OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desconsellasses
## Català
### Verb

desconsellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconsellessis, desconsellesses, desconsellassis, desconsellares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llas·ses (5)
# desconsellassis
## Català
### Verb

desconsellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconsellessis, desconsellesses, desconsellasses, desconsellares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llas·sis (5)
# desconsellau
## Català
### Verb

desconsellau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desconsellar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desconsellar.

#### Variants

* [1] desconselleu
* [2] desconselleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llau (4)
# desconsellassin
## Català
### Verb

desconsellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconsellessin, desconsellessen, desconsellassen, desconsellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llas·sin (5)
# desconsellassen
## Català
### Verb

desconsellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconsellessin, desconsellessen, desconsellassin, desconsellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llas·sen (5)
# desconsellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.səˈʎa.βən/ balear /dəs.kon.səˈʎa.vən/, /dəs.kun.səˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /des.kon.seˈʎa.βen/ valencià /des.kon.seˈʎa.ven/, /des.kon.seˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desconsellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·lla·ven (5)
# desconsellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.səˈʎa.βə/ balear /dəs.kon.səˈʎa.və/, /dəs.kun.səˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /des.kon.seˈʎa.βa/ valencià /des.kon.seˈʎa.va/, /des.kon.seˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desconsellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desconsellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·lla·va (5)
# demonitzàssiu
## Català
### Verb

demonitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* demonitzéssiu, demonitzésseu, demonitzàsseu, demonitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zàs·siu (5)
# demonitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.niˈd͡zes/ balear /də.mo.niˈd͡zes/, /də.mu.niˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /de.mo.niˈd͡zes/, valencià /de.mo.niˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

demonitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* [1] demonitzàs, demonitzara
* [2] demonitzàs, demonitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zés (4)
# demonitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.niˈd͡za.βəw/ balear /də.mo.niˈd͡za.vəw/, /də.mu.niˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.mo.niˈd͡za.βew/ valencià /de.mo.niˈza.vew/, /de.mo.niˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

demonitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de demonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zà·veu (5)
# demonitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.niˈd͡ze.səw/ balear /də.mo.niˈd͡ze.səw/, /də.mu.niˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /de.mo.niˈd͡ze.sew/, valencià /de.mo.niˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

demonitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* demonitzéssiu, demonitzàssiu, demonitzàsseu, demonitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zés·seu (5)
# demonitzàsseu
## Català
### Verb

demonitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* demonitzéssiu, demonitzésseu, demonitzàssiu, demonitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zàs·seu (5)
# demonitzàssim
## Català
### Verb

demonitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* demonitzéssim, demonitzéssem, demonitzàssem, demonitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zàs·sim (5)
# demonitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.niˈd͡za.βəm/ balear /də.mo.niˈd͡za.vəm/, /də.mu.niˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.mo.niˈd͡za.βem/ valencià /de.mo.niˈza.vem/, /de.mo.niˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

demonitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de demonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zà·vem (5)
# demonitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.niˈd͡ze.səm/ balear /də.mo.niˈd͡ze.səm/, /də.mu.niˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /de.mo.niˈd͡ze.sem/, valencià /de.mo.niˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

demonitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* demonitzéssim, demonitzàssim, demonitzàssem, demonitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zés·sem (5)
# demonitzàs
## Català
### Verb

demonitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* [1] demonitzés, demonitzara
* [2] demonitzés, demonitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zàs (4)
* Heterograma de 10 lletres (adeimnostz)
# demonitzàssem
## Català
### Verb

demonitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demonitzar.

#### Variants

* demonitzéssim, demonitzéssem, demonitzàssim, demonitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·nit·zàs·sem (5)
# descomptavo
## Català
### Verb

descomptavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de descomptar.

#### Variants

* descomptàieu, descomptàveu
# descomptaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈta.βəs/ balear /dəs.komˈta.vəs/, /dəs.kumˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /des.komˈta.βes/ valencià /des.komˈta.ves/, /des.komˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

descomptaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de descomptar.

#### Variants

* descomptaies
# descomptava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈta.βə/ balear /dəs.komˈta.və/, /dəs.kumˈta.və/ Occidental: nord-occidental /des.komˈta.βa/ valencià /des.komˈta.va/, /des.komˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

descomptava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descomptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descomptar.

#### Variants

* [1] descomptavi, descomptaia
* [2] descomptaia
# descomptau
## Català
### Verb

descomptau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de descomptar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb descomptar.

#### Variants

* [1] descompteu
* [2] descompteu
# descomptaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kumˈta.βən/ balear /dəs.komˈta.vən/, /dəs.kumˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /des.komˈta.βen/ valencià /des.komˈta.ven/, /des.komˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

descomptaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de descomptar.

