OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# engaliparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.ɾən/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

engaliparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de engalipar.
# engalipares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈpa.ɾəs/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈpa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

engalipares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engalipar.
# engalipar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡə.ɫiˈpa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈpa/ valencià /eŋ.ɡa.ɫiˈpaɾ/, /eŋ.ɡa.ɫiˈpa/ Informal: nord-occidental /aŋ.ɡa.ɫiˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: engalipà
   * Etimologia: Del prefix en- i gàlib.

### Verb

engalipar trans.
* Enganyar amb bones paraules.

#### Sinònims

* engaliar, engallinar, entabanar, ensarronar, embabucar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engalipo, engalipa, engalipem

#### Traduccions

* Anglès: fool $^{(en)}$, deceive $^{(en)}$
* Castellà: embaucar $^{(es)}$
* Francès: embobiner $^{(fr)}$, duper $^{(fr)}$, enjôler $^{(fr)}$
* Italià: imbrogliare $^{(it)}$, abbindolare $^{(it)}$
* Portuguès: embaucar $^{(pt)}$, enganar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·par (4)
* Anagrames: aglapiren, plagiaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# engaliparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫi.pəˈɾan/, occidental /eŋ.ɡa.ɫi.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

engaliparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de engalipar.
# engalipaia
## Català
### Verb

engalipaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* [1] engalipavi, engalipava
* [2] engalipava
# engalipareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ɫi.pəˈɾɛw/ balear /əŋ.ɡə.ɫi.pəˈɾəw/, /əŋ.ɡə.ɫi.pəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ɡa.ɫi.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

engalipareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de engalipar.
# engalipaien
## Català
### Verb

engalipaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* engalipaven
# engalipaies
## Català
### Verb

engalipaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engalipar.

#### Variants

* engalipaves
# envellixos
## Català
### Verb

envellixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* envelleixis, envellisques, envellesquis, envellixes, envellesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·xos (4)
# envelliven
## Català
### Verb

envelliven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envellir.

#### Variants

* envelligueven, envellien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·ven (4)
# envellives
## Català
### Verb

envellives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envellir.

#### Variants

* envelligueves, envellies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·ves (4)
# envellixo
## Català
### Verb

envellixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envellir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelleix, envelleixo, envellesc, envelleixi, envellisc
* [2] envelleixi, envellisca, envellesqui, envellixa, envellesca

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·xo (4)
# envellix
## Català
### Verb

envellix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de envellir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelleix
* [2] envelleix

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·llix (3)
# envellutar-se
## Català
### Verb

envellutar-se
* Forma pronominal de envellutar.
# envellixen
## Català
### Verb

envellixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de envellir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelleixen
* [2] envelleixin, envellisquen, envellesquin, envellesquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·xen (4)
# envellixes
## Català
### Verb

envellixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de envellir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelleixes
* [2] envelleixis, envellisques, envellesquis, envellixos, envellesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·xes (4)
# envellixa
## Català
### Verb

envellixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envellir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelleixi, envellisca, envellesqui, envellesca
* [2] envelleixi, envellisca, envellesqui, envellixo, envellesca

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·xa (4)
* Anagrama: lleixaven
# enjoiellaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jəˈʎa.ɾən/ balear /əɲ.ʒo.jəˈʎa.ɾən/, /əɲ.ʒu.jəˈʎa.ɾən/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.jeˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enjoiellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enjoiellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enjoiellar.

#### Variants

* [2] enjoiellessin, enjoiellessen, enjoiellassin, enjoiellassen
# enjoiellares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jəˈʎa.ɾəs/ balear /əɲ.ʒo.jəˈʎa.ɾəs/, /əɲ.ʒu.jəˈʎa.ɾəs/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.jeˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enjoiellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enjoiellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enjoiellar.

#### Variants

* [2] enjoiellessis, enjoiellesses, enjoiellassis, enjoiellasses
# enjoiellaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾan/ balear /əɲ.ʒo.jə.ʎəˈɾan/, /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾan/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.je.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enjoiellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enjoiellar.
# enjoiellaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾi.ə/ balear /əɲ.ʒo.jə.ʎəˈɾi.ə/, /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.je.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enjoiellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enjoiellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enjoiellar.
# enjoiellara
## Català
### Verb

enjoiellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enjoiellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enjoiellar.

