OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# contribución
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kon.tɾi.βuˈθjon\, meridional \koŋ.tɾi.βuˈθjoŋ\
       Americà: alt /kon.t͡si.b(u)ˈsjon/, baix \koŋ.tɾi.βuˈsjoŋ\, austral \kon.tɾi.βuˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

contribución f. ‎(plural contribuciones)
* contribució

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tri·bu·ción (4)
# consolidée
## Francès
### Adjectiu

consolidée f. ‎(plural consolidées)
* forma femenina de consolidé
# consomés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.suˈmes/ balear /kon.soˈmes/, /kun.suˈmes/ Occidental: /kon.soˈmes/
   * Rimes: -es
   * Homòfon: consumers

### Nom

consomés m. pl.
* Forma plural de consomé.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·so·més (3)
# consomé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.suˈme/ balear /kon.soˈme/, /kun.suˈme/ Occidental: /kon.soˈme/
   * Rimes: -e
   * Homòfon: consumer
   * Etimologia: Del francès consommé ‎(literalment «consumat, reduït»), participi de consommer ‎(«consumar»).

### Nom

consomé m. ‎(plural consomés)
* Brou concentrat de vianda bullida amb una cocció llarga i lenta.

#### Traduccions

* Anglès: consommé $^{(en)}$
* Castellà: consomé $^{(es)}$ m.
* Francès: consommé $^{(fr)}$ m.
* Italià: consommé $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·so·mé (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# consonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.suˈnan/ balear /kon.soˈnant/, /kun.suˈnan/ Occidental: nord-occidental /kon.soˈnan/ valencià /kon.soˈnant/, /kon.soˈnan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del llatí cōnsonāns.

### Nom

consonant f. ‎(plural consonants)
* Tipus de lletra que representa els sons no vocàlics.
    La consonant s, en posició final de mot, si va seguida d'un altre mot que comença amb vocal o amb consonant sonora, se sonoritza i esdevé [z]

#### Traduccions

* Anglès: consonant $^{(en)}$
* Castellà: consonante $^{(es)}$
* Francès: consonant $^{(fr)}$
* Italià: consonante $^{(it)}$

### Adjectiu

consonant inv. ‎(plural consonants)
* Que sona al mateix temps.
    Capítol 4: en lo qual se declare com los moviments que formen un diapasó són espècies de la música consonant.
* Tipus de rima en què només coincideixen el sons consonàntics del darrer mot de cada vers.
    La quarta és formada per quatre versos heptasíl·labs de rima encadenada consonant, amb una rima falsa.
* Que coincideix en la manera de pensar d'altres.
    Ja hem dit més amunt que, de forma consonant amb la immensa majoria de treballs duts a terme sobre el tema,

#### Sinònims

* [1] harmonitzant

#### Antònims

* [2] assonant
* [3] divergent

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: con·so·nant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ Manual d'ús de l'estàndard oral, Universitat de València, 2006
* ↑ Felipe Pedrell, Catàlech de la Biblioteca Musical de la Diputació de Barcelona, 1908
* ↑ Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes, Miscel·lània Germà Colón, 1994
* ↑ Miquel Tortella Feliu, L'estrès ocupacional en els mestres d'escola, Universitat Illes Balears, 2001
# consonante
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.sɔˈnan.tɛ/

### Nom

cōnsonante
* ablatiu singular de cōnsonāns
# consonans
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈeː.lɛ.ɡans/
   * Etimologia: Adjectiu: derivat de cōnsonō. Nom: No hi ha constància de l'ús de l'expressió littera cōnsonāns («lletra consonant» o «lletra ressonant») en llatí clàssic, per tant es creu que és una adaptació del grec antic σύμφωνον ‎(sýmphōnon).

### Adjectiu

cōnsonāns m. f. n. ‎(genitiu cōnsonantis)
* consonant

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | cōnsonāns | cōnsonāns | cōnsonantēs | cōnsonantia |
| Vocatiu | cōnsonāns | cōnsonāns | cōnsonantēs | cōnsonantia |
| Acusatiu | cōnsonantem | cōnsonāns | cōnsonantēs | cōnsonantia |
| Genitiu | cōnsonantis | cōnsonantis | cōnsonantium | cōnsonantium |
| Datiu | cōnsonantī | cōnsonantī | cōnsonantibus | cōnsonantibus |
| Ablatiu | cōnsonantī | cōnsonantī | cōnsonantibus | cōnsonantibus |