#### Variants

* descomptaien
# descomptavi
## Català
### Verb

descomptavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descomptar.

#### Variants

* descomptaia, descomptava
# descompte
## Català
### Verb

descompte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descomptar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descomptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descomptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb descomptar.

#### Variants

* [1] descompto, descompti, descompt
* [2] descompti, descompto
* [3] descompti, descompto
* [4] descompti
# descomptassis
## Català
### Verb

descomptassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descomptar.

#### Variants

* descompteguesses, descomptessis, descomptesses, descomptasses, descomptares
# deflections
## Anglès
### Nom

deflections
* forma plural de deflection
# defora
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈfɔ.ɾə/, occidental /deˈfɔ.ɾa/
   * Rimes: -ɔɾa
   * Etimologia: Compost de de i fora.

### Adverbi

defora
* En la part exterior, de fora.

#### Traduccions

* Anglès: outside $^{(en)}$
* Castellà: fuera $^{(es)}$
* Francès: dehors $^{(fr)}$
* Italià: fuori $^{(it)}$
* Occità: defòra $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fo·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (adefor)
* Anagrama: forade

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# deformacion
## Occità

   * Pronúncia: /de.fuɾ.maˈsju/

### Nom

deformacion f. ‎(plural deformacions)
* deformació
# deflection
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈflɛkʃən/

### Nom

deflection ‎(plural deflections)
* (hoquei) desviació

### Vegeu també

* deflection. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# deflected pass
## Anglès
### Nom

deflected pass
* (esports de pilota) paret

#### Sinònims

* give and go
* wall pass

### Vegeu també

* deflected pass. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# deflegmar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fɫəɡˈma/ Occidental: nord-occidental /de.fɫeɡˈma/ valencià /de.fɫeɡˈmaɾ/, /de.fɫeɡˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix de- i el grec antic φλέγμα ‎(phlegma).

### Verb

deflegmar trans.
* Fer una deflagmació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: deflegmo, deflegma, deflegmem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fleg·mar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# defloració
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.fɫu.ɾə.siˈo/ balear /də.fɫo.ɾə.siˈo/, /də.fɫu.ɾə.siˈo/ Occidental: /de.fɫo.ɾa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí defloratio.

### Nom

defloració f. ‎(plural defloracions)
* Caiguda massiva de flors que es pot produir per condicions ambientals desfavorables o infeccions per fongs.

#### Sinònims

* antoptosi

#### Relacionats

* desflorar

#### Traduccions

* Anglès: defloration $^{(en)}$
* Castellà: defloración $^{(es)}$ f.
* Francès: défloration $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·flo·ra·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# desfies
## Català antic
### Verb

desfies
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasies, desfahies, desfayes, desfehies, desfeyes
# desfilada
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.fiˈɫa.ðə/, occidental /des.fiˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De desfilar, segle XX.

### Nom

desfilada f. ‎(plural desfilades)
* Acció de desfilar ordenadament fent files.

#### Traduccions

* Albanès: paradë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Parade $^{(de)}$ f., Aufmarsch $^{(de)}$ m.
* Anglès: parade $^{(en)}$
* Àrab: اِسْتِعْرَاض‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: շքերթ $^{(hy)}$ ‎(xkert)
* Belarús: пара́д $^{(be)}$ m. ‎(parad)
* Búlgar: пара́д $^{(bg)}$ m. ‎(parad)
* Castellà: desfile $^{(es)}$ m.
* Coreà: 행렬 $^{(ko)}$ ‎(haengnyeol)
* Danès: optog $^{(da)}$ n.
* Eslovac: prehliadka $^{(sk)}$, paráda $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: parada $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: parado $^{(eo)}$
* Estonià: paraad $^{(et)}$
* Feroès: skrúðgonga $^{(fo)}$ f.
* Finès: paraati $^{(fi)}$
* Francès: défilé $^{(fr)}$ m.
* Georgià: პარადი $^{(ka)}$ ‎(pàradi)
* Grec: παρέλαση $^{(el)}$ f. ‎(parélassi)
* Grec antic: πομπή $^{(grc)}$ f. ‎(pompḗ)
* Hebreu: תַּהֲלוּכָה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: परैड $^{(hi)}$
* Hongarès: szemle $^{(hu)}$, parádé $^{(hu)}$
* Ídix: פּאַראַד‎ $^{(yi)}$
* Islandès: skrúðganga $^{(is)}$ f.
* Italià: sfilata $^{(it)}$, parata $^{(it)}$ f.
* Japonès: 行進 $^{(ja)}$
* Kazakh: парад $^{(kk)}$ ‎(parad)
* Kirguís: парад $^{(ky)}$ ‎(parad)
* Letó: parade $^{(lv)}$ f.
* Lituà: paradas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: pompa $^{(la)}$ f.
* Macedoni: парада $^{(mk)}$ f.
* Mongol: цэргийн жагсаал $^{(mn)}$
* Neerlandès: parade $^{(nl)}$ f., optocht $^{(nl)}$ m.
* Noruec: parade $^{(no)}$
* Polonès: parada $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: desfile $^{(pt)}$ m.
* Romanès: paradă $^{(ro)}$ f.
* Rus: пара́д $^{(ru)}$ m. ‎(parad)
* Serbocroat: поворка $^{(sh)}$, povorka $^{(sh)}$ f.
* Suec: parad $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: парад $^{(tg)}$
* Tagal: paradas $^{(tl)}$
* Tai: ขบวนแห่ $^{(th)}$
* Turc: gösteri $^{(tr)}$
* Txec: přehlídka $^{(cs)}$ f.
* Urdú: پریڈ‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: parad $^{(uz)}$
* Vietnamita: sự phô trương $^{(vi)}$
* Volapük: päräd $^{(vo)}$
* Xinès: 游行 $^{(zh)}$ ‎(yóuxíng)

