OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# gonellista
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.nəˈʎis.tə/ balear /ɡo.nəˈʎis.tə/, /ɡu.nəˈʎis.tə/ Occidental: /ɡo.neˈʎis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De gonella i el sufix -ista, per Pep Gonella, personatge folklòric mallorquí usat com a pseudònim en una sèrie de publicacions al Diari de Mallorca el 1972.

### Adjectiu

gonellista inv. ‎(plural gonellistes)
* Relatiu al gonellisme.
    «No deixa de sorpendre que aquest diguem-ne discurs gonellista no tingui per res en compte l’antic i raonat contenciós sobre el -isar, i en canvi es fixi en quetre beneitures rupestres.» (August Rafanell, «Una minúcia en la història de la llengua catalana», a Estudis de filologia catalana, 1999, L'Abadia de Montserrat, p. 61, ISBN 9788484151197.)

### Nom

gonellista m. f. ‎(plural gonellistes)
* Partidari del gonellisme.
    «Si l’escena passa a Mallorca ja tenim debat armat perquè encara hi ha qualque gonellista que pensa que "en Moll" va fer malbé, catalanitzant-lo, el projecte alcoverià.» (Aina Moll, «El que els catalans devem a Mossèn Alcover», a Any mossèn Alcover, 2003, Institut d'Estudis Catalans, ISBN 9788472836662.)

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·ne·llis·ta (4)
# gonetako
## Basc
### Nom

gonetako
* genitiu locatiu definit plural de gona
# gonen
## Basc
### Nom

gonen
* genitiu definit plural de gona
# gonengatik
## Basc
### Nom

gonengatik
* causal definit plural de gona
# gones
## Català antic
### Nom

gones
* forma plural de gona
# gonellismes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.nəˈʎiz.məs/ balear /ɡo.nəˈʎiz.məs/, /ɡu.nəˈʎiz.məs/ Occidental: /ɡo.neˈʎiz.mes/
   * Rimes: -izmes

### Nom

gonellismes m. pl.
* Forma plural de gonellisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·ne·llis·mes (4)
* Anagrama: mollegessin
# gonellistes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.nəˈʎis.təs/ balear /ɡo.nəˈʎis.təs/, /ɡu.nəˈʎis.təs/ Occidental: /ɡo.neˈʎis.tes/
   * Rimes: -istes

### Adjectiu

gonellistes inv. pl.
* Forma plural de gonellista.

### Nom

gonellistes m. f. pl.
* Forma plural de gonellista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·ne·llis·tes (4)
* Anagrama: llotegessin
# gonentzat
## Basc
### Nom

gonentzat
* benefactiu definit plural de gona
# fusi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈfuː.zi/

### Adjectiu

fusi m. pl.
* forma plural de fuso

### Nom

fusi m. pl.
* forma plural de fuso

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfuː.siː/

### Adjectiu

fūsī
* nominatiu masculí plural de fūsus
* vocatiu masculí plural de fūsus
* genitiu masculí singular de fūsus
* genitiu neutre singular de fūsus

### Nom

fūsī
* nominatiu plural de fūsus
* vocatiu plural de fūsus
* genitiu singular de fūsus
# fusiforme
## Català

   * Pronúncia: oriental /fu.ziˈfor.mə/, occidental /fu.ziˈfoɾ.me/
   * Rimes: -oɾme
   * Etimologia: De fus i el sufix -forme.

### Adjectiu

fusiforme inv. ‎(plural fusiformes)
* Que té forma de fus.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·si·for·me (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# fusilamendu
## Basc
### Nom

fusilamendu inan.
* afusellament

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
fusilamendu
fusilamendua
fusilamenduak
Ergatiu
fusilamenduk
fusilamenduak
fusilamenduek
Datiu
fusilamenduri
fusilamenduari
fusilamenduei
Genitiu
fusilamenduren
fusilamenduaren
fusilamenduen
Comitatiu
fusilamendurekin
fusilamenduarekin
fusilamenduekin
Benefactiu
fusilamendurentzat
fusilamenduarentzat
fusilamenduentzat
Instrumental
fusilamenduz
fusilamenduaz
fusilamenduez
Partitiu
fusilamendurik
Prolatiu
fusilamendutzat
Causal
fusilamendurengatik
fusilamenduarengatik
fusilamenduengatik
Locatius
Inessiu
fusilamendutan
fusilamenduan
fusilamenduetan
Ablatiu
fusilamendutatik
fusilamendutik
fusilamenduetatik
Al·latiu
fusilamendutara
fusilamendura
fusilamenduetara
Terminatiu
fusilamendutaraino
fusilamenduraino
fusilamenduetaraino
Al·l. direcional
fusilamendutarantz
fusilamendurantz
fusilamenduetarantz
Gen. locatiu
fusilamendutako
fusilamenduko
fusilamenduetako :

