OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# allumassis
## Català
### Verb

allumassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* allumessis, allumesses, allumasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mas·sis (4)
# allumat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈmat/, occidental /a.ʎuˈmat/
   * Rimes: -at

### Verb

allumat
* Participi masculí singular del verb allumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mat (3)
# allumats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈmats/, occidental /a.ʎuˈmats/
   * Rimes: -ats

### Verb

allumats
* Participi masculí plural del verb allumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mats (3)
* Anagrames: malaltús, mastulla, mastullà
# allumau
## Català
### Verb

allumau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allumar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allumar.

#### Variants

* [1] allumeu
* [2] allumeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mau (3)
# allumasses
## Català
### Verb

allumasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* allumessis, allumesses, allumassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mas·ses (4)
# allumassen
## Català
### Verb

allumassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumar.

#### Variants

* allumessin, allumessen, allumassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mas·sen (4)
* Anagrames: allunàssem, anul·làssem
# allumava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈma.βə/, balear /ə.ʎuˈma.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎuˈma.βa/ valencià /a.ʎuˈma.va/, /a.ʎuˈma.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

allumava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·ma·va (4)
# alfabetitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.ti.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.ti.d͡zaˈɾa/, valencià /aɫ.fa.be.ti.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alfabetitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alfabetitzar.
# alfabetitzara
## Català
### Verb

alfabetitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alfabetitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alfabetitzar.
# alfabetitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fə.βə.ti.d͡zəˈɾɛw/ balear /əɫ.fə.bə.ti.d͡zəˈɾəw/, /əɫ.fə.bə.ti.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.ti.d͡zaˈɾew/, valencià /aɫ.fa.be.ti.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alfabetitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alfabetitzar.
# alfabetitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.ti.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.ti.d͡zaˈɾan/, valencià /aɫ.fa.be.ti.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

alfabetitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de alfabetitzar.
# alfabetitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.tiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.tiˈd͡za.ɾes/, valencià /aɫ.fa.be.tiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

alfabetitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alfabetitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alfabetitzar.
# alfabetitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.ti.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.ti.d͡zaˈɾi.a/, valencià /aɫ.fa.be.ti.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alfabetitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alfabetitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alfabetitzar.
# alfabetitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.ti.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.ti.d͡zaˈɾi.en/, valencià /aɫ.fa.be.ti.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alfabetitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alfabetitzar.
# alfabetitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.ti.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.ti.d͡zaˈɾi.es/, valencià /aɫ.fa.be.ti.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alfabetitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alfabetitzar.
# alfabetitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.fə.βə.tiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.fa.βe.tiˈd͡za.ɾen/, valencià /aɫ.fa.be.tiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

alfabetitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de alfabetitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alfabetitzar.
# alpsalamander
## Suec

   * Etimologia: Compost d'Alp ‎(«Alps») i salamander ‎(«salamandra»), denominació comparable a l'alemany Alpensalamander.

### Nom

alpsalamander c. ‎(singular definit alpsalamandern, plural indefinit alpsalamandrar, plural definit alpsalamandrarna)
* (zoologia) salamandra alpina (Salamandra atra)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# alproksimigon
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.prok.siˈmi.ɡon/

### Nom

alproksimigon
* acusatiu de alproksimigo
# alquena
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈkɛ.nə/, occidental /aɫˈke.na/
   * Rimes: -ɛna
   * Etimologia: De l’àrab andalusí al-ḥínna, segle XIII, del clàssic حِنَّاء ‎(ḥinnāʾ)

### Nom

alquena f. ‎(plural alquenes)
* Planta de nom científic Lawsonia inermis.
* Substància emprada per tenyir la pell o els cabells, obtinguda de les arrels d'aquesta planta.

#### Traduccions

* Alemany: Henna $^{(de)}$ f.
* Anglès: henna $^{(en)}$
* Àzeri: xına $^{(az)}$
* Castellà: alheña $^{(es)}$
* Esperanto: henao $^{(eo)}$
* Francès: henné $^{(fr)}$
* Grec: χένα $^{(el)}$ f. ‎(khena)
* Italià: enna $^{(it)}$
* Kazakh: қына $^{(kk)}$ ‎(qına/khina)
* Romanès: henna $^{(ro)}$ f.
* Tàtar: qına $^{(tt)}$
* Turc: kına $^{(tr)}$

### Verb

alquena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alquenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alquenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·que·na (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# alquenam
## Català
### Verb

alquenam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alquenar.
# alproksimigoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.prok.siˈmi.ɡoj/

### Nom

alproksimigoj
* forma plural de alproksimigo
# alproksimigojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /al.prok.siˈmi.ɡojn/