### Verb

desfilada
* Participi femení singular del verb desfilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·fi·la·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# desfigurar-se
## Català
### Verb

desfigurar-se
* Forma pronominal de desfigurar.
# desfist
## Català antic
### Verb

desfist
* segona persona singular (tu) del passat de desfer

#### Variants

* desfahist, desfaeres, desferes, desfés
# desfiducií
## Català
### Verb

desfiducií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desfiduciar.
# desfien
## Català antic
### Verb

desfien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasien, desfahien, desfayen, desfehien, desfeyen
# desfilar-se
## Català
### Verb

desfilar-se
* Forma pronominal de desfilar.
# dendei
## Basc
### Nom

dendei
* datiu definit plural de denda
# dendekin
## Basc
### Nom

dendekin
* comitatiu definit plural de denda
# dendatatik
## Basc
### Nom

dendatatik
* ablatiu indefinit de denda
# dendatzat
## Basc
### Nom

dendatzat
* prolatiu indefinit de denda
# dendengatik
## Basc
### Nom

dendengatik
* causal definit plural de denda
# dendek
## Basc
### Nom

dendek
* ergatiu definit plural de denda
# denden
## Basc
### Nom

denden
* genitiu definit plural de denda
# dendatarantz
## Basc
### Nom

dendatarantz
* al·latiu direccional indefinit de denda
# dendatik
## Basc
### Nom

dendatik
* ablatiu definit singular de denda
# dendaz
## Basc
### Nom

dendaz
* instrumental definit singular de denda
* instrumental indefinit de denda
# desembalaríveu
## Català
### Verb

desembalaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desembalar.

#### Variants

* desembalaríeu
# desembalasses
## Català
### Verb

desembalasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalar.

#### Variants

* desembaleguesses, desembalessis, desembalesses, desembalassis, desembalares
# desembalassen
## Català
### Verb

desembalassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalar.

#### Variants

* desembaleguessen, desembalessin, desembalessen, desembalassin, desembalaren
# desembalatgen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bəˈɫa.d͡ʒən/, occidental /de.zem.baˈɫa.d͡ʒen/
   * Rimes: -adʒen

### Verb

desembalatgen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de desembalatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desembalatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [2] desembalatgin
* [3] desembalatgin
# desembalassis
## Català
### Verb

desembalassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalar.

#### Variants

* desembaleguesses, desembalessis, desembalesses, desembalasses, desembalares
# desembalatge
## Català
### Verb

desembalatge
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desembalatjar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desembalatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desembalatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desembalatjar.

#### Variants

* [1] desembalatjo, desembalatgi, desembalatj
* [2] desembalatgi
* [3] desembalatgi
* [4] desembalatgi
# desembalassin
## Català
### Verb

desembalassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembalar.

#### Variants

* desembaleguessen, desembalessin, desembalessen, desembalassen, desembalaren
# dekumitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.tan/

### Verb

dekumitan
* acusatiu de dekumita
# dekumonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmon.ta/

### Verb

dekumonta ‎(plural dekumontaj, acusatiu dekumontan, plural acusatiu dekumontajn)
* participi actiu futur de dekumi
# dekumontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmon.taj/

### Verb

dekumontaj
* forma plural de dekumonta
# dekumitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.tajn/

### Verb

dekumitajn
* acusatiu plural de dekumita
# dekumite
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.te/

### Verb

dekumite
* participi passiu adverbial passat de dekumi
# dekumito
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.to/

### Verb

dekumito ‎(plural dekumitoj, acusatiu dekumiton, plural acusatiu dekumitojn)
* participi passiu nominal passat de dekumi
# dekumitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.toj/

