OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enroquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈrɔ.kən/, occidental /enˈrɔ.ken/
   * Rimes: -ɔken

### Verb

enroquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrocar.

#### Variants

* [2] enroquin
* [3] enroquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·quen (3)
# enrondéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.siw/ balear /ən.ronˈde.siw/, /ən.runˈde.siw/ Occidental: /en.ronˈde.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enrondéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondésseu

### Miscel·lània

* Anagrama: rondinésseu
# enrondéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.səm/ balear /ən.ronˈde.səm/, /ən.runˈde.səm/ Occidental: /en.ronˈde.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enrondéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondéssim
# enrondésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.səw/ balear /ən.ronˈde.səw/, /ən.runˈde.səw/ Occidental: /en.ronˈde.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enrondésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondéssiu
# enrondéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.runˈde.sim/ balear /ən.ronˈde.sim/, /ən.runˈde.sim/ Occidental: /en.ronˈde.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enrondéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrondar.

#### Variants

* enrondéssem

### Miscel·lània

* Anagrama: rondinéssem
# enronquir-se
## Català
### Verb

enronquir-se
* Forma pronominal de enronquir.
# enroque
## Català
### Verb

enroque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrocar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrocar.

#### Variants

* [1] enroco, enroqui, enroc
* [2] enroqui
* [3] enroqui
* [4] enroqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·que (3)
# estenallam
## Català
### Verb

estenallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estenallar.

#### Variants

* estenallem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llam (4)
# estel·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təɫˈɫar/, /əs.təˈɫar/ balear /əs.təɫˈɫaɾ/ Occidental: /es.teɫˈɫaɾ/, /es.teˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De estel i el sufix -ar.

### Adjectiu

estel·lar inv. ‎(plural estel·lars)
* Relatiu o pertanyent als estels.
    Un viatge estel·lar.
    La llum estel·lar.
* Relatiu o pertanyent a les figures mediàtiques.
    L'aparició estel·lar de la protagonista.

#### Sinònims

* (relatiu o pertanyent als estels) astral, sideral

#### Traduccions

* Anglès: stellar $^{(en)}$
* Castellà: estelar $^{(es)}$
* Francès: stellaire $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tel·lar (3)
* Anagrames: estrella, llestaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estenall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈnaʎ/ balear /əs.təˈnaʎ/, /əs.təˈnaj/ Occidental: /es.teˈnaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De estendre i el sufix -all.

### Nom

estenall m. ‎(plural estenalls)
* estesa
* estenedor

### Verb

estenall
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estenallar.

#### Variants

* estenallo, estenalli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·nall (3)
* Anagrames: estallen, tenalles, tenallés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# estemporaneamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.stem.poˌra.ne.aˈmen.te/
   * Etimologia: De estemporaneo i el sufix -mente.

### Adverbi

estemporaneamente
* extemporàniament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·stem·po·ra·ne·a·mén·te (8)
# estem
## Català
### Verb

estem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estar.
* (col·loquial ) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb estar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tem (2)
* Anagrames: metes, metés, temes, temés, tesem
# estenalla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təˈna.ʎə/ balear /əs.təˈna.ʎə/, /əs.təˈna.jə/ Occidental: /es.teˈna.ʎa/
   * Rimes: -aʎa

### Verb

estenalla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estenallar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla (4)
# estenallada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.ðə/ balear /əs.tə.nəˈʎa.ðə/, /əs.tə.nəˈja.ðə/ Occidental: /es.te.naˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

estenallada
* Participi femení singular del verb estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·da (5)
# estenallades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.ðəs/ balear /əs.tə.nəˈʎa.ðəs/, /əs.tə.nəˈja.ðəs/ Occidental: /es.te.naˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

estenallades
* Participi femení plural del verb estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·des (5)
# equestre
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.trɛ/

### Adjectiu

equestre
* nominatiu neutre singular de equester
* vocatiu neutre singular de equester
* acusatiu neutre singular de equester
# equestri
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.triː/

### Adjectiu

equestrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de equester
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de equester
# equestris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.trɪs/

### Adjectiu

equestris
* nominatiu femení singular de equester
* vocatiu femení singular de equester
* genitiu masculí/femení/neutre singular de equester
# equestrem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.trɛm/

### Adjectiu

equestrem
* acusatiu masculí/femení singular de equester
# equestres
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.treːs/

### Adjectiu

equestrēs
* nominatiu masculí/femení plural de equester
* vocatiu masculí/femení plural de equester
* acusatiu masculí/femení plural de equester
# equestria
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.trɪ.a/

### Adjectiu

equestria
* nominatiu neutre plural de equester
* vocatiu neutre plural de equester
* acusatiu neutre plural de equester
# equester
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.tɛr/
   * Etimologia: De eques.

