OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desqualléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kwəˈʎe.sim/, occidental /des.kwaˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desqualléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desquallar.

#### Variants

* desquallàssem, desquallàrem
# desraspados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.rasˈpa.ðos\, meridional \deh.rahˈpa.(ð)oh\
       Americà: alt /dez.rasˈpa.d(o)s/, baix \deh.rahˈpa.ðoh\, austral \deh.rahˈpa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

desraspados m. pl.
* forma plural de desraspado
# desraspadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.ras.paˈðo.ɾa\, meridional \deh.rah.paˈðo.ɾa\
       Americà: alt /dez.r(a)s.paˈdo.ɾa/, baix \deh.rah.paˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Nom

desraspadora f. ‎(plural desraspadoras)
* desrapadora, esgranadora

#### Sinònims

* despalillador

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ras·pa·do·ra (5)

### Vegeu també

* desraspadora. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# dibuixaien
## Català
### Verb

dibuixaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dibuixar.

#### Variants

* dibuixaven
# dibuixaies
## Català
### Verb

dibuixaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dibuixar.

#### Variants

* dibuixaves
# dibuixam
## Català
### Verb

dibuixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dibuixar.

#### Variants

* dibuixem
# dibuixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.βuˈʃa/ Occidental: nord-occidental /di.βujˈʃa/ valencià /di.bujˈʃaɾ/, /di.βuˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dibuixà
   * Etimologia: Probablement del francès antic deboissier ‎(«fer una obra de talla en fusta»), de bois ‎(«fusta»), alternativament del llatí debuxare, de buxus ‎(«bosc»), segle XIII.

### Verb

dibuixar trans., intr., pron. ‎(pronominal dibuixar-se)
* Crear una figura en dues dimensions sobre una superfície amb ajuda d'un llapis, pinzell, ploma o similar.
* Traçar la silueta d'alguna cosa, fer un dibuix.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: dibuixo, dibuixa, dibuixem

#### Derivats

* dibuixant
* dibuix

#### Sinònims

* delinear, dissenyar, guixar, perfilar, traçar
* disenyar (alguerès)

#### Traduccions

* Alemany: zeichnen $^{(de)}$
* Anglès: draw $^{(en)}$
* Àrab: رَسَمَ‎ $^{(ar)}$
* Aragonès: dibuixar $^{(an)}$
* Armeni: նկարել $^{(hy)}$ ‎(nkarel)
* Belarús: рысава́ць $^{(be)}$ ‎(rissavats) (impf), нарысава́ць $^{(be)}$ ‎(narissavats) (pf)
* Búlgar: рису́вам $^{(bg)}$ ‎(rissúvam) (impf), нарису́вам $^{(bg)}$ ‎(narissúvam) (pf)
* Castellà: dibujar $^{(es)}$
* Danès: tegne $^{(da)}$
* Eslovac: kresliť $^{(sk)}$ (impf), nakresliť $^{(sk)}$ (pf)
* Eslovè: risati $^{(sl)}$
* Esperanto: desegni $^{(eo)}$
* Estonià: joonistama $^{(et)}$
* Finès: piirtää $^{(fi)}$
* Francès: dessiner $^{(fr)}$
* Friülà: dissegnâ $^{(fur)}$
* Gallec: debuxar $^{(gl)}$
* Georgià: ხატვა $^{(ka)}$ ‎(khatva)
* Grec: σχεδιάζω $^{(el)}$ ‎(skhediazo)
* Hindi: खींचना $^{(hi)}$
* Hongarès: rajzol $^{(hu)}$
* Ídix: פֿאַרמאָלן‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: lukis $^{(id)}$
* Islandès: teikna $^{(is)}$
* Italià: disegnare $^{(it)}$
* Japonès: 描く $^{(ja)}$
* Kazakh: сурет салу $^{(kk)}$ ‎(swret salw/suret salu)
* Kirguís: сүрөт салуу $^{(ky)}$ ‎(surot saluu)
* Letó: zimet $^{(lv)}$
* Lituà: piešti $^{(lt)}$
* Llatí: pingere $^{(la)}$
* Macedoni: црта $^{(mk)}$ (impf), нацрта $^{(mk)}$ (pf)
* Malai: lukis $^{(ms)}$
* Mongol: зурах $^{(mn)}$
* Neerlandès: tekenen $^{(nl)}$
* Noruec: tegne $^{(no)}$
* Polonès: rysować $^{(pl)}$ (impf), narysować $^{(pl)}$ (pf)
* Portuguès: desenhar $^{(pt)}$
* Romanès: desena $^{(ro)}$
* Rus: рисова́ть $^{(ru)}$ ‎(rissovat) (impf), нарисова́ть $^{(ru)}$ ‎(narissovat) (pf)
* Suec: rita $^{(sv)}$
* Tadjik: расм кашидан $^{(tg)}$
* Tagal: gumuhit $^{(tl)}$
* Tai: วาด $^{(th)}$
* Telugu: గీయు $^{(te)}$
* Turc: çizmek $^{(tr)}$
* Txec: kreslit $^{(cs)}$ (impf), nakreslit $^{(cs)}$ (pf)
* Urdú: کھینچنا‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: chizmoq $^{(uz)}$
* Való: dessiner $^{(wa)}$
* Vietnamita: vẽ $^{(vi)}$
* Xinès: 畫 $^{(zh)}$ ‎(画, huà)