### Verb

dekumitoj
* forma plural de dekumito
# dekumiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.ton/

### Verb

dekumiton
* acusatiu de dekumito
# dekumitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.taj/

### Verb

dekumitaj
* forma plural de dekumita
# dekumitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.kuˈmi.tojn/

### Verb

dekumitojn
* acusatiu plural de dekumito
# densificazioni
## Italià

   * Pronúncia: /den.si.fi.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

densificazioni f. pl.
* forma plural de densificazione
# densification
## Francès

   * Pronúncia: /dɑ̃.si.fi.kaˈsjɔ̃/

### Nom

densification f. ‎(plural densifications)
* densificació
# densificazione
## Italià

   * Pronúncia: /den.si.fi.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

densificazione f. ‎(plural densificazioni)
* densificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·si·fi·ca·zió·ne (6)
# densificacion
## Occità

   * Pronúncia: /den.si.fi.kaˈsju/

### Nom

densificacion f. ‎(plural densificacions)
* densificació
# densifications
## Francès

   * Pronúncia: /dɑ̃.si.fi.kaˈsjɔ̃/

### Nom

densifications f. pl.
* forma plural de densification
# densis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛn.siːs/

### Adjectiu

dēnsīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de dēnsus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de dēnsus
# densificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /den.si.fi.kaˈθjo.nes/, meridional \deŋ.si.fi.kaˈθjo.neh\
       Americà: alt /den.si.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix \deŋ.si.fi.kaˈsjo.neh\, austral /den.si.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

densificaciones f. pl.
* forma plural de densificación
# densificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /den.si.fi.kaˈθjon/, meridional \deŋ.si.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /den.si.fi.k(a)ˈsjon/, baix \deŋ.si.fi.kaˈsjoŋ\, austral /den.si.fi.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

densificación f. ‎(plural densificaciones)
* densificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·si·fi·ca·ción (5)
# desfé
## Català
### Verb

desfé
* (literari, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desfer.
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desfer.

#### Variants

* [1] desféu
* [2] desfés

### Miscel·lània

* Anagrames: defès, defés, fedes

## Català antic
### Verb

desfé
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de desfer
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfed, desfech, desféu
* [2] desfés
# desférem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfe.ɾəm/, occidental /desˈfe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

desférem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desfer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.

#### Variants

* [2] desfacéssim, desféssom, desféssim, desféssem

## Català antic
### Verb

desférem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de desfer
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaem, desfem, desfaérem
* [2] desfaséssem, desfacéssem, desfaéssem, desféssem, desfaérem
# desfés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfes/, occidental /desˈfes/
   * Rimes: -es

### Verb

desfés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desfer.

#### Variants

* [1] desfacés, desfacessi, desfessa, desfera
* [2] desfacés, desfacessi, desfera
* [3] desfé

## Català antic
### Verb

desfés
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desfer
* segona persona singular (tu) del passat de desfer
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de desfer
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de desfer
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaés, desfaérets, desfaéreu, desférets, desféreu
* [2] desfahist, desfist, desfaeres, desferes
* [3] desfasés, desfacés, desfaés, desfaera, desfera
* [4] desfasés, desfacés, desfaés, desfaera, desfera
* [5] desfé
# desféieu
## Català
### Verb

desféieu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desfer.

#### Variants

* desféveu, desfèieu
# desféreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfe.ɾəw/, occidental /desˈfe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

desféreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desfer.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.

#### Variants

* [2] desfacéssiu, desféssou, desféssiu, desfésseu

## Català antic
### Verb

desféreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de desfer
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desfer

#### Variants

* [1] desfaés, desfés, desfaérets, desfaéreu, desférets
* [2] desfaséssets, desfacéssets, desfaéssets, desféssets, desfaérets, desférets, desfasésseu, desfacésseu, desfaésseu, desfésseu, desfaéreu
# desféssets
## Català antic
### Verb

desféssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desfer

#### Variants

* desfaséssets, desfacéssets, desfaéssets, desfaérets, desférets, desfasésseu, desfacésseu, desfaésseu, desfésseu, desfaéreu, desféreu
# desféssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈfe.səm/, occidental /desˈfe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desféssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desfer.

#### Variants

* desfacéssim, desféssom, desféssim, desférem

## Català antic
### Verb

desféssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de desfer

#### Variants

* desfaséssem, desfacéssem, desfaéssem, desfaérem, desférem
# desfèyeu
## Català antic
### Verb

desfèyeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desfer

#### Variants

* desfasíets, desfahíets, desfàyets, desfehíets, desfèyets, desfíets, desfasíeu, desfahíeu, desfàyeu, desfehíeu, desfíeu