#### Sinònims

* fusilatze
# fusil de chasse
## Francès
### Nom

fusil de chasse m. ‎(plural fusils de chasse)
* (futbol americà) shotgun

### Vegeu també

* fusil de chasse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# fusible
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fuˈzib.bɫə/, /fuˈzi.βɫə/ balear /fuˈzib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /fuˈzib.bɫe/, /fuˈzi.βɫe/ valencià /fuˈzi.bɫe/
   * Rimes: -ible

### Nom

fusible m. ‎(plural fusibles)
* Component elèctric destinat a deixar passar el corrent elèctric fins a un límit d'intensitat estipulat, passat el qual el component es crema, la qual cosa evita desperfectes en el circuit que hi ha a continuació.

#### Traduccions

* Alemany: Sicherung $^{(de)}$ f.
* Anglès: fuse $^{(en)}$
* Basc: fusible $^{(eu)}$
* Búlgar: бушо́н $^{(bg)}$ m. ‎(buxon)
* Castellà: fusible $^{(es)}$ m.
* Danès: sikring $^{(da)}$ c.
* Eslovac: poistka $^{(sk)}$ f.
* Feroès: sikring $^{(fo)}$ f.
* Finès: sulake $^{(fi)}$, varoke $^{(fi)}$
* Francès: fusible $^{(fr)}$ m., plomb $^{(fr)}$ m.
* Gal·lès: ffiws $^{(cy)}$ f.
* Grec: τηκτασφάλεια $^{(el)}$ f. ‎(tiktasfàlia)
* Hongarès: biztosíték $^{(hu)}$
* Ido: fuzeblo $^{(io)}$
* Irlandès: fiús $^{(ga)}$ m.
* Italià: fusibile $^{(it)}$ m.
* Japonès: ヒューズ $^{(ja)}$ ‎(hyūzu)
* Noruec: sikring $^{(no)}$ m.
* Persa: فیوز‎ $^{(fa)}$
* Polonès: bezpiecznik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: fusível $^{(pt)}$ m.
* Rus: про́бка $^{(ru)}$ f. ‎(probka)
* Serbocroat: osigurač $^{(sh)}$ m.
* Tai: ฟิวส์ $^{(th)}$
* Txec: pojistka $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 保險絲 $^{(zh)}$ ‎(保险丝, bǎoxiǎnsī)

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·si·ble (3)
* Heterograma de 7 lletres (befilsu)
* Anagrama: fíbules

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# fusil
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /fuˈsil/
       Americà: alt /f(u)ˈsil/, baix /fuˈsil/
   * Rimes: -il
   * Etimologia: Del francès fusil.

### Nom

fusil m. ‎(plural fusiles)
* fusell

#### Derivats

* fusilar
* fusilero
* fusilería

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·sil (2)
* Anagrama: fluis

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre fusil

## Francès

   * Pronúncia: /fyˈzi/ àudio
   * Etimologia: Del llatí vulgar focilis petra («pedra de foc»), derivat del llatí clàssic focus.

### Nom

fusil m. ‎(plural fusils)
* fusell

#### Descendents

* Castellà: fusil
# gradivamo
## Italià
### Verb

gradivamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de gradire
# gradivate
## Italià
### Verb

gradivate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de gradire
# gradivi
## Italià
### Verb

gradivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de gradire
# grados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈɡɾa.ðos\, meridional \ˈɡɾa.(ð)oh\
       Americà: alt /ˈɡɾa.d(o)s/, baix \ˈɡɾa.ðoh\, austral \ˈɡɾa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

grados m. pl.
* forma plural de grado

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·dos (2)
* Heterograma de 6 lletres (adgors)
* Anagrames: dragos, drogas, drogás, gordas
# gradivano
## Italià
### Verb

gradivano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de gradire
# grado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈɡɾa.ðo\, meridional \ˈɡɾa.(ð)o\
       Americà: alt /ˈɡɾa.do/, baix \ˈɡɾa.ðo\
   * Rimes: -ado
   * Etimologia: Del llatí gradus [1].
   * Etimologia: Del llatí gratus [2].
   * Etimologia: Forma verbal de gradar [3].

