OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escampam
## Català
### Verb

escampam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pam (3)
# escampament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəm.pəˈmen/ balear /əs.kəm.pəˈment/, /əs.kəm.pəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.kam.paˈmen/ valencià /es.kam.paˈment/, /es.kam.paˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escampar i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

escampament m. ‎(plural escampaments)
* escampada

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escampaien
## Català
### Verb

escampaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·ien (4)
# escampamento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kam.paˈmen.to/, meridional \eh.kam.paˈmeŋ.to\
       Americà: alt /es.kam.paˈmen.t(o)/, baix \eh.kam.paˈmeŋ.to\, austral /eh.kam.paˈmen.to/
   * Rimes: -ento
   * Etimologia: Del català escampament.

### Nom

escampamento m. ‎(plural escampamentos)
* (obsolet) escampada

#### Sinònims

* derramamiento

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·men·to (5)
# escampall
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpaʎ/, occidental /es.kamˈpaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De escampar i el sufix -all, segle XIX.

### Nom

escampall m. ‎(plural escampalls)
* escampadissa

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pall (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# enviaré
## Català
### Verb

enviaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·ré (4)
* Anagrames: envairé, reenvia, reenvià

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.bjaˈɾe/
       Americà: alt /em.bjaˈɾe/, baix \eŋ.bjaˈɾe\, austral /em.bjaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enviaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb enviar
# enviaràs
## Català
### Verb

enviaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·ràs (4)
* Anagrames: arniaves, avinares, avisaren, envairàs, esvairan, esvanira, esvanirà, vanaries, vanisaré
# enviassis
## Català
### Verb

enviassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·as·sis (4)
* Anagrames: avinessis, avisessin, envaïssis, esvaïssin, esvanissi
# enviaríveu
## Català
### Verb

enviaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enviar.
# enviassin
## Català
### Verb

enviassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·as·sin (4)
* Anagrames: avinessin, envaïssin
# enviassen
## Català
### Verb

enviassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·as·sen (4)
* Anagrames: avinessen, envaïssen
# enviaríeu
## Català
### Verb

enviaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·rí·eu (5)
* Anagrama: envairíeu
# enviasses
## Català
### Verb

enviasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·as·ses (4)
* Anagrames: avesessin, avinesses, avisessen, envaïsses, esvaïssen
# enviaríem
## Català
### Verb

enviaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·a·rí·em (5)
* Anagrama: envairíem
# escubidú
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.βiˈðu/, occidental /es.ku.biˈðu/
   * Rimes: -u
   * Etimologia: Del francès scoubidou, síl·labes sense sentit concret, freqüents en el cant scut.

### Nom

escubidú m. ‎(plural escubidús)
* Tubet molt estret de plàstic flexible usat principalment per fer adorns o complements trenant-ne diversos.

#### Traduccions

* Anglès: scoubidou $^{(en)}$
* Francès: scoubidou $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·bi·dú (4)

### Vegeu també

* escubidú. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 17 gener 2015].
# escua
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.ə/, occidental /esˈku.a/
   * Rimes: -ua
   * Etimologia: Variant de escoa, de l’antic escosa, participi de escondre ‎(«amagar»), del llatí abscondere.

### Nom

escua f. ‎(plural escues)
* (nàutica) Peça de fusta a cada costat de la quilla d’una embarcació petita per mantenir-la dreta en terra.

#### Variants

* escoa
* escova

#### Traduccions

* Anglès: runghead $^{(en)}$
* Castellà: carenote $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·a (3)
* Anagrames: acuse, caseu, caues, cause, escau, sueca, Sueca, suecà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escualo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈkwa.lo/, meridional /ehˈkwa.lo/
       Americà: alt /esˈkwa.lo/, baix /ehˈkwa.lo/
   * Rimes: -alo

### Nom

escualo m. ‎(plural escualos)
* àngel

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cua·lo (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelosu)

### Vegeu també

* escualo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escuadras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \esˈkwa.ðɾas\, meridional \ehˈkwa.ðɾah\
       Americà: alt /esˈkwa.d͡z(a)s/, baix \ehˈkwa.ðɾah\, austral \ehˈkwa.ðɾas\
   * Rimes: -adɾas

