OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desllogava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎuˈɣa.βə/ balear /dəz.ʎoˈɣa.və/, /dəz.ʎuˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎoˈɣa.βa/ valencià /dez.ʎoˈɣa.va/, /dez.ʎoˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desllogava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desllogar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·va (4)
* Anagrama: godallaves
# desllogaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎuˈɣa.βəs/ balear /dəz.ʎoˈɣa.vəs/, /dəz.ʎuˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎoˈɣa.βes/ valencià /dez.ʎoˈɣa.ves/, /dez.ʎoˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desllogaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·ves (4)
# desllogassis
## Català
### Verb

desllogassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desllogar.

#### Variants

* deslloguessis, deslloguesses, desllogasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·gas·sis (4)
# desllogat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎuˈɣat/ balear /dəz.ʎoˈɣat/, /dəz.ʎuˈɣat/ Occidental: /dez.ʎoˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

desllogat
* Participi masculí singular del verb desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·gat (3)
# desllogau
## Català
### Verb

desllogau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desllogar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desllogar.

#### Variants

* [1] desllogueu
* [2] desllogueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·gau (3)
# desllogasses
## Català
### Verb

desllogasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desllogar.

#### Variants

* deslloguessis, deslloguesses, desllogassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·gas·ses (4)
# desllogaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎuˈɣa.βən/ balear /dəz.ʎoˈɣa.vən/, /dəz.ʎuˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /dez.ʎoˈɣa.βen/ valencià /dez.ʎoˈɣa.ven/, /dez.ʎoˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desllogaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·ven (4)
# desllogo
## Català
### Verb

desllogo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desllogar.

#### Variants

* desllog

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·go (3)
# desmamen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈma.mən/, occidental /dezˈma.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

desmamen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desmamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desmamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desmamar.

#### Variants

* [2] desmamin
* [3] desmamin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·men (3)
# desmameguesses
## Català
### Verb

desmameguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmamessis, desmamesses, desmamassis, desmamasses, desmamares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gues·ses (5)
# desmamegueu
## Català
### Verb

desmamegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gueu (4)
# desmamegués
## Català
### Verb

desmamegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmamés, desmamàs, desmamara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gués (4)
# desmameguessen
## Català
### Verb

desmameguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmamessin, desmamessen, desmamassin, desmamassen, desmamaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gues·sen (5)
# desmameguéssom
## Català
### Verb

desmameguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmaméssim, desmaméssem, desmamàssim, desmamàssem, desmamàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gués·som (5)
# desmameguéssou
## Català
### Verb

desmameguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmaméssiu, desmamésseu, desmamàssiu, desmamàsseu, desmamàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gués·sou (5)
# desmamem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.məˈmɛm/ balear /dəz.məˈməm/, /dəz.məˈmɛm/ Occidental: /dez.maˈmem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desmamem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desmamar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desmamar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desmamar.

#### Variants

* [1] desmamam
* [2] desmameguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mem (3)
# desmameguessa
## Català
### Verb

desmameguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmamessi, desmamessa, desmamés, desmamàs, desmamara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·me·gues·sa (5)
# desmesurat
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.mə.zuˈɾat/, occidental /dez.me.zuˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De desmesura i el sufix -at, segle XIV.

### Adjectiu

desmesurat m. ‎(femení desmesurada, plural masculí desmesurats, plural femení desmesurades)
* Mancat de mesura.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: des·me·su·rat (4)
* Anagrama: mesturades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# desmetil
## Català
### Verb

desmetil
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desmetilar.
# desmetilar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mə.tiˈɫa/ Occidental: nord-occidental /dez.me.tiˈɫa/ valencià /dez.me.tiˈɫaɾ/, /dez.me.tiˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desmetilà
   * Etimologia: Del prefix des- i metilar.

### Verb

desmetilar trans.
* (química) Eliminar un grup metil d’una molècula.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desmetilo, desmetila, desmetilem

#### Antònims

* metilar

#### Traduccions

* Anglès: demethylate $^{(en)}$
* Francès: déméthyler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·me·ti·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# desmetilam
## Català
### Verb

desmetilam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desmetilar.
# despondríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾi.əm/ balear /dəs.ponˈdɾi.əm/, /dəs.punˈdɾi.əm/ Occidental: /des.ponˈdɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

despondríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·drí·em (4)
# despondríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾi.əw/ balear /dəs.ponˈdɾi.əw/, /dəs.punˈdɾi.əw/ Occidental: /des.ponˈdɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

despondríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·drí·eu (4)
# despondrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾɛm/ balear /dəs.ponˈdɾəm/, /dəs.punˈdɾɛm/ Occidental: /des.ponˈdɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

despondrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·drem (3)
# despondreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾɛw/ balear /dəs.ponˈdɾəw/, /dəs.punˈdɾɛw/ Occidental: /des.ponˈdɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

despondreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·dreu (3)
# despondria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾi.ə/ balear /dəs.ponˈdɾi.ə/, /dəs.punˈdɾi.ə/ Occidental: /des.ponˈdɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