### Nom

grado m. ‎(plural grados)
* grau

#### Sinònims

* estudios de grado

#### Relacionats

* degradar
* gradación
* gradual
* graduar

### Nom

grado m. ‎(plural grados)
* gust, voluntat

#### Sinònims

* gusto

#### Derivats

* agradar

#### Compostos i expressions

* de buen grado: voluntàriament

### Verb

grado
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb gradar

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·do (2)
* Anagrames: drago, dragó, droga, drogá, gorda, groad, rogad

### Vegeu també

* grado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre grado

## Italià

   * Pronúncia: /ˈɡraː.do/
   * Etimologia: [1] Del llatí gradus. [2] Del llatí gratum, forma neutra de l’adjectiu grātus, doblet de grato.

### Nom

grado m. ‎(plural gradi)
* grau

#### Derivats

* graduare

### Nom

grado m. ‎(plural gradi)
* (literari) plaer, satisfacció

#### Sinònims

* grato (antic), soddisfazione, piacere, gradimento, volontà

#### Derivats

* malgrado, gradire

### Miscel·lània

* Síl·labes: grà·do (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# gradivo
## Italià
### Verb

gradivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de gradire
# grado de instrucción
## Castellà
### Nom

grado de instrucción m. ‎(plural grados de instrucción)
* grau d'instrucció

#### Sinònims

* nivel de instrucción
* nivel instructivo

### Vegeu també

* grado de instrucción. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# gradito
## Italià
### Verb

gradito m. ‎(femení gradita, plural masculí graditi, plural femení gradite)
* participi passat masculí singular de gradire
# gradiva
## Italià
### Verb

gradiva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de gradire
# hangiii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

hangiii
* nominatiu i acusatiu definit plural de hangiu
# hangiilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

hangiilor
* genitiu i datiu definit plural de hangiu
* vocatiu plural de hangiu
# hangița
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

hangița
* nominatiu i acusatiu definit singular de hangiță
# hangiu
## Romanès

   * Etimologia: Del turc hancı.

### Nom

hangiu m. ‎(plural hangii, femení hangiță)
* alberguer

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | hangiu | hangiul | (niște) | hangii | hangiii |
| Genitiu-datiu | (unui) | hangiu | hangiului | (unor) | hangii | hangiilor |
| Vocatiu | | hangiule | hangiule | | hangiilor | hangiilor |
# hangiul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

hangiul
* nominatiu i acusatiu definit singular de hangiu
# hangiului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

hangiului
* genitiu i datiu definit singular de hangiu
# hangițe
## Romanès
### Nom

hangițe
* forma plural de hangiță
* genitiu i datiu indefinit singular de hangiță
# hangii
## Romanès
### Nom

hangii
* forma plural de hangiu
# hanging on
## Anglès
### Verb

hanging on
* gerundi de hang on
# hangiule
## Romanès
### Nom

hangiule
* vocatiu singular de hangiu
# gestio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɡɛs.tɪ.oː/
   * Etimologia: De gestus.

### Verb

gestiō ‎(1a present$^?$), gestīs ‎(2a present), gestīre ‎(infinitiu), gestīvī ‎(perfet), gestitum ‎(supí)
* gesticular, jo gesticulo
* ambicionar, jo ambiciono
* tramitar, jo tramito

### Nom

gestio f. ‎(genitiu gestionis)
* gestió

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | gestio | gestionēs |
| Vocatiu | gestio | gestionēs |
| Acusatiu | gestionem | gestionēs |
| Genitiu | gestionis | gestionum |
| Datiu | gestionī | gestionibus |
| Ablatiu | gestione | gestionibus |
# gesticulation
## Francès

   * Pronúncia: /ʒɛs.ti.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

gesticulation f. ‎(plural gesticulations)
* gesticulació
# gesticulations
## Francès

   * Pronúncia: /ʒɛs.ti.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

gesticulations f. pl.
* forma plural de gesticulation
# gestion de l'information
## Francès
### Nom

gestion de l'information f. ‎(plural gestions de l'information)
* gestió de la informació

