OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adaptación social
## Castellà
### Nom

adaptación social f. ‎(plural adaptaciones sociales)
* adaptació social

### Vegeu també

* adaptación social. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# adaptació curricular individualitzada
## Català
### Nom

adaptació curricular individualitzada f. ‎(plural adaptacions curriculars individualitzades)
* Adaptació curricular per a un alumne amb necessitats educatives especials, durant un període concret, amb la finalitat de promoure l'alumne cap a entorns educatius no restrictius i de disminuir la provisió de serveis d'educació diferenciada, sempre que sigui possible i convenient.

#### Sinònims

* ACI

#### Traduccions

* Anglès: individual educational plan $^{(en)}$
* Castellà: adaptación curricular individualizada $^{(es)}$, ACI $^{(es)}$
* Francès: plan éducatif individualisé $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* adaptació curricular individualitzada. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# adaptació social
## Català
### Nom

adaptació social f. ‎(plural adaptacions socials)
* Procés pel qual una persona o un col·lectiu accepta les normes, els valors, les institucions i les estructures de la societat en la qual viu.

#### Traduccions

* Anglès: social adaptation $^{(en)}$, social adjustment $^{(en)}$
* Castellà: adaptación social $^{(es)}$
* Francès: adaptation sociale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* adaptació social. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# adaptació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəp.tə.siˈo/, occidental /a.ðap.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De adaptar i el sufix -ció.

### Nom

adaptació f. ‎(plural adaptacions)
* Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.
* (handbol) Ajust de les mans a la pilota gràcies al qual el jugador aconsegueix de dominar-la i manejar-la.

#### Traduccions

* Alemany: Anpassung $^{(de)}$ f.
* Anglès: adaptation $^{(en)}$, adjustment $^{(en)}$
* Basc: moldaera $^{(eu)}$
* Búlgar: приспособяване $^{(bg)}$ n. ‎(prispossobiavane)
* Castellà: adaptación $^{(es)}$
* Esperanto: adapto $^{(eo)}$, adaptado $^{(eo)}$
* Francès: adaptation $^{(fr)}$
* Gallec: adaptación $^{(gl)}$ f.
* Grec: προσαρμογή $^{(el)}$ f. ‎(prossarmogí)
* Italià: adattamento $^{(it)}$ m.
* Llatí: accommodatio $^{(la)}$ f.
* Occità: adaptacion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: przystosowanie $^{(pl)}$ n.
* Romanès: adaptare $^{(ro)}$ f.
* Anglès: adapting the ball $^{(en)}$
* Castellà: adaptación $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·ta·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* adaptació. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adaptacions curriculars individualitzades
## Català
### Nom

adaptacions curriculars individualitzades f. pl.
* Forma plural de adaptació curricular individualitzada.
# adaptacions socials
## Català
### Nom

adaptacions socials f. pl.
* Forma plural de adaptació social.
# addizioneranno
## Italià
### Verb

addizioneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de addizionare
# addizionerei
## Italià
### Verb

addizionerei
* primera persona singular (io) del condicional de addizionare
# addizioneremo
## Italià
### Verb

addizioneremo
* primera persona plural (noi) del futur de addizionare
# addizionerebbe
## Italià
### Verb

addizionerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de addizionare
# addizionerà
## Italià
### Verb

addizionerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de addizionare
# addizionerebbero
## Italià
### Verb

addizionerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de addizionare
# addizioneresti
## Italià
### Verb

addizioneresti
* segona persona singular (tu) del condicional de addizionare
# addizioneremmo
## Italià
### Verb

addizioneremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de addizionare
# addizionereste
## Italià
### Verb

addizionereste
* segona persona plural (voi) del condicional de addizionare
# addizionerete
## Italià
### Verb

addizionerete
* segona persona plural (voi) del futur de addizionare
# acomiaden
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.miˈa.ðən/, occidental /a.ko.miˈa.ðen/
   * Rimes: -aden

### Verb

acomiaden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acomiadar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Que ells/elles/vostès] acomiadin o acomiaden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acomiadar.
    Acomiadin o acomiaden [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mi·a·den (5)
* Anagrames: encomiada, macedonià, macedònia, Macedònia
# acomiades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.miˈa.ðəs/, occidental /a.ko.miˈa.ðes/
   * Rimes: -ades
   * Homòfon: acomiade's

### Verb

acomiades
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acomiadar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Que tu] acomiadis o acomiades; [tu] no acomiadis o acomiades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mi·a·des (5)
* Anagrama: caodaisme
# acomiadessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈðe.sə/, occidental /a.ko.mi.aˈðe.sa/
       Informal: /a.ko.mi.aˈðe.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

acomiadessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
# acomiadessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈðe.sən/, occidental /a.ko.mi.aˈðe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

acomiadessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Ells/elles/vostès] acomiadessin, acomiadessen, acomiadassen, acomiadassin o acomiadaren.
# acomiadessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈðe.sin/, occidental /a.ko.mi.aˈðe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

acomiadessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Ells/elles/vostès] acomiadessin, acomiadessen, acomiadassen, acomiadassin o acomiadaren.
# acomiadeguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣe.som/