### Nom

escuadras m. pl.
* forma plural de escuadra
# escualos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈkwa.los/, meridional /ehˈkwa.loh/
       Americà: alt /esˈkwa.l(o)s/, baix /ehˈkwa.loh/, austral /ehˈkwa.los/
   * Rimes: -alos

### Nom

escualos m. pl.
* forma plural de escualo
# escuar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kuˈa/ Occidental: nord-occidental /es.kuˈa/ valencià /es.kuˈaɾ/, /es.kuˈa/ Informal: nord-occidental /as.kuˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escuà
   * Etimologia: Del prefix es- i cua, segle XX.

### Verb

escuar trans., pron. ‎(pronominal escuar-se)
* Treure, eliminar la cua.
* (pronominal) Perdre la cua.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escuo, escua, escuem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ar (3)
* Heterograma de 6 lletres (acersu)
* Anagrames: creuàs, escura, escurà, èuscar, sucaré, ucares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escuadra
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \esˈkwa.ðɾa\, meridional \ehˈkwa.ðɾa\
       Americà: alt /esˈkwa.d͡za/, baix \ehˈkwa.ðɾa\
   * Rimes: -adɾa

### Nom

escuadra m. ‎(plural escuadras)
* escaire
* esquadra

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cua·dra (3)
# escuar-se
## Català
### Verb

escuar-se
* Forma pronominal de escuar.

### Miscel·lània

* Anagrames: cessareu, cessàreu, creàsseu, creuessa, èuscares, recàsseu
# esbossàssem
## Català
### Verb

esbossàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssim, esbosséssem, esbossàssim, esbossàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: embossasses
# esbossàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈsa.ɾəm/ balear /əz.boˈsa.ɾəm/, /əz.buˈsa.ɾəm/ Occidental: /ez.boˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esbossàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbossar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* [2] esbosséssim, esbosséssem, esbossàssim, esbossàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bos·sà·rem (4)
* Anagrames: abromesses, aombresses, embossar-se, embossares
# esbossàssim
## Català
### Verb

esbossàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssim, esbosséssem, esbossàssem, esbossàrem

### Miscel·lània

* Anagrama: embossassis
# esbosso
## Català
### Verb

esbosso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbossar.

#### Variants

* esbosse, esbossi, esbós
# esbossàssiu
## Català
### Verb

esbossàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssiu, esbossésseu, esbossàsseu, esbossàreu
# esbossàsseu
## Català
### Verb

esbossàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* esbosséssiu, esbossésseu, esbossàssiu, esbossàreu
# esbossàs
## Català
### Verb

esbossàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* [1] esbossés, esbossara
* [2] esbossés, esbossara
# esbossàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈsa.ɾəw/ balear /əz.boˈsa.ɾəw/, /əz.buˈsa.ɾəw/ Occidental: /ez.boˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esbossàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbossar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbossar.

#### Variants

* [2] esbosséssiu, esbossésseu, esbossàssiu, esbossàsseu
# escuràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɾa.βəw/, balear /əs.kuˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kuˈɾa.βew/ valencià /es.kuˈɾa.vew/, /es.kuˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escuràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escurar.
# escurç
## Català
### Verb

escurç
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escurçar.
# escurça
## Català
### Verb

escurça
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escurçar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escurçar.
# escuràssim
## Català
### Verb

escuràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurar.
# escuràsseu
## Català
### Verb

escuràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurar.

## Català antic
### Verb

escuràsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escurar
# escuràssiu
## Català
### Verb

escuràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurar.
# escuràvets
## Català antic
### Verb

escuràvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escurar
# escurçada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kurˈsa.ðə/, occidental /es.kuɾˈsa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De escurçar.

### Nom

escurçada f. ‎(plural escurçades)
* Acció d’escurçar.

#### Sinònims

* acurtament, decurtació, escurçament

#### Traduccions

* Anglès: shortening $^{(en)}$
* Castellà: acortamiento $^{(es)}$ m.
* Francès: raccourcissement $^{(fr)}$ m.