### Vegeu també

* gestion de l'information. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# gestion du changement
## Francès
### Nom

gestion du changement f.
* gestió del canvi

### Vegeu també

* gestion du changement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# gesticulación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xes.ti.ku.laˈθjon/, meridional \heh.ti.ku.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /xes.t(i).ku.laˈsjon/, baix \heh.ti.ku.laˈsjoŋ\, austral /xeh.ti.ku.laˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

gesticulación f. ‎(plural gesticulaciones)
* gesticulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ges·ti·cu·la·ción (5)
# gestion d'établissement d'enseignement
## Francès
### Nom

gestion d'établissement d'enseignement f. ‎(plural gestions d'établissement d'enseignement)
* gestió d'un centre educatiu

#### Sinònims

* gestion d'établissement scolaire

### Vegeu també

* gestion d'établissement d'enseignement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# gestion d'établissement scolaire
## Francès
### Nom

gestion d'établissement scolaire f. ‎(plural gestions d'établissement scolaire)
* gestió d'un centre educatiu

#### Sinònims

* gestion d'établissement d'enseignement

### Vegeu també

* gestion d'établissement scolaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# guardias derechos
## Castellà
### Nom

guardias derechos m. pl.
* forma plural de guardia derecho
# guardias defensivas
## Castellà
### Nom

guardias defensivas f. pl.
* forma plural de guardia defensiva
# guardias defensivos
## Castellà
### Nom

guardias defensivos m. pl.
* forma plural de guardia defensivo
# guardias izquierdos
## Castellà
### Nom

guardias izquierdos m. pl.
* forma plural de guardia izquierdo
# guardiate
## Italià

   * Pronúncia: /ɡwarˈdjaː.te/

### Verb

guardiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de guardare

### Miscel·lània

* Síl·labes: guar·dià·te (3)
* Anagrames: adeguarti, graduiate
# guardias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈɡwaɾ.ðjas\, meridional \ˈɡwaɾ.ðjah\
       Americà: alt \ˈɡwaɾ.ð(ja)s\, baix \ˈɡwaɾ.ðjah\, austral \ˈɡwaɾ.ðjas\
   * Rimes: -aɾdjas

### Nom

guardias m. f. pl.
* forma plural de guardia

### Miscel·lània

* Síl·labes: guar·dias (2)
* Anagrames: argüidas, graduáis, guardáis, guaridas
# guardias civiles
## Castellà
### Nom

guardias civiles f. pl.
* forma plural de guardia civil
# guardias derechas
## Castellà
### Nom

guardias derechas f. pl.
* forma plural de guardia derecha
# guardias izquierdas
## Castellà
### Nom

guardias izquierdas f. pl.
* forma plural de guardia izquierda
# gormandejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.dəˈʒa/ balear /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa/, /ɡur.mən.dəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.deˈʒa/ valencià /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒaɾ/, /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: gormandejà
   * Etimologia: De gormand i el sufix -ejar.

### Verb

gormandejar intr.
* Ser gormand, afectat al bon menjar o a determinades menges.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: gormandejo, gormandeja, gormandegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* llaminejar, llepolejar

#### Traduccions

* Castellà: golosear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: gor·man·de·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# gormandejara
## Català
### Verb

gormandejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb gormandejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb gormandejar.

#### Variants

* [1] gormandegés, gormandejàs
* [2] gormandegés, gormandejàs
# gormandejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.dəˈʒa.ɾən/ balear /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa.ɾən/, /ɡur.mən.dəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.deˈʒa.ɾen/, valencià /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

gormandejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de gormandejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb gormandejar.

#### Variants

* [2] gormandegessin, gormandegessen, gormandejassin, gormandejassen
# gormandejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.də.ʒəˈɾɛw/ balear /ɡoɾ.mən.də.ʒəˈɾəw/, /ɡur.mən.də.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.de.ʒaˈɾew/, valencià /ɡoɾ.man.de.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

gormandejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de gormandejar.
# gormandejam
## Català
### Verb

gormandejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de gormandejar.

#### Variants

* gormandegem
# gormandejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.də.ʒəˈɾan/ balear /ɡoɾ.mən.də.ʒəˈɾan/, /ɡur.mən.də.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.de.ʒaˈɾan/, valencià /ɡoɾ.man.de.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

gormandejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de gormandejar.
# gormandejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.dəˈʒa.ɾəs/ balear /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa.ɾəs/, /ɡur.mən.dəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.deˈʒa.ɾes/, valencià /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

gormandejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de gormandejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb gormandejar.