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·bui·xar (3)
* Anagrames: buixardi, buixardí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: dibuixar
# dibuixar-se
## Català
### Verb

dibuixar-se
* Forma pronominal de dibuixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: dibuixares
# dibuixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.βu.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /di.βuj.ʃaˈɾan/ valencià /di.buj.ʃaˈɾan/, /di.βu.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

dibuixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de dibuixar.
# dibuixara
## Català
### Verb

dibuixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dibuixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dibuixar.

#### Variants

* [1] dibuixessi, dibuixessa, dibuixeguessa, dibuixés, dibuixàs
* [2] dibuixegués, dibuixés, dibuixàs
# dibuixaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.βuˈʃa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /di.βujˈʃa.ɾen/ valencià /di.bujˈʃa.ɾen/, /di.βuˈʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

dibuixaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de dibuixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dibuixar.

#### Variants

* [2] dibuixeguessen, dibuixessin, dibuixessen, dibuixassin, dibuixassen
# desmoralitzar-se
## Català
### Verb

desmoralitzar-se
* Forma pronominal de desmoralitzar.
# desmorriar-se
## Català
### Verb

desmorriar-se
* Forma pronominal de desmorriar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desmotivacion
## Occità

   * Pronúncia: /dez.mu.ti.βaˈsju/

### Nom

desmotivacion f. ‎(plural desmotivacions)
* desmotivació
# disilluderemo
## Italià
### Verb

disilluderemo
* primera persona plural (noi) del futur de disilludere
# disilluderesti
## Italià
### Verb

disilluderesti
* segona persona singular (tu) del condicional de disilludere
# disilludersi
## Italià

   * Pronúncia: /di.zilˈluː.der.si/

### Verb

disilludersi pron.
* forma pronominal de disilludere

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ṣil·lù·der·si (5)
# disilluderà
## Italià
### Verb

disilluderà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de disilludere
# disilluderebbe
## Italià
### Verb

disilluderebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de disilludere
# disilluderemmo
## Italià
### Verb

disilluderemmo
* primera persona plural (noi) del condicional de disilludere
# disilluderete
## Italià
### Verb

disilluderete
* segona persona plural (voi) del futur de disilludere
# disilluderebbero
## Italià
### Verb

disilluderebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de disilludere
# disilluderei
## Italià
### Verb

disilluderei
* primera persona singular (io) del condicional de disilludere
# disilludereste
## Italià
### Verb

disilludereste
* segona persona plural (voi) del condicional de disilludere
# dàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.səw/, occidental /ˈda.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

dàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Vosaltres/vós] déssiu, désseu, dàsseu, dàssiu o dàreu.

#### Sinònims

* donàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dàs·seu (2)
* Anagrames: suades, usades

## Català antic
### Verb

dàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# dàssim
## Català

   * Pronúncia: /ˈda.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

dàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Nosaltres] déssim, déssem, dàssem, dàssim o dàrem.