### Verb

escurçada
* Participi femení singular del verb escurçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·ça·da (4)
* Anagrama: acurçades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# epispadia
## Anglès
### Nom

epispadia
* epispàdia

### Vegeu també

* epispadia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# epistemicidi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pis.tə.miˈsi.ði/, occidental /e.pis.te.miˈsi.ði/
   * Rimes: -idi
   * Etimologia: De epistèmic i el sufix -cidi, seguint el model de epistemologia i homicidi, literalment «destrucció del coneixement». Encunyat pel sociòleg portuguès Boaventura de Sousa Santos el 2010.

### Nom

epistemicidi m. ‎(plural epistemicidis)
* Destrucció sistemàtica del sistema de sabers i coneixements d'una ètnia, especialment per assimilar-la a una cosmovisió aliena.
    «L'epistemicidi contribueix a generar la idea que la població gitana no som un subjecte polític, sinó només un grup marginal.» (Nicolás Jiménez, «El antigitanisme és el racisme més banalitzat», Catalunya Plural, 18/01/2021)
    «Se celebra l’inici del genocidi, etnocidi i epistemicidi de pràcticament tot el Sud global i el coneixem sota el títol més amable de "Dia de la Hispanitat".» («El 12 d’octubre rebutgem celebrar racisme i genocidishttps», Sos Racisme, 12 octubre 2020)

#### Traduccions

* Anglès: epistemicide $^{(en)}$
* Castellà: epistemicidio $^{(es)}$ m.
* Portuguès: epistemicídio $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pis·te·mi·ci·di (6)
# episodici
## Italià

   * Pronúncia: /e.piˈsɔː.di.t͡ʃi/

### Adjectiu

episodici m. pl.
* forma plural de episodico
# epistaxes
## Anglès
### Nom

epistaxes
* forma plural de epistaxis
# episodios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.piˈso.ðjos\, meridional \e.piˈso.ðjoh\
       Americà: alt /e.piˈso.d(jo)s/, baix \e.piˈso.ðjoh\, austral \e.piˈso.ðjos\
   * Rimes: -odjos

### Nom

episodios m. pl.
* forma plural de episodio

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·so·dios (4)

## Gallec
### Nom

episodios m. pl.
* forma plural de episodio

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·so·dios (4)
# epistemicidis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pis.tə.miˈsi.ðis/, occidental /e.pis.te.miˈsi.ðis/
   * Rimes: -idis

### Nom

epistemicidis m. pl.
* Forma plural de epistemicidi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pis·te·mi·ci·dis (6)
# episodico
## Italià

   * Pronúncia: /e.piˈsɔː.di.ko/

### Adjectiu

episodico m. ‎(femení episodica, plural masculí episodici, plural femení episodiche)
* episòdic

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·sò·di·co (5)
# episodio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.piˈso.ðjo\
       Americà: alt /e.p(i)ˈso.djo/, baix \e.piˈso.ðjo\
   * Rimes: -odjo
   * Etimologia: Del grec antic ἐπεισόδιον ‎(epeisódion).

### Nom

episodio m. ‎(plural episodios)
* episodi

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·so·dio (4)
* Anagrama: opioides

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre episodio

## Gallec

   * Pronúncia: /ɛ.piˈsɔ.ðjo̝/
   * Etimologia: Del grec antic ἐπεισόδιον ‎(epeisódion).

### Nom

episodio m. ‎(plural episodios)
* episodi

#### Variants

* (reintegracionisme) episódio

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·so·dio (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre episodio

## Italià

   * Pronúncia: /e.piˈzɔː.djo/
   * Etimologia: Del grec antic ἐπεισόδιον ‎(epeisódion).