### Nom

cōnsonāns f. ‎(genitiu cōnsonantis)
* consonant

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | cōnsonāns | cōnsonantēs |
| Vocatiu | cōnsonāns | cōnsonantēs |
| Acusatiu | cōnsonantem | cōnsonantēs |
| Genitiu | cōnsonantis | cōnsonantium |
| Datiu | cōnsonantī | cōnsonantibus |
| Ablatiu | cōnsonante | cōnsonantibus |
# consonantaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.so.nan.taˈɾe/, meridional \koŋ.so.naŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /kon.so.nan.t(a)ˈɾe/, baix \koŋ.so.naŋ.taˈɾe\, austral /kon.so.nan.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

consonantaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb consonantar
# consonantem
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.sɔˈnan.tɛm/

### Adjectiu

cōnsonantem
* acusatiu masculí/femení singular de cōnsonāns

### Nom

cōnsonantem
* acusatiu singular de cōnsonāns
# conselleguéssou
## Català
### Verb

conselleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# conselleguessen
## Català
### Verb

conselleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# conselleguem
## Català
### Verb

conselleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb consellar.
# consellegueu
## Català
### Verb

consellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb consellar.
# conselleguéssom
## Català
### Verb

conselleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# consellen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈsɛ.ʎən/ balear /konˈsə.ʎən/, /kunˈsɛ.ʎən/ Occidental: /konˈse.ʎen/
   * Rimes: -ɛʎen

### Verb

consellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de consellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb consellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb consellar.
# conselleguessa
## Català
### Verb

conselleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# conselleguesses
## Català
### Verb

conselleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.
# consellegués
## Català
### Verb

consellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb consellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·se·lle·gués (4)
* Anagrama: colleguessen
# conditionnée
## Francès
### Adjectiu

conditionnée f. ‎(plural conditionnées)
* forma femenina de conditionné
# conditores
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈtoː.reːs/

### Nom

condītōrēs
* nominatiu plural de condītor
* vocatiu plural de condītor
* acusatiu plural de condītor
# conditor
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈdiː.tɔr/
   * Etimologia: De condiō.

### Nom

condītor m. ‎(genitiu condītōris)
* confiter
* conservador
* creador

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | condītor | condītōrēs |
| Vocatiu | condītor | condītōrēs |
| Acusatiu | condītōrem | condītōrēs |
| Genitiu | condītōris | condītōrum |
| Datiu | condītōrī | condītōribus |
| Ablatiu | condītōre | condītōribus |
# conditore
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈtoː.rɛ/

### Nom

condītōre
* ablatiu singular de condītor
# conditoribus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈtoː.rɪ.bʊs/

### Nom

condītōribus
* datiu plural de condītor
* ablatiu plural de condītor
# conditionnement
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.di.sjɔnˈmɑ̃/

### Nom

conditionnement m. ‎(plural conditionnements)
* condicionament

### Vegeu també

* conditionnement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conditionnements
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.di.sjɔnˈmɑ̃/

### Nom

conditionnements m. pl.
* forma plural de conditionnement
# conditorem
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈtoː.rɛm/

### Nom

condītōrem
* acusatiu singular de condītor
# conditori
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈtoː.riː/

### Nom

condītōrī
* datiu singular de condītor
# conditoris
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.diːˈtoː.rɪs/

### Nom

condītōris
* genitiu singular de condītor
# cosinalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ziˈna.ʎə/ balear /ko.ziˈna.ʎə/, /ku.ziˈna.ʎə/ Occidental: /ko.ziˈna.ʎa/
   * Rimes: -aʎa
   * Etimologia: De cosí i el sufix -alla, segle XX.

### Nom

cosinalla f. ‎(plural cosinalles)
* Conjunt nombrós de cosins.

#### Traduccions

* Castellà: primos $^{(es)}$ m. pl.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·si·na·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cosinas
## Occità

   * Pronúncia: /kuˈzi.nɔs/

### Nom

cosinas f. pl.
* forma plural de cosina
# cosins germans
## Català
### Nom

cosins germans m. pl.
* Forma plural de cosí germà.
# cosines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈzi.nəs/ balear /koˈzi.nəs/, /kuˈzi.nəs/ Occidental: nord-occidental /koˈzi.nes/, /kuˈzi.nes/ valencià /koˈzi.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

cosines f. pl.
* Forma plural de cosina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·si·nes (3)
* Anagrama: encisos