#### Sinònims

* donàssim
# dàtil
## Català

   * Pronúncia: /ˈda.tiɫ/
   * Etimologia: Del llatí dactylus, del grec antic δάκτυλος ‎(dáktylos, «dit») per la seva forma, segle XIII, doblet del cultisme dàctil.

### Nom

dàtil m. ‎(plural dàtils)
* Fruit comestible de la palmera datilera, amb un pinyol allargat i amb un tall longitudinal, polpa carnosa i coberta dura.

#### Traduccions

* Albanès: hurmë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Dattel $^{(de)}$ f.
* Anglès: date $^{(en)}$
* Àrab: تَمْرَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: խուրմա $^{(hy)}$ ‎(khurmà)
* Àzeri: xurma $^{(az)}$
* Basc: datil $^{(eu)}$
* Búlgar: фурма́ $^{(bg)}$ f. ‎(furmà)
* Castellà: dátil $^{(es)}$
* Coreà: 대추 $^{(ko)}$ ‎(daechu)
* Danès: daddel $^{(da)}$ c.
* Eslovac: datľa $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: datelj $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: daktilo $^{(eo)}$
* Estonià: dattel $^{(et)}$
* Feroès: dadla $^{(fo)}$ f.
* Finès: taateli $^{(fi)}$
* Francès: datte $^{(fr)}$
* Friülà: datul $^{(fur)}$ m.
* Gal·lès: datysen $^{(cy)}$
* Grec: χουρμάς $^{(el)}$ m. ‎(khurmàs)
* Grec antic: φοῖνιξ $^{(grc)}$ m. ‎(phoînix)
* Hebreu: תָּמָר‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: खजूर $^{(hi)}$ f.
* Ido: datelo $^{(io)}$
* Indonesi: kurma $^{(id)}$
* Islandès: daðla $^{(is)}$ f.
* Italià: dattero $^{(it)}$
* Japonès: デーツ $^{(ja)}$ ‎(dētsu)
* Kazakh: құрма $^{(kk)}$ ‎(qurma/khurma)
* Letó: datele $^{(lv)}$ f.
* Lituà: datulė $^{(lt)}$ f.
* Llatí: palmula $^{(la)}$ f.
* Macedoni: у́рма $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: dadel $^{(nl)}$ m.
* Noruec: daddel $^{(no)}$ m.
* Occità: dàtil $^{(oc)}$ m.
* Polonès: daktyl $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: datil $^{(pt)}$ m., tâmara $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: datla $^{(rm)}$ f.
* Romanès: curmală $^{(ro)}$ f.
* Rus: финик $^{(ru)}$ m. ‎(finik)
* Suahili: tende $^{(sw)}$
* Suec: dadel $^{(sv)}$
* Tadjik: хурмо $^{(tg)}$
* Tagal: datiles $^{(tl)}$
* Tai: อินทผลัม $^{(th)}$
* Tàtar: хөрмә $^{(tt)}$
* Txec: datle $^{(cs)}$ f.
* Uzbek: xurmo $^{(uz)}$
* Volapük: daet $^{(vo)}$
* Wolof: tàndarma $^{(wo)}$
* Xinès: 椰枣 $^{(zh)}$ ‎(yēzǎo)

### Miscel·lània

* Síl·labes: dà·til (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.səm/, occidental /ˈda.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

dàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Nosaltres] déssim, déssem, dàssem, dàssim o dàrem.

#### Sinònims

* donàssem

## Català antic
### Verb

dàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# dàrets
## Català antic
### Verb

dàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de dar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# dàssiu
## Català

   * Pronúncia: /ˈda.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

dàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Vosaltres/vós] déssiu, désseu, dàsseu, dàssiu o dàreu.

#### Sinònims

* donàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dàs·siu (2)
* Anagrames: assidu, saudís
# dàssets
## Català antic
### Verb

dàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# dàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.ɾəw/, occidental /ˈda.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

dàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de dar.
    [Vosaltres/vós] dàreu o vau/vàreu dar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] déssiu, désseu, dàsseu, dàssiu o dàreu.

#### Sinònims

* donàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dà·reu (2)
* Anagrama: deurà

## Català antic
### Verb

dàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de dar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# detraieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tɾəˈjɛw/ balear /də.tɾəˈjəw/, /də.tɾəˈjɛw/ Occidental: /de.tɾaˈjew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

detraieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de detraure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb detraure.