### Adjectiu

equester m., equestris f., equestre n.
* eqüestre

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb tres terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | equester | equestris | equestre | equestrēs | equestrēs | equestria |
| Vocatiu | equester | equestris | equestre | equestrēs | equestrēs | equestria |
| Acusatiu | equestrem | equestrem | equestre | equestrēs | equestrēs | equestria |
| Genitiu | equestris | equestris | equestris | equestrium | equestrium | equestrium |
| Datiu | equestrī | equestrī | equestrī | equestribus | equestribus | equestribus |
| Ablatiu | equestrī | equestrī | equestrī | equestribus | equestribus | equestribus |
# equestrian
## Anglès
### Adjectiu

equestrian ‎(comparatiu more equestrian, superlatiu most equestrian)
* eqüestre

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# equestribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.trɪ.bʊs/

### Adjectiu

equestribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de equester
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de equester
# esborrarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈɾi.ən/ balear /əz.bo.rəˈɾi.ən/, /əz.bu.rəˈɾi.ən/ Occidental: /ez.bo.raˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esborrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esborrar.

#### Variants

* esborrariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·ri·en (5)
# esborrariven
## Català
### Verb

esborrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esborrar.

#### Variants

* esborrarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·ri·ven (5)
# esborraríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈɾi.əm/ balear /əz.bo.rəˈɾi.əm/, /əz.bu.rəˈɾi.əm/ Occidental: /ez.bo.raˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esborraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esborrar.

#### Variants

* esborrarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·rí·em (5)
# esborraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈɾi.əs/ balear /əz.bo.rəˈɾi.əs/, /əz.bu.rəˈɾi.əs/ Occidental: /ez.bo.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esborraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esborrar.

#### Variants

* esborrarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·ri·es (5)
# esborrarives
## Català
### Verb

esborrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esborrar.

#### Variants

* esborraries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·ri·ves (5)
# espentaríeu
## Català
### Verb

espentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pen·ta·rí·eu (5)
* Anagrama: presentàieu
# espentava
## Català
### Verb

espentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espentar.

### Miscel·lània

* Anagrames: espaventa, espaventà
# espente
## Català
### Verb

espente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espentar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espentar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espentar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espentar.
# espentasses
## Català
### Verb

espentasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espentar.
# espentassen
## Català
### Verb

espentassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espentar.
# espentat
## Català
### Verb

espentat
* Participi masculí singular del verb espentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pen·tat (3)
* Anagrames: patentes, patentés
# espatarrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.təˈra.βə/, balear /əs.pə.təˈra.və/ Occidental: nord-occidental /es.pa.taˈra.βa/ valencià /es.pa.taˈra.va/, /es.pa.taˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

espatarrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de espatarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de espatarrar.
# espatarraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾe/, occidental /es.pa.ta.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

espatarraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espatarrar.
# espatarrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾa/, occidental /es.pa.ta.raˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espatarrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espatarrar.
# espatarraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾi.əw/, occidental /es.pa.ta.raˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

espatarraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espatarrar.
# espatarraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾas/, occidental /es.pa.ta.raˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

espatarraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espatarrar.
# espatarrassen
## Català
### Verb

espatarrassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espatarrar.

#### Variants

* espatarressin, espatarressen, espatarraren
# espatarrasses
## Català
### Verb

espatarrasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espatarrar.

#### Variants

* espatarressis, espatarresses, espatarrares
# estenallant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎan/ balear /əs.tə.nəˈʎant/, /əs.tə.nəˈjan/ Occidental: nord-occidental /es.te.naˈʎan/ valencià /es.te.naˈʎant/, /es.te.naˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

estenallant
* Gerundi del verb estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llant (4)
# estenallares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.ɾəs/ balear /əs.tə.nəˈʎa.ɾəs/, /əs.tə.nəˈja.ɾəs/ Occidental: /es.te.naˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

estenallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·res (5)
# estenallareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾɛw/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾəw/, /əs.tə.nə.jəˈɾɛw/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estenallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·reu (5)
# estenallaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.əs/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.əs/, /əs.tə.nə.jəˈɾi.əs/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estenallaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ri·es (6)
# estenallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa/ balear /əs.tə.nəˈʎa/, /əs.tə.nəˈja/ Occidental: nord-occidental /es.te.naˈʎa/ valencià /es.te.naˈʎaɾ/, /es.te.naˈʎa/ Informal: nord-occidental /as.te.naˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De estenalles.