#### Variants

* [1] enjoiellés, enjoiellàs
* [2] enjoiellés, enjoiellàs
# enjoiellarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾi.ən/ balear /əɲ.ʒo.jə.ʎəˈɾi.ən/, /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.je.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enjoiellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enjoiellar.
# enjoiellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾɛw/ balear /əɲ.ʒo.jə.ʎəˈɾəw/, /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.je.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enjoiellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enjoiellar.
# enjoiellaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾi.əs/ balear /əɲ.ʒo.jə.ʎəˈɾi.əs/, /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.je.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enjoiellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enjoiellar.
# enjoiellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾa/ balear /əɲ.ʒo.jə.ʎəˈɾa/, /əɲ.ʒu.jə.ʎəˈɾa/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.je.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enjoiellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enjoiellar.
# entrecreuar-se
## Català
### Verb

entrecreuar-se
* Forma pronominal de entrecreuar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entredoeixen
## Català antic
### Verb

entredoeixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de entredoir
# entredoeixes
## Català antic
### Verb

entredoeixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de entredoir
# entredoeix
## Català antic
### Verb

entredoeix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de entredoir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de entredoir
# esbutza
## Català
### Verb

esbutza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbutzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbutzar.
# esbutz
## Català
### Verb

esbutz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbutzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·butz (2)
* Heterograma de 6 lletres (bestuz)
* Anagrama: butzes
# esbullar-se
## Català
### Verb

esbullar-se
* Forma pronominal de esbullar.

### Miscel·lània

* Anagrames: besllaures, besllaurés, brellàsseu
# esburbat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.burˈbat/, occidental /ez.buɾˈbat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

esburbat m. ‎(femení esburbada, plural masculí esburbats, plural femení esburbades)
* (mallorquí) eixelebrat, sense para atenció ni mirament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bur·bat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# enviaran
## Català
### Verb

enviaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·ran (4)
* Anagrames: arniaven, avinaren, envairan, envinara, envinarà, vanarien
# enviar-se
## Català
### Verb

enviar-se
* Forma pronominal de enviar.

### Miscel·lània

* Anagrames: avenir-se, envaïres, enviares, esvaïren, esvaniré, reenviàs, vesarien
# enviar a pastar fang
## Català
### Verb

enviar a pastar fang
* engegar a passeig

#### Variants

* engegar a pastar fang

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, DSFF
# enviament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.əˈmen/ balear /əɱ.vi.əˈment/, /əɱ.vi.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /em.bi.aˈmen/ valencià /eɱ.vi.aˈment/, /em.bi.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De enviar i el sufix -ment, segle XVI.

### Nom

enviament m. ‎(plural enviaments)
* Acció d’enviar.

#### Traduccions

* Anglès: sending $^{(en)}$
* Castellà: envío $^{(es)}$ m.
* Francès: envoi $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: ENVIAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enviar a fer la mà
## Català
### Verb

enviar a fer la mà
* (valencià, vulgarisme) Engegar a fer punyetes, desfer-se d’algú de mala manera.
    La vaig enviar a fer la mà. I vaig marxar d'allà traient foc pels queixals. (Santiago Diaz i Cano, Memòries d'un porc)
* (valencià, vulgarisme) Desentendre’s d’alguna cosa.
    Puc fumar?—li pregunte. —No. Hauries d'enviar a fer la mà eixa porqueria. (Ferran Torrent, Un dinar un dia qualsevol)

#### Relacionats

* fer la mà
* a fer la mà (adverbi, interjecció)
* anar a fer la mà (imperatiu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# enviara
## Català
### Verb

enviara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·ra (4)
* Anagrames: aïraven, arenavi, avarien, aveïnar, aviaren, avinaré, envairà, envaïra, nevaria, varaien
# enviar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈa/, balear /əɱ.viˈa/ Occidental: nord-occidental /em.biˈa/ valencià /eɱ.viˈaɾ/, /em.biˈa/ Informal: nord-occidental /am.biˈa/, valencià /am.biˈaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: envià
   * Etimologia: Del prefix en- i via, segle XIV, en llatí tardà inviāre.