#### Variants

* [1] detraeu
* [2] detraeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ieu (3)
* Anagrames: editareu, editàreu
# detraiévem
## Català
### Verb

detraiévem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraívem, detraívom, detrèiem, detréiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ié·vem (4)
# detraiéveu
## Català
### Verb

detraiéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraíveu, detraívou, detrèieu, detréieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ié·veu (4)
# detraieva
## Català
### Verb

detraieva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* [1] detraïva, detreia
* [2] detraïva, detreia

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ie·va (4)
# detraieves
## Català
### Verb

detraieves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraïves, detreies

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ie·ves (4)
# detraient
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.tɾəˈjen/ balear /də.tɾəˈjent/, /də.tɾəˈjen/ Occidental: nord-occidental /de.tɾaˈjen/ valencià /de.tɾaˈjent/, /de.tɾaˈjen/
   * Rimes: -ent

### Verb

detraient
* Gerundi del verb detraure.

#### Variants

* detraent, detraguent

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ient (3)
# detraieven
## Català
### Verb

detraieven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de detraure.

#### Variants

* detraïven, detreien

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·ie·ven (4)
# detrassos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈtɾa.sus/ balear /dəˈtɾa.sos/, /dəˈtɾa.sus/ Occidental: /deˈtɾa.sos/
   * Rimes: -asos

### Nom

detrassos m. pl.
* Forma plural de detràs.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tras·sos (3)
* Anagrames: redossats, sostrades, trossades
# detrau
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾaw/, occidental /deˈtɾaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

detrau
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de detraure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb detraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·trau (2)
* Heterograma de 6 lletres (adertu)
* Anagrames: retuda, tardeu, tudaré
# detrauen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾa.wən/, occidental /deˈtɾa.wen/
   * Rimes: -awen

### Verb

detrauen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de detraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tra·uen (3)
* Anagrames: atendreu, endeutar
# disillusa
## Italià
### Verb

disillusa
* participi passat femení singular de disilludere
# disillusero
## Italià
### Verb

disillusero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de disilludere
# disillusi
## Italià
### Verb

disillusi
* participi passat masculí plural de disilludere
* primera persona singular (io) del passat de disilludere
# disilluse
## Italià
### Verb

disilluse
* participi passat femení plural de disilludere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de disilludere
# disillusesi
## Italià
### Verb

disillusesi
* participi passat femení plural de disilludersi
# disillusisi
## Italià
### Verb

disillusisi
* participi passat masculí plural de disilludersi
# disilludo
## Italià
### Verb

disilludo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de disilludere
# disillusasi
## Italià
### Verb

disillusasi
* participi passat femení singular de disilludersi
# disilluso
## Italià
### Verb

disilluso m. ‎(femení disillusa, plural masculí disillusi, plural femení disilluse)
* participi passat masculí singular de disilludere
# disilludono
## Italià
### Verb

disilludono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de disilludere
# destruiguera
## Català
### Verb

destruiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·trui·gue·ra (4)
* Anagrames: distraguéreu, traduigueres
# destruigueren
## Català
### Verb

destruigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destruir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruigueres
## Català
### Verb

destruigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de destruir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruigueves
## Català
### Verb

destruigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de destruir.
# destruiguessen
## Català
### Verb

destruiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruigueven
## Català
### Verb

destruigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de destruir.
# destruesquis
## Català
### Verb

destruesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·es·quis (4)
* Anagrama: destruïsques
# destruiguesses
## Català
### Verb

destruiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruigueva
## Català
### Verb

destruigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de destruir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·trui·gue·va (4)
* Anagrama: traduigueves
# destruesquin
## Català
### Verb

destruesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·es·quin (4)
* Anagrama: destruïsquen
# dissenyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.səˈɲa.βəw/, balear /di.səˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /di.seˈɲa.βew/ valencià /di.seˈɲa.vew/, /di.seˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dissenyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dissenyar.
# dissenyéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.səˈɲe.səm/, occidental /di.seˈɲe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

dissenyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissenyar.
# dissenyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.səˈɲi/, occidental /di.seˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

dissenyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dissenyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: disenyis
# disseque
## Català
### Verb

disseque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dissecar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dissecar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dissecar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dissecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·se·que (3)
* Anagrama: quedessi
# dissequem
## Català
### Verb

dissequem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dissecar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dissecar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dissecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·se·quem (3)
* Anagrames: medisques, quedéssim
# dissenyésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.səˈɲe.səw/, occidental /di.seˈɲe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

dissenyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissenyar.
# dissenyéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.səˈɲe.sim/, occidental /di.seˈɲe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

dissenyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissenyar.
# dissenyéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.səˈɲe.siw/, occidental /di.seˈɲe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

dissenyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissenyar.
# dissequen
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈse.kən/, occidental /diˈse.ken/
   * Rimes: -eken

### Verb

dissequen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dissecar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dissecar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dissecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·se·quen (3)
* Anagrama: quedessin
# domesticavate
## Italià
### Verb

domesticavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de domesticare
# domesticati
## Italià
### Verb

domesticati
* participi passat masculí plural de domesticare
# domestications
## Francès

   * Pronúncia: /dɔ.mɛs.ti.kaˈsjɔ̃/

### Nom

domestications f. pl.
* forma plural de domestication
# domesticava
## Italià
### Verb

domesticava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de domesticare
# domesticavamo
## Italià
### Verb

domesticavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de domesticare
# domestication
## Francès

   * Pronúncia: /dɔ.mɛs.ti.kaˈsjɔ̃/

### Nom

domestication f. ‎(plural domestications)
* domesticació
# domesticato
## Italià
### Verb

domesticato m. ‎(femení domesticata, plural masculí domesticati, plural femení domesticate)
* participi passat masculí singular de domesticare
# domesticavano
## Italià
### Verb

domesticavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de domesticare
# domesticatisi
## Italià
### Verb

domesticatisi
* participi passat masculí plural de domesticarsi
# domesticatosi
## Italià
### Verb

domesticatosi m. ‎(femení domesticatasi, plural masculí domesticatisi, plural femení domesticatesi)
* participi passat masculí singular de domesticarsi
# difusió
## Català

   * Pronúncia: /di.fu.ziˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí diffusio.

### Nom

difusió f. ‎(plural difusions)
* Repartiment extensiu.
    Les proteïnes transportadores que mitjancen la difusió facilitada uneixen un compost en un costat de la membrana i l'alliberen a l'altre costat.
* Comunicació àmplia.
    En el bienni 2004-2005 la difusió de la premsa diària, setmanal, quinzenal i mensual en català ha patit una aturada significativa.

#### Traduccions

* Alemany: Diffusion $^{(de)}$ f.
* Anglès: diffusion $^{(en)}$
* Búlgar: дифузия $^{(bg)}$ f. ‎(difuzia)
* Castellà: difusión $^{(es)}$ f.
* Francès: diffusion $^{(fr)}$ f.
* Japonès: 拡散 $^{(ja)}$
* Occità: difusion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: dyfuzja $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: difusão $^{(pt)}$ f.
* Romanès: difuzie $^{(ro)}$ f.
* Rus: диффу́зия $^{(ru)}$ f. ‎(diffúzia)
* Serbocroat: дифузија $^{(sh)}$, difuzija $^{(sh)}$ f.
* Txec: difuze $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 擴散 $^{(zh)}$ ‎(扩散, kuòsàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fu·si·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
* ↑ John L. Ingraham, Catherine A. Ingraham, Introducció a la microbiologia, 1999
* ↑ Informe de la comunicació a Catalunya 2005-2006, 2007
# difícilmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /diˌfi.θilˈmen.te/
       Americà: alt /diˌfi.silˈmen.t(e)/, baix /diˌfi.silˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De difícil i el sufix -mente.

### Adverbi

difícilmente
* difícilment

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fí·cil·men·te (5)
# difíciles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /diˈfi.θi.les/, meridional /diˈfi.θi.leh/
       Americà: alt /diˈfi.si.l(e)s/, baix /diˈfi.si.leh/, austral /diˈfi.si.les/
   * Rimes: -iθiles

### Adjectiu

difíciles inv. pl.
* forma plural de difícil