despondria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de despondre's.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·dri·a (4)
# despondrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾi.ən/ balear /dəs.ponˈdɾi.ən/, /dəs.punˈdɾi.ən/ Occidental: /des.ponˈdɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

despondrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·dri·en (4)
# despondries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾi.əs/ balear /dəs.ponˈdɾi.əs/, /dəs.punˈdɾi.əs/ Occidental: /des.ponˈdɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

despondries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·dri·es (4)
# despondrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾa/ balear /dəs.ponˈdɾa/, /dəs.punˈdɾa/ Occidental: /des.ponˈdɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

despondrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·drà (3)
# despondràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾas/ balear /dəs.ponˈdɾas/, /dəs.punˈdɾas/ Occidental: /des.ponˈdɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

despondràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·dràs (3)
# despondré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.punˈdɾe/ balear /dəs.ponˈdɾe/, /dəs.punˈdɾe/ Occidental: /des.ponˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

despondré
* Primera persona del singular (jo) del futur de despondre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pon·dré (3)
# desarregnava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.rəŋˈna.βə/, balear /də.zə.rəŋˈna.və/ Occidental: nord-occidental /de.za.reŋˈna.βa/ valencià /de.za.reɡˈna.va/, /de.za.reɡˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desarregnava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desarregnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desarregnar.
# desarregnessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.rəŋˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /de.za.reŋˈne.sen/, valencià /de.za.reɡˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desarregnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desarregnar.
# desarregnesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.rəŋˈne.səs/ Occidental: nord-occidental /de.za.reŋˈne.ses/, valencià /de.za.reɡˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desarregnesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desarregnar.
# desarregnau
## Català
### Verb

desarregnau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desarregnar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desarregnar.
# desarregnaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.rəŋˈna.βən/, balear /də.zə.rəŋˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /de.za.reŋˈna.βen/ valencià /de.za.reɡˈna.ven/, /de.za.reɡˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desarregnaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desarregnar.
# desarregnen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zəˈreŋ.nən/ Occidental: nord-occidental /de.zaˈreŋ.nen/, valencià /de.zaˈreɡ.nen/
   * Rimes: -eɡnen

### Verb

desarregnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desarregnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desarregnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desarregnar.
# despollà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎa/ balear /dəs.poˈʎa/, /dəs.puˈʎa/ Occidental: /des.poˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

despollà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·llà (3)
* Anagrames: llopades, pollades
# despollàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎa.ɾəw/ balear /dəs.poˈʎa.ɾəw/, /dəs.puˈʎa.ɾəw/ Occidental: /des.poˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

despollàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de despollar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.

#### Variants

* [2] despollàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·llà·reu (4)
# despollàssem
## Català
### Verb

despollàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.

#### Variants

* despollàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·llàs·sem (4)
# despollaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎa.βəs/ balear /dəs.poˈʎa.vəs/, /dəs.puˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.poˈʎa.βes/ valencià /des.poˈʎa.ves/, /des.poˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

despollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lla·ves (4)
# despollem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎɛm/ balear /dəs.poˈʎəm/, /dəs.puˈʎɛm/ Occidental: /des.poˈʎem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

despollem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de despollar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb despollar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·llem (3)
# despollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpo.ʎən/, occidental /desˈpo.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

despollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de despollar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb despollar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·llen (3)
# despolleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎɛw/ balear /dəs.poˈʎəw/, /dəs.puˈʎɛw/ Occidental: /des.poˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

despolleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de despollar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb despollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lleu (3)
# despollàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.puˈʎa.ɾəm/ balear /dəs.poˈʎa.ɾəm/, /dəs.puˈʎa.ɾəm/ Occidental: /des.poˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

despollàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de despollar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb despollar.

#### Variants

* [2] despollàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·llà·rem (4)
# despolle
## Català
### Verb

despolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de despollar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb despollar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb despollar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lle (3)
# despolles
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpo.ʎəs/, occidental /desˈpo.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

despolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de despollar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·po·lles (3)
# dictatrices
## Francès
### Nom

dictatrices f. pl.
* forma plural de dictatrice
# dictavi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪkˈtaː.wiː/

### Verb

dictāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dictō
# dictatum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪkˈtaː.tʊm/

### Adjectiu

dictātum
* nominatiu neutre singular de dictātus
* vocatiu neutre singular de dictātus
* acusatiu masculí singular de dictātus
* acusatiu neutre singular de dictātus

### Verb

dictātum
* supí acusatiu de dictō
# dictatus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪkˈtaː.tʊs/
   * Etimologia: De dictō.

### Adjectiu

dictātus m., dictāta f., dictātum n.
* repetitiu
* dictat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | dictātus | dictāta | dictātum | dictātī | dictātae | dictāta |
| Vocatiu | dictāte | dictāta | dictātum | dictātī | dictātae | dictāta |
| Acusatiu | dictātum | dictātam | dictātum | dictātōs | dictātās | dictāta |
| Genitiu | dictātī | dictātae | dictātī | dictātōrum | dictātārum | dictātōrum |
| Datiu | dictātō | dictātae | dictātō | dictātīs | dictātīs | dictātīs |
| Ablatiu | dictātō | dictātā | dictātō | dictātīs | dictātīs | dictātīs |
# dictionari
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪk.tɪ.oːˈnaː.riː/

### Nom

dictiōnārī
* genitiu singular de dictiōnārium
# dictatos
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪkˈtaː.toːs/

### Adjectiu

dictātōs
* acusatiu masculí plural de dictātus
# dictatrice
## Francès
### Nom

dictatrice f. ‎(plural dictatrices)
* forma femenina de dictateur
# dicteri
## Català

   * Pronúncia: /dikˈtɛ.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi
   * Etimologia: Del llatí dicterium, segle XIX.

