar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·va (4)
# aljuba
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əʎˈʒu.βə/, balear /əɫˈʒu.bə/ Occidental: /aɫˈd͡ʒu.ba/
   * Rimes: -uba

### Verb

aljuba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aljubar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aljubar.
# aljubam
## Català
### Verb

aljubam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aljubar.
# aljubaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əʎ.ʒuˈβa.ɾən/, balear /əɫ.ʒuˈba.ɾən/ Occidental: /aɫ.d͡ʒuˈba.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aljubaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aljubar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aljubar.
# aljubara
## Català
### Verb

aljubara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aljubar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aljubar.

### Miscel·lània

* Anagrama: barjaula
# aljubar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əʎ.ʒuˈβa/, balear /əɫ.ʒuˈba/ Occidental: nord-occidental /aɫ.d͡ʒuˈβa/ valencià /aɫ.d͡ʒuˈbaɾ/, /aɫ.d͡ʒuˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aljubà
   * Etimologia: De aljub, segle XVI.

### Verb

aljubar intr.
* Anar a l'aljub a omplir un recipient d'aigua.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aljubo, aljuba, aljubem

#### Sinònims

* poar

#### Traduccions

* Anglès: fill $^{(en)}$
* Castellà: llenar el cántaro $^{(es)}$
* Italià: riempire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ju·bar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# aljubaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əʎ.ʒu.βəˈɾan/, balear /əɫ.ʒu.bəˈɾan/ Occidental: /aɫ.d͡ʒu.baˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aljubaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aljubar.
# amitjanàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mi.d͡ʒəˈna.βəm/, balear /ə.mi.d͡ʒəˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.mi.d͡ʒaˈna.βem/ valencià /a.mi.d͡ʒaˈna.vem/, /a.mi.d͡ʒaˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amitjanàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nà·vem (5)
# amitjaní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.d͡ʒəˈni/, occidental /a.mi.d͡ʒaˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

amitjaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·ní (4)
# amitjanàssem
## Català
### Verb

amitjanàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nàs·sem (5)
# amitjanàsseu
## Català
### Verb

amitjanàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nàs·seu (5)
# amitjanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mi.d͡ʒəˈna.βəw/, balear /ə.mi.d͡ʒəˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mi.d͡ʒaˈna.βew/ valencià /a.mi.d͡ʒaˈna.vew/, /a.mi.d͡ʒaˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amitjanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amitjanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mit·ja·nà·veu (5)
# amelàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɫa.ɾəm/, occidental /a.meˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amelàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amelar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·là·rem (4)
# amelàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɫa.ɾəw/, occidental /a.meˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amelàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amelar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·là·reu (4)
# amelàssem
## Català
### Verb

amelàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·làs·sem (4)
# amelàsseu
## Català
### Verb

amelàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·làs·seu (4)
# amelà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɫa/, occidental /a.meˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

amelà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·là (3)
# amelàssim
## Català
### Verb

amelàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·làs·sim (4)
# amelo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈmɛ.ɫu/, occidental /aˈmɛ.ɫo/
   * Rimes: -ɛlo

### Verb

amelo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·lo (3)
* Anagrama: amole
# amolàsseu
## Català
### Verb

amolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·làs·seu (4)
# amolàssim
## Català
### Verb

amolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·làs·sim (4)
# amolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫa.ɾəm/ balear /ə.moˈɫa.ɾəm/, /ə.muˈɫa.ɾəm/ Occidental: /a.moˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·là·rem (4)
# amolàs
## Català
### Verb

amolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·làs (3)
* Anagrames: salamó, Salamó, saloma $^{(revers)}$
# amolàssem
## Català
### Verb

amolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·làs·sem (4)
# allache
## Francès

   * Pronúncia: /aˈlaʃ/

### Nom

allache f. ‎(plural allaches)
* alatxa