### Verb

enviar trans., pron. ‎(pronominal enviar-se)
* trametre
* (pronominal) empassar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: envio, envia, enviem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·ar (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrv)
* Anagrames: avenir, envair, varien, verina, verinà, viaren, vinera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: enviar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /emˈbjaɾ/
       Americà: alt /emˈbjaɾ/, baix \eŋˈbjaɾ\, austral /emˈbjaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

enviar trans. ‎(present envío, passat envié, futur enviaré)
* trametre, enviar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·viar (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrv)
# enviarem
## Català
### Verb

enviarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·rem (4)
* Anagrames: envairem, envaírem, reenviam, remenavi
# enviant
## Català
### Verb

enviant
* Gerundi del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·ant (3)
* Anagrames: avenint, avinent, Avinent, envaint, envinat, inventa, inventà, vintena
# entossí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈsi/ balear /ən.toˈsi/, /ən.tuˈsi/ Occidental: /en.toˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

entossí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sí (3)
* Anagrames: notessi, seitons, tossien
# entotsolam
## Català
### Verb

entotsolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entotsolar-se.

#### Variants

* entotsolem
# entotsolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫa/ balear /ən.tot.soˈɫa/, /ən.tut.suˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.tot.soˈɫa/ valencià /en.tot.soˈɫaɾ/, /en.tot.soˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

entotsolar
* Forma de l'infinitiu entotsolar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tot·so·lar (4)
* Anagrama: estontolar
# entotsol
## Català
### Verb

entotsol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entotsolar-se.

#### Variants

* entotsolo, entotsole, entotsoli
# entotsola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tutˈsɔ.ɫə/ balear /ən.totˈsɔ.ɫə/, /ən.tutˈsɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /en.totˈsɔ.ɫa/ valencià /en.totˈsɔ.ɫa/, /en.totˈsɔ.ɫɔ/
   * Rimes: -ɔla

### Verb

entotsola
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entotsolar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entotsolar-se.
# enviliu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈɫiw/, balear /əɱ.viˈɫiw/ Occidental: nord-occidental /em.biˈɫiw/ valencià /eɱ.viˈɫiw/, /em.biˈɫiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

enviliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de envilir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envilir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb envilir.
# enviliva
## Català
### Verb

enviliva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envilir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envilir.
# envilissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈɫi.sis/, balear /əɱ.viˈɫi.sis/ Occidental: nord-occidental /em.biˈɫi.sis/ valencià /eɱ.viˈɫi.sis/, /em.biˈɫi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

envilissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envilir.
# enviliven
## Català
### Verb

enviliven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envilir.
# envilixen
## Català
### Verb

envilixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de envilir.
# envilissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈɫi.sin/, balear /əɱ.viˈɫi.sin/ Occidental: nord-occidental /em.biˈɫi.sin/ valencià /eɱ.viˈɫi.sin/, /em.biˈɫi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

envilissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envilir.
# envilives
## Català
### Verb

envilives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envilir.
# envilix
## Català
### Verb

envilix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de envilir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb envilir.
# envegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒe.səs/, balear /əɱ.vəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒe.ses/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒe.ses/, /em.beˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

envegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguesses, envegessis, envejassis, envejasses, envejares
# envegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒe.sis/, balear /əɱ.vəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒe.sis/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒe.sis/, /em.beˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

envegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguesses, envegesses, envejassis, envejasses, envejares
# envegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒɛw/ balear /əɱ.vəˈʒəw/, /əɱ.vəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒew/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒew/, /em.beˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

envegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de envejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb envejar.

#### Variants

* [1] envejau
* [2] envegegueu
* [3] envejau
# envegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.ʒin/ balear /əɱˈvə.ʒin/, /əɱˈvɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ʒin/ valencià /eɱˈve.d͡ʒin/, /emˈbe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

envegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb envejar.