### Nom

episodio m. ‎(plural episodi)
* episodi

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·pi·sò·dio (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre episodio
# epistaxis
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɛpɪˈstæksɪs/

### Nom

epistaxis ‎(plural epistaxes)
* epistaxi

### Vegeu també

* epistaxis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# escurcegués
## Català
### Verb

escurcegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurceguéssou
## Català
### Verb

escurceguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcen
## Català
### Verb

escurcen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escurçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escurçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escurçar.
# escurcessa
## Català
### Verb

escurcessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·ces·sa (4)
* Anagrama: acurcesses
# escurcessen
## Català
### Verb

escurcessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurceguéssom
## Català
### Verb

escurceguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurces
## Català
### Verb

escurces
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escurçar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcesses
## Català
### Verb

escurcesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# escurcessi
## Català
### Verb

escurcessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escurçar.
# esporuguia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣi.ə/ balear /əs.po.ɾuˈɣi.ə/, /əs.pu.ɾuˈɣi.ə/ Occidental: /es.po.ɾuˈɣi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esporuguia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esporuguir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esporuguir.
# esporuguien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣi.ən/ balear /əs.po.ɾuˈɣi.ən/, /əs.pu.ɾuˈɣi.ən/ Occidental: /es.po.ɾuˈɣi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esporuguien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esporuguir.
# esporuguies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣi.əs/ balear /əs.po.ɾuˈɣi.əs/, /əs.pu.ɾuˈɣi.əs/ Occidental: /es.po.ɾuˈɣi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esporuguies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esporuguir.
# esporugueixis
## Català
### Verb

esporugueixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esporuguir.
# esporugueixo
## Català
### Verb

esporugueixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esporuguir.
# esporuguir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɾuˈɣi/ balear /əs.po.ɾuˈɣi/, /əs.pu.ɾuˈɣi/ Occidental: nord-occidental /es.po.ɾuˈɣi/ valencià /es.po.ɾuˈɣiɾ/, /es.po.ɾuˈɣi/ Informal: nord-occidental /as.po.ɾuˈɣi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: esporuguí
   * Etimologia: Del prefix es- i poruc, segle XX.

### Verb

esporuguir trans., pron. ‎(pronominal esporuguir-se)
* Fer agafar por a algú.
* Agafar por.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esporugueixo, esporugueix, esporuguim

#### Sinònims

* aporugar, estamordir

#### Traduccions

* Alemany: verängstigen $^{(de)}$, erschrecken $^{(de)}$
* Anglès: frighten $^{(en)}$
* Castellà: amedrentar $^{(es)}$
* Francès: terrifier $^{(fr)}$
* Italià: spaurire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·po·ru·guir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esbotzessen
## Català
### Verb

esbotzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzessin
## Català
### Verb

esbotzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bot·zes·sin (4)
* Anagrama: botzinesses
# esbotzessis
## Català
### Verb

esbotzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzaven
## Català
### Verb

esbotzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzaves
## Català
### Verb

esbotzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzes
## Català
### Verb

esbotzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbotzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotze
## Català
### Verb

esbotze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbotzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbotzar.
# esbotzen
## Català
### Verb

esbotzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbotzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbotzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbotzar.
# esbotzesses
## Català
### Verb

esbotzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esglaonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾan/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾan/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾan/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esglaonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ran (5)
# esglaonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾi.ə/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾi.ə/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾi.ə/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esglaonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esglaonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ri·a (6)
# esglaonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾi.əs/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾi.əs/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾi.əs/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esglaonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ri·es (6)
# esglaonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.ɾən/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.ɾən/, /əz.ɣɫə.uˈna.ɾən/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esglaonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esglaonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ren (5)
# esglaonarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾɛm/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾəm/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾɛm/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esglaonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·rem (5)
# esglaonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾi.ən/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾi.ən/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾi.ən/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esglaonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ri·en (6)
# esglaonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾɛw/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾəw/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esglaonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·reu (5)
# esglaonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾa/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾa/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾa/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esglaonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·rà (5)
# esglaonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾas/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾas/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾas/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esglaonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ràs (5)
# esbronquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈke.səw/, occidental /ez.bɾoŋˈke.sew/
       Informal: /ez.bɾoŋˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbronquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Vosaltres/vós] esbronquéssiu, esbronquésseu, esbroncàsseu, esbroncàssiu o esbroncàreu.