### Nom

alproksimigojn
* acusatiu plural de alproksimigo
# allevàssim
## Català
### Verb

allevàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.
# allevàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβa.βəw/, balear /ə.ʎəˈva.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβa.βew/ valencià /a.ʎeˈva.vew/, /a.ʎeˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

allevàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allevar.
# allevéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβe.sim/, balear /ə.ʎəˈve.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβe.sim/ valencià /a.ʎeˈve.sim/, /a.ʎeˈβe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

allevéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·vés·sim (4)
* Anagrama: esllisàvem
# alleví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβi/, balear /ə.ʎəˈvi/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβi/ valencià /a.ʎeˈvi/, /a.ʎeˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

alleví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de allevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ví (3)
* Anagrames: Avellí, Avel·lí, llavei, llevia, Viella
# allevésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβe.səw/, balear /ə.ʎəˈve.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβe.sew/ valencià /a.ʎeˈve.sew/, /a.ʎeˈβe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

allevésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.
# allevés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβes/, balear /ə.ʎəˈves/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβes/ valencià /a.ʎeˈves/, /a.ʎeˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

allevés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·vés (3)
* Anagrama: vellesa
# allevàssiu
## Català
### Verb

allevàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.
# allevéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβe.səm/, balear /ə.ʎəˈve.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβe.sem/ valencià /a.ʎeˈve.sem/, /a.ʎeˈβe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

allevéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.
# allevéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβe.siw/, balear /ə.ʎəˈve.siw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈβe.siw/ valencià /a.ʎeˈve.siw/, /a.ʎeˈβe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

allevéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·vés·siu (4)
* Anagrama: esllisàveu
# al·lucineguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣe.som/

### Verb

al·lucineguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] al·lucinéssim, al·lucinéssem, al·lucinàssem, al·lucinàssim o al·lucinàrem.
# al·lucineguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣe.sow/

### Verb

al·lucineguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] al·lucinéssiu, al·lucinésseu, al·lucinàsseu, al·lucinàssiu o al·lucinàreu.
# al·lucine
## Català

   * Pronúncia: occidental /aɫ.ɫuˈsi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

al·lucine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de al·lucinar.
    Forma valenciana: [jo] al·lucino, al·lucine, al·lucín o al·lucini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que jo] al·lucini o al·lucine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que ell/ella/vostè] al·lucini o al·lucine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb al·lucinar.
    Al·lucini o al·lucine [ell/ella/vostè].
# al·lucineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

al·lucineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
# al·lucinegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

al·lucinegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] al·lucineu.
# al·lucinegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

al·lucinegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
# al·lucineguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

al·lucineguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] al·lucinem.
# al·lucineguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

al·lucineguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] al·lucinessin, al·lucinessen, al·lucinassin, al·lucinassen o al·lucinaren.
# al·lucineguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

al·lucineguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] al·lucinessis, al·lucinesses, al·lucinassis, al·lucinasses o al·lucinares.
# allogaderi
## Sard

   * Etimologia: Del català llogater.

### Nom

allogaderi
* llogater

### Vegeu també

* L’aportació lèxica del català, Gemma Cots Tallada, 2013.
# allongar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋˈɡa/ balear /ə.ʎoŋˈɡa/, /ə.ʎuŋˈɡa/ alguerès /a.ʎunˈga/ Occidental: nord-occidental /a.ʎoŋˈɡa/ valencià /a.ʎoŋˈɡaɾ/, /a.ʎoŋˈɡa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: allongà
   * Etimologia: Del prefix a-, llong i la desinència -ar, segle XIV.

### Verb

allongar trans.
* Estirar una cosa fins a donar-li forma oblonga.
* ajornar, diferir, posposar
* (antic, alguerès) allargar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: allongo, allonga, allonguem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gar (3)
* Anagrama: llogaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot, DAlg
# allongaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾan/ balear /ə.ʎoŋ.ɡəˈɾan/, /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾan/ Occidental: /a.ʎoŋ.ɡaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

allongaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de allongar.
# allong
## Català
### Verb

allong
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llong (2)
* Anagrama: llonga
# allongam
## Català
### Verb

allongam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de allongar.
# allongara
## Català
### Verb

allongara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allonga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎoŋ.ɡə/, occidental /aˈʎoŋ.ɡa/
   * Rimes: -oŋɡa

### Verb

allonga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de allongar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb allongar.

### Miscel·lània

* Anagrama: glànola
# amarràssim
## Català
### Verb

amarràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
# amarro
## Català
### Verb

amarro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ro (3)
* Anagrames: amorra, amorrà, aromar
# amarràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈra.ɾəw/, occidental /a.maˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amarràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amarrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
# amarràssiu
## Català
### Verb

amarràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
# amarràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈra.ɾəm/, occidental /a.maˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amarràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amarrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
# amarràsseu
## Català
### Verb

amarràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ràs·seu (4)
* Anagrames: arramasseu, assamarreu
# amarrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈra/, occidental /a.maˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

amarrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rà (3)
* Anagrames: amarar, armara, armarà
# amarràs
## Català
### Verb

amarràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ràs (3)
* Anagrames: armaràs, arramàs, arrasam, samarra
# amarràssem
## Català
### Verb

amarràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ràs·sem (4)
* Anagrames: arramassem, assamarrem
# amador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.maˈðo/, valencià /a.maˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí amator.