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkoʊ.saɪnz/

### Nom

cosines
* forma plural de cosine
# cosines germanes
## Català
### Nom

cosines germanes f. pl.
* Forma plural de cosina germana.
# cosines segones
## Català
### Nom

cosines segones f. pl.
* Forma plural de cosina segona.
# cosinalles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ziˈna.ʎəs/ balear /ko.ziˈna.ʎəs/, /ku.ziˈna.ʎəs/ Occidental: /ko.ziˈna.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Nom

cosinalles f. pl.
* Forma plural de cosinalla.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·si·na·lles (4)
* Anagrames: acollessin, acollissen, aconsellis, esconillàs
# cosines primes
## Català
### Nom

cosines primes f. pl.
* Forma plural de cosina prima.
# cosines terceres
## Català
### Nom

cosines terceres f. pl.
* Forma plural de cosina tercera.
# contestariva
## Català
### Verb

contestariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de contestar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de contestar.

#### Variants

* [1] contestaria
* [2] contestaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·ri·va (5)
# contestarives
## Català
### Verb

contestarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de contestar.

#### Variants

* contestaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·ri·ves (5)
# contestaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təs.təˈɾi.əs/ balear /kon.təs.təˈɾi.əs/, /kun.təs.təˈɾi.əs/ Occidental: /kon.tes.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

contestaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de contestar.

#### Variants

* contestarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·ri·es (5)
# contestaris
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.tɛsˈtaː.rɪs/

### Verb

contestāris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de contestor
# contestarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təs.təˈɾa/ balear /kon.təs.təˈɾa/, /kun.təs.təˈɾa/ Occidental: /kon.tes.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

contestarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de contestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·rà (4)
# contestaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təs.təˈɾas/ balear /kon.təs.təˈɾas/, /kun.təs.təˈɾas/ Occidental: /kon.tes.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

contestaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de contestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·ràs (4)
# crivellaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βəˈʎa.ɾən/, balear /kɾi.vəˈʎa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βeˈʎa.ɾen/ valencià /kɾi.veˈʎa.ɾen/, /kɾi.βeˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

crivellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de crivellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb crivellar.

#### Variants

* [2] crivellessin, crivellessen, crivellassin, crivellassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·ren (4)
# crivellares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βəˈʎa.ɾəs/, balear /kɾi.vəˈʎa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βeˈʎa.ɾes/ valencià /kɾi.veˈʎa.ɾes/, /kɾi.βeˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

crivellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de crivellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb crivellar.

#### Variants

* [2] crivellessis, crivellesses, crivellassis, crivellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·res (4)
# crivellaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾi.ə/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾi.a/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾi.a/, /kɾi.βe.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

crivellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de crivellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·ri·a (5)
# crivellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾa/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾa/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾa/, /kɾi.βe.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

crivellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·rà (4)
# crivellaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾi.əs/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾi.es/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾi.es/, /kɾi.βe.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

crivellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·ri·es (5)
# crivellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾas/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾas/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾas/, /kɾi.βe.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

crivellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·ràs (4)
# crivellaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾi.əm/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾi.em/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾi.em/, /kɾi.βe.ʎaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

crivellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·rí·em (5)
# crivellarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾi.ən/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾi.en/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾi.en/, /kɾi.βe.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

crivellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·ri·en (5)
# crivellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾɛw/ balear /kɾi.və.ʎəˈɾəw/, /kɾi.və.ʎəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾew/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾew/, /kɾi.βe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

crivellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·reu (4)
# crivellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.βə.ʎəˈɾe/, balear /kɾi.və.ʎəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /kɾi.βe.ʎaˈɾe/ valencià /kɾi.ve.ʎaˈɾe/, /kɾi.βe.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

crivellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de crivellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ve·lla·ré (4)
# consumo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /konˈsu.mo/, meridional \koŋˈsu.mo\
       Americà: alt /k(o)nˈsu.mo/, baix \koŋˈsu.mo\, austral /konˈsu.mo/
   * Rimes: -umo

### Nom

consumo m. ‎(plural consumos)
* consum

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·su·mo (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈsuː.moː/
   * Etimologia: Del prefix con- i sūmō.

### Verb

cōnsūmō ‎(1a present$^?$), cōnsūmis ‎(2a present), cōnsūmere ‎(infinitiu), cōnsūmpsī ‎(perfet), cōnsūmptum ‎(supí)
* consumir, jo consumeixo

## Portuguès
### Nom

consumo
* consum
# consumptions
## Anglès
### Nom

consumptions
* forma plural de consumption
# consustanzialmente
## Italià

   * Pronúncia: /kon.su.stan.t͡sjalˈmen.te/
   * Etimologia: De consustanziale i el sufix -mente.