#### Variants

* [1] envegen
* [2] envegen
# envegessa
## Català
### Verb

envegessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegessi, envegeguessa, envegés, envejàs, envejara
# envegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒe.sin/, balear /əɱ.vəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒe.sin/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒe.sin/, /em.beˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

envegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguessen, envegessen, envejassin, envejassen, envejaren
# envegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɛ.ʒi/ balear /əɱˈvə.ʒi/, /əɱˈvɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /emˈbe.ʒi/ valencià /eɱˈve.d͡ʒi/, /emˈbe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

envegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envejar.

#### Variants

* [1] envejo, envege, enveig
* [2] envege, envejo
* [3] envege, envejo
* [4] envege

### Miscel·lània

* Anagrames: enveig, Enveig
# envegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒe.sən/, balear /əɱ.vəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒe.sen/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒe.sen/, /em.beˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

envegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegeguessen, envegessin, envejassin, envejassen, envejaren
# envegessi
## Català
### Verb

envegessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegessa, envegeguessa, envegés, envejàs, envejara
# escalateras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.laˈte.ɾas/, meridional /eh.ka.laˈte.ɾah/
       Americà: alt /es.ka.laˈte.(ɾa)s/, baix /eh.ka.laˈte.ɾah/, austral /eh.ka.laˈte.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

escalateras f. pl.
* forma plural de escalatera
# escaldenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəɫˈdɛŋ/ balear /əs.kəɫˈdəŋk/, /əs.kəɫˈdɛŋk/ Occidental: nord-occidental /es.kaɫˈdeŋ/ valencià /es.kaɫˈdeŋk/, /es.kaɫˈdeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De Escaldes i el sufix -enc.

### Adjectiu

escaldenc m. ‎(femení escaldenca, plural masculí escaldencs, plural femení escaldenques)
* Relatiu a la parròquia andorrana d’Escaldes-Engordany o al poble de les Escaldes.

### Nom

escaldenc m. ‎(plural escaldencs, femení escaldenca)
* Natural d’Escaldes-Engordany o de les Escaldes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·denc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# escalater
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.laˈteɾ/, meridional /eh.ka.laˈteɾ/
       Americà: alt /es.k(a).laˈteɾ/, baix /eh.ka.laˈteɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Nom

escalater m. ‎(plural escalateres, femení escalatera)
* (pilota valenciana) escaleter

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·la·ter (4)

### Vegeu també

* escalater. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# escalatera
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.laˈte.ɾa/, meridional /eh.ka.laˈte.ɾa/
       Americà: alt /es.k(a).laˈte.ɾa/, baix /eh.ka.laˈte.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

escalatera f. ‎(plural escalateras)
* forma femenina de escalater
# escalateres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ka.laˈte.ɾes/, meridional /eh.ka.laˈte.ɾeh/
       Americà: alt /es.ka.laˈte.(ɾe)s/, baix /eh.ka.laˈte.ɾeh/, austral /eh.ka.laˈte.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

escalateres m. pl.
* forma plural de escalater
# escaldar-se
## Català
### Verb

escaldar-se
* Forma pronominal de escaldar.

### Miscel·lània

* Anagrama: declaressa
# escalats
## Català
### Nom

escalats m. pl.
* Forma plural de escalat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·lats (3)
* Anagrama: esclatàs
# entrecalí
## Català
### Verb

entrecalí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entrecalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ca·lí (4)
* Anagrama: intercale
# entrecanvia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəmˈbi.ə/, balear /ən.tɾə.kəɱˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kamˈbi.a/ valencià /en.tɾe.kaɱˈvi.a/, /en.tɾe.kamˈbi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entrecanvia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entrecanviar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entrecanviar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encativaren
# entrecanviam
## Català
### Verb

entrecanviam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entrecanviar.

#### Variants

* entrecanviem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·can·vi·am (5)
* Anagrama: incrementava
# entrecanviaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾə.kəm.bi.əˈɾan/, balear /ən.tɾə.kəɱ.vi.əˈɾan/ Occidental: nord-occidental /en.tɾe.kam.bi.aˈɾan/ valencià /en.tɾe.kaɱ.vi.aˈɾan/, /en.tɾe.kam.bi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

entrecanviaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entrecanviar.