### Nom

dicteri m. ‎(plural dicteris)
* Dita ofensiva.

#### Sinònims

* improperi, invectiva, ofensa, injúria, diatriba

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: dic·te·ri (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# descanviàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəm.biˈa.ɾəw/, balear /dəs.kəɱ.viˈa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /des.kam.biˈa.ɾew/ valencià /des.kaɱ.viˈa.ɾew/, /des.kam.biˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

descanviàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de descanviar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* [2] descanviéssiu, descanviésseu, descanviàssiu, descanviàsseu
# descanviàssiu
## Català
### Verb

descanviàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* descanviéssiu, descanviésseu, descanviàsseu, descanviàreu
# descanviés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəm.biˈes/, balear /dəs.kəɱ.viˈes/ Occidental: nord-occidental /des.kam.biˈes/ valencià /des.kaɱ.viˈes/, /des.kam.biˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

descanviés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* [1] descanviàs, descanviara
* [2] descanviàs, descanviara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·can·vi·és (4)
* Anagrama: dissecaven
# descanviàssim
## Català
### Verb

descanviàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* descanviéssim, descanviéssem, descanviàssem, descanviàrem
# descanviàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəm.biˈa.βəw/, balear /dəs.kəɱ.viˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.kam.biˈa.βew/ valencià /des.kaɱ.viˈa.vew/, /des.kam.biˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

descanviàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descanviar.
# descanviàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kəm.biˈa.ɾəm/, balear /dəs.kəɱ.viˈa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /des.kam.biˈa.ɾem/ valencià /des.kaɱ.viˈa.ɾem/, /des.kam.biˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

descanviàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de descanviar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* [2] descanviéssim, descanviéssem, descanviàssim, descanviàssem
# descanviàs
## Català
### Verb

descanviàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* [1] descanviés, descanviara
* [2] descanviés, descanviara
# descanviàssem
## Català
### Verb

descanviàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* descanviéssim, descanviéssem, descanviàssim, descanviàrem
# descanviàsseu
## Català
### Verb

descanviàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descanviar.

#### Variants

* descanviéssiu, descanviésseu, descanviàssiu, descanviàreu
# desvearé
## Català
### Verb

desvearé
* Primera persona del singular (jo) del futur de desvear.
# desveaves
## Català
### Verb

desveaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desvear.
# desveassen
## Català
### Verb

desveassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvear.
# desvearíeu
## Català
### Verb

desvearíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desvear.
# desveasses
## Català
### Verb

desveasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvear.
# desveaven
## Català
### Verb

desveaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desvear.
# desveava
## Català
### Verb

desveava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desvear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desvear.
# diacetinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dja.θeˈti.nas/, meridional /dja.θeˈti.nah/
       Americà: alt /dja.s(e)ˈti.nas/, baix /dja.seˈti.nah/, austral /dja.seˈti.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

diacetinas m. pl.
* forma plural de diacetina
# diaconat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ə.kuˈnat/ balear /di.ə.koˈnat/, /di.ə.kuˈnat/ Occidental: /di.a.koˈnat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí diaconatus.

### Nom

diaconat m. ‎(plural diaconats)
* Grau de la jerarquia eclesiàstica immediatament inferior al sacerdoci.

#### Traduccions

* Anglès: deaconry $^{(en)}$
* Castellà: diaconato $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·co·nat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# diaconato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /dja.koˈna.to/
       Americà: alt /dja.koˈna.t(o)/, baix /dja.koˈna.to/
   * Rimes: -ato

### Nom

diaconato m. ‎(plural diaconatos)
* diaconat

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·co·na·to (4)
# diachroniquement
## Francès

   * Etimologia: De diachronique i -ment

### Adverbi

diachroniquement
    1. diacronicament
   * Exemples:
       "On doit lire un mythe comme une partition, de deux façons en même temps : diachroniquement pour en suivre la ligne mélodique, synchroniquement pour en déchiffrer l'harmonie."
   * Relacionats: anachroniquement, diachronique, synchroniquement

### Vegeu també

* ↑ Clément, Catherine. Claude Lévi-Strauss, 2002. Paris: puf, 2002, 38. ISBN 2-13-053164-4.
# diacetina
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /dja.θeˈti.na/
       Americà: alt /dja.s(e)ˈti.na/, baix /dja.seˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

diacetina m. ‎(plural diacetinas)
* (química) diacetat de gliceril, diacetina

#### Sinònims

* E1517, usat com a additiu alimentari.
* diacetato de glicerilo

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·ce·ti·na (4)

### Vegeu també

* diacetina. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].