### Verb

acomiadeguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] acomiadéssim, acomiadéssem, acomiadàssem, acomiadàssim o acomiadàrem.
# acomiadeguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ko.mi.a.ðeˈɣe.sow/

### Verb

acomiadeguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] acomiadéssiu, acomiadésseu, acomiadàsseu, acomiadàssiu o acomiadàreu.
# acomiadesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈðe.səs/, occidental /a.ko.mi.aˈðe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

acomiadesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Tu] acomiadessis, acomiadesses, acomiadasses, acomiadassis o acomiadares.
# acomiadessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.mi.əˈðe.si/, balear /ə.ku.mi.əˈðe.si/ alguerès /a.ku.mi.aˈɾe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

acomiadessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
# adaptàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈta.səw/, occidental /a.ðapˈta.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

adaptàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Vosaltres/vós] adaptéssiu, adaptésseu, adaptàsseu, adaptàssiu o adaptàreu.

## Català antic
### Verb

adaptàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðətˈtas/
   * Rimes: -as

### Verb

adaptàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Jo] adaptés, adaptàs o adaptara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Ell/ella/vostè] adaptés, adaptàs o adaptara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·tàs (3)
* Anagrama: pastada

## Català antic
### Verb

adaptàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adaptar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðətˈta.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

adaptàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Nosaltres] adaptéssim, adaptéssem, adaptàssem, adaptàssim o adaptàrem.
# adaptàrets
## Català antic
### Verb

adaptàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adaptar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptàssets
## Català antic
### Verb

adaptàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðətˈta.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

adaptàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Vosaltres/vós] adaptéssiu, adaptésseu, adaptàsseu, adaptàssiu o adaptàreu.
# adaptàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəpˈta.ɾəm/, balear /ə.ðətˈta.ɾəm/ Occidental: /a.ðapˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

adaptàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adaptar.
    [Nosaltres] adaptàrem o vam/vàrem adaptar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    Forma valenciana: [nosaltres] adaptéssim, adaptéssem, adaptàssem, adaptàssim o adaptàrem.

## Català antic
### Verb

adaptàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de adaptar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəpˈta.ɾəw/, balear /ə.ðətˈta.ɾəw/ Occidental: /a.ðapˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

adaptàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adaptar.
    [Vosaltres/vós] adaptàreu o vau/vàreu adaptar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] adaptéssiu, adaptésseu, adaptàsseu, adaptàssiu o adaptàreu.

## Català antic
### Verb

adaptàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de adaptar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# adaptàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈta.səm/, occidental /a.ðapˈta.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

adaptàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Nosaltres] adaptéssim, adaptéssem, adaptàssem, adaptàssim o adaptàrem.

## Català antic
### Verb

adaptàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de adaptar
# actualitzariva
## Català
### Verb

actualitzariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de actualitzar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de actualitzar.
# actualitzarives
## Català
### Verb

actualitzarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de actualitzar.
# actualitzaries
## Català
### Verb

actualitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de actualitzar.
# actualitzariven
## Català
### Verb

actualitzariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de actualitzar.
# actualitzarà
## Català
### Verb

actualitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de actualitzar.
# actualitzaràs
## Català
### Verb

actualitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de actualitzar.
# actualitzaré
## Català
### Verb

actualitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de actualitzar.
# actualitzaríeu
## Català
### Verb

actualitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de actualitzar.
# adeleressen
## Català
### Verb

adeleressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleresses
## Català
### Verb

adeleresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleressin
## Català
### Verb

adeleressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleressis
## Català
### Verb

adeleressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleraves
## Català
### Verb

adeleraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adelerar-se.
# adeleren
## Català
### Verb

adeleren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adelerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adelerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adelerar-se.
# adeleres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫe.ɾəs/, occidental /a.ðeˈɫe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

adeleres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adelerar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adelereu
## Català
### Verb

adelereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adelerar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adelerar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adelerar-se.
# adelere
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈɫe.ɾə/, occidental /a.ðeˈɫe.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Verb

adelere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelerar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adelerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adelerar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adelerar-se.
# acoparàs
## Català
### Verb

acoparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ràs (4)
* Anagrames: acaparos, apocaràs
# acoparé
## Català
### Verb

acoparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ré (4)
* Anagrama: apocaré