#### Variants

* [2] gormandegessis, gormandegesses, gormandejassis, gormandejasses
# guillotinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /gi.ʎu.tiˈna.ɾən/, occidental /gi.ʎo.tiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

guillotinaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de guillotinar.
    [Ells/elles/vostès] guillotinaren o van/varen guillotinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillotinar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] guillotinessin, guillotinessen, guillotinassen, guillotinassin o guillotinaren.
# guillotinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /gi.ʎu.ti.nəˈɾi.ə/, /gi.ʎo.ti.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾi.ɛ/, /gi.ʎo.ti.naˈɾi.e/ valencià /gi.ʎo.ti.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

guillotinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de guillotinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de guillotinar.
# guillotinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //ʒi.ʎuˈti.nəˈɾəs/, occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

guillotinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de guillotinar.
# guillotinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /gi.ʎu.tiˈna.ɾəs/, occidental /gi.ʎo.tiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

guillotinares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de guillotinar.
    [Tu] guillotinares o et vas/vares guillotinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guillotinar.
    Forma valenciana: [tu] guillotinessis, guillotinesses, guillotinasses, guillotinassis o guillotinares.
# guillotinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /gi.ʎu.ti.nəˈɾe/, occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

guillotinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de guillotinar.
# guillotinareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /gi.ʎu.ti.nəˈɾɛw/, occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

guillotinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de guillotinar.
# guillotinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /gi.ʎu.ti.nəˈɾi.əs/, occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

guillotinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de guillotinar.
# guillotinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /gi.ʎu.ti.nəˈɾi.ən/, occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

guillotinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de guillotinar.
# guillotinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //ʒi.ʎuˈti.nəˈɾə/, occidental /gi.ʎo.ti.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

guillotinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de guillotinar.
# garbellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡər.bəˈʎi/, occidental /ɡaɾ.beˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

garbellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de garbellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·be·llí (3)
* Anagrama: gibrella
# garberebbero
## Italià
### Verb

garberebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de garbare
# garberanno
## Italià
### Verb

garberanno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de garbare
# garberebbe
## Italià
### Verb

garberebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de garbare
# garberemo
## Italià
### Verb

garberemo
* primera persona plural (noi) del futur de garbare
# garberei
## Italià
### Verb

garberei
* primera persona singular (io) del condicional de garbare
# garbera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡərˈbe.ɾə/, occidental /ɡaɾˈβe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De garba i el sufix -era.

### Nom

garbera f. ‎(plural garberes)
* Pila de garbes.

#### Sinònims

* messa (arcaisme), modoló (arcaisme)

#### Traduccions

* Castellà: hacina $^{(es)}$ f.
* Francès: monceau de gerbes
* Italià: stipa $^{(it)}$, mucchio di cavoni
* Llatí: fasciculorum strues

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·be·ra (3)
* Anagrames: agarber, bregara, bregarà

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864. p. 793.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# garberai
## Italià
### Verb

garberai
* segona persona singular (tu) del futur de garbare
# garberemmo
## Italià
### Verb

garberemmo
* primera persona plural (noi) del condicional de garbare
# haléssiu
## Català
### Verb

haléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# haléssem
## Català
### Verb

haléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# halésseu
## Català
### Verb

halésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# halàveu
## Català
### Verb

halàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de halar.
# halí
## Català
### Verb

halí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de halar.
# haléssim
## Català
### Verb

haléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# halé
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

halé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb halar
# halés
## Català
### Verb

halés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# graciassin
## Català
### Verb

graciassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb graciar.

#### Variants

* graciessin, graciessen, graciassen, graciaren
# gracie
## Català
### Verb

gracie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de graciar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb graciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb graciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb graciar.

#### Variants

* [1] gracio, graciï, gracii
* [2] graciï
* [3] graciï
* [4] graciï

### Miscel·lània

* Anagrames: caregi, caregí, careig, Grècia
# graciasses
## Català
### Verb

graciasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb graciar.

#### Variants

* graciessis, graciesses, graciassis, graciares
# graciassis
## Català
### Verb

graciassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb graciar.

#### Variants

* graciessis, graciesses, graciasses, graciares