### Adverbi

consustanzialmente
* consubstancialment

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·su·stan·zial·mén·te (6)
# consuo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔn.sʊ.oː/
   * Etimologia: Del prefix con- i suō.

### Verb

cōnsuō ‎(1a present$^?$), cōnsuis ‎(2a present), cōnsuere ‎(infinitiu), cōnsuī ‎(perfet), cōnsūtum ‎(supí)
* cosir
* apedaçar, unir
# consumos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /konˈsu.mos/, meridional \koŋˈsu.moh\
       Americà: alt /konˈsu.m(o)s/, baix \koŋˈsu.moh\, austral /konˈsu.mos/
   * Rimes: -umos

### Nom

consumos m. pl.
* forma plural de consumo
# consumptum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈsuːmp.tʊm/

### Verb

cōnsūmptum
* supí acusatiu de cōnsūmō
# consutum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈsuː.tʊm/

### Verb

cōnsūtum
* supí acusatiu de cōnsuō
# consumpsi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈsuːmp.siː/

### Verb

cōnsūmpsī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cōnsūmō
# consumption
## Anglès
### Nom

consumption ‎(plural consumptions)
* consum
# contribuïsca
## Català
### Verb

contribuïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb contribuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb contribuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb contribuir.
# contribuïssin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.sin/ balear /kon.tɾi.buˈi.sin/, /kun.tɾi.buˈi.sin/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

contribuïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.ɾən/ balear /kon.tɾi.buˈi.ɾən/, /kun.tɾi.buˈi.ɾən/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

contribuïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de contribuir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïsquen
## Català
### Verb

contribuïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb contribuir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb contribuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tri·bu·ïs·quen (5)
* Anagrama: contribuesquin
# contribuïsques
## Català
### Verb

contribuïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb contribuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tri·bu·ïs·ques (5)
* Anagrama: contribuesquis
# contribuïsses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.səs/ balear /kon.tɾi.buˈi.səs/, /kun.tɾi.buˈi.səs/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

contribuïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïssi
## Català
### Verb

contribuïssi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïsc
## Català
### Verb

contribuïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de contribuir.
# contribuïssen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.sən/ balear /kon.tɾi.buˈi.sən/, /kun.tɾi.buˈi.sən/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

contribuïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuïres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾi.βuˈi.ɾəs/ balear /kon.tɾi.buˈi.ɾəs/, /kun.tɾi.buˈi.ɾəs/ Occidental: /kon.tɾi.buˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

contribuïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de contribuir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.

### Miscel·lània

* Anagrama: retribucions
# crediamo
## Italià
### Verb

crediamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de credere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de credere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de credere
# credevo
## Italià
### Verb

credevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de credere
# credetti
## Italià
### Verb

credetti
* primera persona singular (io) del passat de credere
# credevamo
## Italià
### Verb

credevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de credere
# credevi
## Italià
### Verb

credevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de credere
# credeva
## Italià
### Verb

credeva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de credere
# credevano
## Italià
### Verb

credevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de credere
# credettero
## Italià
### Verb

credettero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de credere
# credevate
## Italià
### Verb

credevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de credere
# credi
## Italià
### Verb

credi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de credere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de credere
# contristareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾis.təˈɾɛw/ balear /kon.tɾis.təˈɾəw/, /kun.tɾis.təˈɾɛw/ Occidental: /kon.tɾis.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

contristareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de contristar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·reu (4)
# contristaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾis.təˈɾan/ balear /kon.tɾis.təˈɾan/, /kun.tɾis.təˈɾan/ Occidental: /kon.tɾis.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

contristaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de contristar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·ran (4)
# contristares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈta.ɾəs/ balear /kon.tɾisˈta.ɾəs/, /kun.tɾisˈta.ɾəs/ Occidental: /kon.tɾisˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

contristares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de contristar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contristar.

#### Variants

* [2] contristessis, contristesses, contristassis, contristasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·res (4)
# contristara
## Català
### Verb

contristara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contristar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contristar.

#### Variants

* [1] contristessi, contristés, contristàs
* [2] contristessi, contristés, contristàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·ra (4)
* Anagrama: contrariats
# contristare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.triːsˈtaː.rɛ/

### Verb

contrīstāre
* infinitiu del present actiu de contrīstō