### Adjectiu

amador m. ‎(femení amadora, plural masculí amadors, plural femení amadores)
* Que ama.

#### Traduccions

* Castellà: amador $^{(es)}$ m.
* Francès: amant $^{(fr)}$, amoureux $^{(fr)}$
* Italià: amatore $^{(it)}$
* Llatí: amator $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·dor (3)
* Anagrames: adoram, adorma, domara, morada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.maˈðoɾ\
       Americà: alt /a.maˈdoɾ/, baix \a.maˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

amador m. ‎(femení amadora, plural masculí amadores, plural femení amadoras)
* amador

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·dor (3)
# amadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈðo.ɾəs/, occidental /a.maˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

amadores f. pl.
* Forma plural de amadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·do·res (4)
* Anagrama: aromades

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.maˈðo.ɾes\, meridional \a.maˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.maˈdo.(ɾe)s/, baix \a.maˈðo.ɾeh\, austral \a.maˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

amadores m. pl.
* forma plural de amador
# amaga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.ɣə/, occidental /aˈma.ɣa/
   * Rimes: -aɡa

### Verb

amaga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amagar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amagar.
# amadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈðo.ɾə/, occidental /a.maˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

amadora f. ‎(plural amadores)
* Forma femenina de amador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·do·ra (4)
* Anagrama: aromada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.maˈðo.ɾa\
       Americà: alt /a.maˈdo.ɾa/, baix \a.maˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

amadora f. ‎(plural amadoras)
* forma femenina de amador
# amagades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣa.ðəs/, occidental /a.maˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

amagades f. pl.
* Forma plural de amagada.

### Verb

amagades
* Participi femení plural del verb amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·des (4)
* Anagrama: masegada
# amadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.maˈðo.ɾas\, meridional \a.maˈðo.ɾah\
       Americà: alt /a.maˈdo.(ɾa)s/, baix \a.maˈðo.ɾah\, austral \a.maˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

amadoras f. pl.
* forma plural de amadora
# amag
## Català
### Verb

amag
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mag (2)
* Anagrama: maga
# amagadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˌɣa.ðəˈmen/ balear /ə.məˌɣa.ðəˈment/, /ə.məˌɣa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.maˌɣa.ðaˈmen/ valencià /a.maˌɣa.ðaˈment/, /a.maˌɣa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amagat i el sufix -ment.

### Adverbi

amagadament
* d'amagat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amarguenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mərˈɡɛŋ/ balear /ə.məɾˈɣəŋk/, /ə.mərˈɣɛŋk/ Occidental: nord-occidental /a.marˈɣeŋ/ valencià /a.maɾˈɣeŋk/, /a.maɾˈɣeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De amarg i el sufix -enc.

### Adjectiu

amarguenc m. ‎(femení amarguenca, plural masculí amarguencs, plural femení amarguenques)
* Que tira a amarg.

#### Sinònims

* amargós

#### Traduccions

* Anglès: bittering $^{(en)}$
* Castellà: amargoso $^{(es)}$
* Francès: amerisant $^{(fr)}$
* Italià: amaro $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·guenc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# amarguejàssiu
## Català
### Verb

amarguejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.
# amarguejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mər.ɡəˈʒa.βəw/ balear /ə.məɾ.ɣəˈd͡ʒa.vəw/, /ə.mər.ɣəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣeˈʒa.βew/ valencià /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒa.vew/, /a.maɾ.ɣeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amarguejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amarguejar.
# amarguejàssim
## Català
### Verb

amarguejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.
# amarguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmar.ɡən/, occidental /aˈmaɾ.ɣen/

### Verb

amarguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·guen (3)
* Anagrames: Armengau, margenau
# amoixessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃe.sən/ balear /ə.moˈʃe.sən/, /ə.muˈʃe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃe.sen/ valencià /a.mojˈʃe.sen/, /a.moˈʃe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amoixessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xes·sen (4)
# amoixem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃɛm/ balear /ə.moˈʃəm/, /ə.muˈʃɛm/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃem/ valencià /a.mojˈʃem/, /a.moˈʃem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amoixem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amoixar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amoixar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xem (3)
# amoixesqui
## Català
### Verb

amoixesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoixir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoixir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xes·qui (4)
# amoixesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃe.səs/ balear /ə.moˈʃe.səs/, /ə.muˈʃe.səs/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃe.ses/ valencià /a.mojˈʃe.ses/, /a.moˈʃe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amoixesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xes·ses (4)
# amoixesc
## Català
### Verb

amoixesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoixir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xesc (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceimosx)
# warrior
## Anglès

   * Pronúncia: /wɒriəʳ/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

warrior ‎(plural warriors)
* guerrer

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre warrior
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre warrior
# warriors
## Anglès
### Nom

warriors
* forma plural de warrior