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ko.paˈɾe/
       Americà: alt /a.ko.p(a)ˈɾe/, baix /a.ko.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acoparé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acopar
# acoparívem
## Català
### Verb

acoparívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·rí·vem (5)
* Anagrama: apreciàvom
# acoparíveu
## Català
### Verb

acoparíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acopar.
# acoparives
## Català
### Verb

acoparives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acopar.
# acopariven
## Català
### Verb

acopariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acopar.
# acoparíem
## Català
### Verb

acoparíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·rí·em (5)
* Anagrama: apocaríem
# acoparíeu
## Català
### Verb

acoparíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·rí·eu (5)
* Anagrama: apocaríeu
# acoparà
## Català
### Verb

acoparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·rà (4)
* Anagrames: acaparo, apocara, apocarà
# adelantassin
## Català
### Verb

adelantassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* adelantessin, adelantessen, adelantassen, adelantaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tas·sin (5)
# adelantassis
## Català
### Verb

adelantassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* adelantessis, adelantesses, adelantasses, adelantares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tas·sis (5)
# adelantava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫənˈta.βə/, balear /ə.ðə.ɫənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫanˈta.βa/ valencià /a.ðe.ɫanˈta.va/, /a.ðe.ɫanˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

adelantava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adelantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·va (5)
# adelantem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫənˈtɛm/ balear /ə.ðə.ɫənˈtəm/, /ə.ðə.ɫənˈtɛm/ Occidental: /a.ðe.ɫanˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

adelantem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adelantar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adelantar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adelantar.

#### Variants

* [1] adelantam

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tem (4)
# adelantat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈtat/, occidental /a.ðe.ɫanˈtat/
   * Rimes: -at

### Verb

adelantat
* Participi masculí singular del verb adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tat (4)
# adelantats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈtats/, occidental /a.ðe.ɫanˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

adelantats
* Participi masculí plural del verb adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tats (4)
# adelantaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫənˈta.βəs/, balear /ə.ðə.ɫənˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫanˈta.βes/ valencià /a.ðe.ɫanˈta.ves/, /a.ðe.ɫanˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

adelantaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ves (5)
# adelante
## Català
### Verb

adelante
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelantar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adelantar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adelantar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adelantar.

#### Variants

* [1] adelanto, adelant
* [2] adelanti
* [3] adelanti
* [4] adelanti

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·te (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðeˈlan.te\, meridional \a.ðeˈlaŋ.te\
       Americà: alt /a.deˈlan.t(e)/, baix \a.ðeˈlaŋ.te\, austral \a.ðeˈlan.te\
   * Rimes: -ante
   * Etimologia: Del prefix a- i delante.

### Adverbi

adelante
* endavant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·te (4)
# adelantau
## Català
### Verb

adelantau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adelantar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adelantar.

#### Variants

* [1] adelanteu
* [2] adelanteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tau (4)
# adelantaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫənˈta.βən/, balear /ə.ðə.ɫənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫanˈta.βen/ valencià /a.ðe.ɫanˈta.ven/, /a.ðe.ɫanˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

adelantaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·ta·ven (5)
# addicionàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈna.ɾəm/, occidental /ad.di.si.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

addicionàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de addicionar.
    [Nosaltres] addicionàrem o vam/vàrem addicionar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    Forma valenciana: [nosaltres] addicionéssim, addicionéssem, addicionàssem, addicionàssim o addicionàrem.
# addicionis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.di.siˈo.nis/ Occidental: nord-occidental /ad.di.siˈo.nis/, valencià /a.ði.siˈo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

addicionis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb addicionar.
    [Que tu] addicionis o addiciones; [tu] no addicionis o addiciones.
# addicionàieu
## Català
### Verb

addicionàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de addicionar.
# addicionà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈna/, occidental /ad.di.si.oˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: addicionar

### Verb

addicionà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de addicionar.
    [Ell/ella/vostè] addicionà o va addicionar.
# addiciono
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.siˈo.nu/, occidental /ad.di.siˈo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

addiciono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de addicionar.
    [Jo] addiciono, addicione, addicion o addicioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb addicionar.
    [Que jo] addiciono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] addicioni o addicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb addicionar.
    [Que ell/ella/vostè] addiciono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] addicioni o addicione.
# addicionàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈna.ɾəw/, occidental /ad.di.si.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

addicionàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de addicionar.
    [Vosaltres/vós] addicionàreu o vau/vàreu addicionar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] addicionéssiu, addicionésseu, addicionàsseu, addicionàssiu o addicionàreu.
# addicionin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.di.siˈo.nin/ Occidental: nord-occidental /ad.di.siˈo.nin/, valencià /a.ði.siˈo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

addicionin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb addicionar.
    [Que ells/elles/vostès] addicionin o addicionen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb addicionar.
    Addicionin o addicionen [ells/elles/vostès].
# addicionos
## Català
### Verb

addicionos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb addicionar.
# adipato de sodio
## Castellà
### Nom

adipato de sodio m.
* adipat de sodi

#### Sinònims

* E356, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* adipato de sodio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# adipato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðiˈpa.to\
       Americà: alt /a.diˈpa.t(o)/, baix \a.ðiˈpa.to\
   * Rimes: -ato

### Nom

adipato m. ‎(plural adipatos)
* (química) adipat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·pa·to (4)

### Vegeu també

* adipato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].
# adipato de potasio
## Castellà
### Nom

adipato de potasio m.
* adipat de potassi

#### Sinònims

* E357, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* adipato de potasio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 11 juny 2014].