### Verb

estenallar trans.
* tenallar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estenallo, estenalla, estenallem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·llar (4)
* Anagrames: estallaren, tenallares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estenallarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾɛm/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾəm/, /əs.tə.nə.jəˈɾɛm/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

estenallarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·rem (5)
# estenallaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nəˈʎa.ɾən/ balear /əs.tə.nəˈʎa.ɾən/, /əs.tə.nəˈja.ɾən/ Occidental: /es.te.naˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

estenallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ren (5)
# estenallaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾan/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾan/, /əs.tə.nə.jəˈɾan/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estenallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ran (5)
# estenallaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.ə/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.ə/, /əs.tə.nə.jəˈɾi.ə/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estenallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de estenallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ri·a (6)
# estenallarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.ən/ balear /əs.tə.nə.ʎəˈɾi.ən/, /əs.tə.nə.jəˈɾi.ən/ Occidental: /es.te.na.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estenallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estenallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·na·lla·ri·en (6)
# esclosquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈke.səm/ balear /əs.kɫosˈke.səm/, /əs.kɫusˈke.səm/ Occidental: /es.kɫosˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esclosquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquéssim, escloscàssim, escloscàssem, escloscàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·qués·sem (4)
# esclosquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈke.sən/ balear /əs.kɫosˈke.sən/, /əs.kɫusˈke.sən/ Occidental: /es.kɫosˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esclosquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessin, escloscassin, escloscassen, escloscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ques·sen (4)
# esclosquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈke.səs/ balear /əs.kɫosˈke.səs/, /əs.kɫusˈke.səs/ Occidental: /es.kɫosˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esclosquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessis, escloscassis, escloscasses, escloscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ques·ses (4)
# esclosquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈke.sin/ balear /əs.kɫosˈke.sin/, /əs.kɫusˈke.sin/ Occidental: /es.kɫosˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esclosquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquessen, escloscassin, escloscassen, escloscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ques·sin (4)
# esclosqui
## Català

   * Pronúncia: central /əsˈkɫɔs.ki/, occidental /esˈkɫɔs.ki/
   * Rimes: -ɔski

### Verb

esclosqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escloscar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escloscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escloscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escloscar.

#### Variants

* [1] esclosco, esclosque, esclosc
* [2] esclosque
* [3] esclosque
* [4] esclosque

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·qui (3)
# esclosquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɫɔs.kin/, occidental /esˈkɫɔs.kin/
   * Rimes: -ɔskin

### Verb

esclosquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escloscar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escloscar.

#### Variants

* [1] esclosquen
* [2] esclosquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·quin (3)
* Anagrama: colquessin
# esclosqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈkes/ balear /əs.kɫosˈkes/, /əs.kɫusˈkes/ Occidental: /es.kɫosˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

esclosqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* [1] escloscàs, escloscara
* [2] escloscàs, escloscara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·qués (3)
# esclosquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈke.sis/ balear /əs.kɫosˈke.sis/, /əs.kɫusˈke.sis/ Occidental: /es.kɫosˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esclosquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosquesses, escloscassis, escloscasses, escloscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·ques·sis (4)
# esclosqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫusˈkɛw/ balear /əs.kɫosˈkəw/, /əs.kɫusˈkɛw/ Occidental: /es.kɫosˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esclosqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escloscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escloscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escloscar.

#### Variants

* [1] escloscau
* [3] escloscau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·queu (3)
# esclosquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɫɔs.kis/, occidental /esˈkɫɔs.kis/
   * Rimes: -ɔskis

### Verb

esclosquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escloscar.

#### Variants

* esclosques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clos·quis (3)
* Anagrama: colquessis
# estofàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.ɾəm/ balear /əs.toˈfa.ɾəm/, /əs.tuˈfa.ɾəm/ Occidental: /es.toˈfa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

estofàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estofar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [2] estofeguéssom, estoféssim, estoféssem, estofàssim, estofàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·rem (4)
* Anagrames: aforestem, metàfores
# estofàs
## Català
### Verb

estofàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofessi, estofessa, estofeguessa, estofés, estofara
* [2] estofegués, estofés, estofara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fàs (3)
* Anagrama: fotessa
# estofàssim
## Català
### Verb

estofàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssom, estoféssim, estoféssem, estofàssem, estofàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fàs·sim (4)
# estofàssiu
## Català
### Verb

estofàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssou, estoféssiu, estofésseu, estofàsseu, estofàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fàs·siu (4)
# estofàieu
## Català
### Verb

estofàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofavo, estofàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·ieu (4)
# estofàssem
## Català
### Verb

estofàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssom, estoféssim, estoféssem, estofàssim, estofàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fàs·sem (4)
# estofàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.ɾəw/ balear /əs.toˈfa.ɾəw/, /əs.tuˈfa.ɾəw/ Occidental: /es.toˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

estofàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de estofar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* [2] estofeguéssou, estoféssiu, estofésseu, estofàssiu, estofàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·reu (4)
* Anagrama: aforesteu
# estofàsseu
## Català
### Verb

estofàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguéssou, estoféssiu, estofésseu, estofàssiu, estofàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fàs·seu (4)
# estofàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βəm/ balear /əs.toˈfa.vəm/, /əs.tuˈfa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.toˈfa.βem/ valencià /es.toˈfa.vem/, /es.toˈfa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

estofàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofàvom, estofàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·vem (4)
# estofàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βəw/ balear /əs.toˈfa.vəw/, /əs.tuˈfa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.toˈfa.βew/ valencià /es.toˈfa.vew/, /es.toˈfa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

estofàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* estofavo, estofàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fà·veu (4)