OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# advingueu
## Català
### Verb

advingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb advenir.
# advinguen
## Català
### Verb

advinguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb advenir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb advenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vin·guen (3)
* Anagrama: advenguin
# agilització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡za.siˈo/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De agilitzar i el sufix -ció.

### Nom

agilització f. ‎(plural agilitzacions)
* agilitació

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·lit·za·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# agilitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒiˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈɫi.d͡za/, valencià /a.d͡ʒiˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

agilitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agilitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agilitzar.
# agilitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡za.siˈons/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

agilitzacions f. pl.
* Forma plural de agilització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·lit·za·ci·ons (6)
# agilitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫiˈd͡za/ valencià /a.d͡ʒi.ɫiˈzaɾ/, /a.d͡ʒi.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agilitzà
   * Etimologia: De àgil i el sufix -itzar.

### Verb

agilitzar trans.
* Agilitar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agilitzo, agilitza, agilitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·lit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# agilitzara
## Català
### Verb

agilitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agilitzar.
# agilitzam
## Català
### Verb

agilitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agilitzar.
# agilitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.ɫi.d͡zaˈɾan/, valencià /a.d͡ʒi.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agilitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agilitzar.
# aflonjà
## Català
### Verb

aflonjà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aflonjar.
# aflonjàreu
## Català
### Verb

aflonjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aflonjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjàs
## Català
### Verb

aflonjàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjàssim
## Català
### Verb

aflonjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjaves
## Català
### Verb

aflonjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aflonjar.
# aflonjàrem
## Català
### Verb

aflonjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aflonjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈfɫɔɲ.ʒu/, occidental /aˈfɫɔɲ.d͡ʒo/

### Verb

aflonjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aflonjar.
# aflonjàssem
## Català
### Verb

aflonjàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjàsseu
## Català
### Verb

aflonjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# aflonjàssiu
## Català
### Verb

aflonjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflonjar.
# adeleraríeu
## Català
### Verb

adeleraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adelerar-se.
# adelerat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫəˈɾat/, occidental /a.ðe.ɫeˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix a-, deler i el sufix -at.

### Adjectiu

adelerat m. ‎(femení adelerada, plural masculí adelerats, plural femení adelerades)
* Ple de deler.
    «Aquesta gent loquaç i adelerada / que, sense esforç aparent, / separa el bé del mal.»Miquel Martí i Pol, Vint-i-set poemes en tres temps.

#### Traduccions
### Verb

adelerat
* Participi masculí singular del verb adelerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·le·rat (4)
* Anagrama: delataré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adelerats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫəˈɾats/, occidental /a.ðe.ɫeˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

adelerats m. pl.
* Forma plural de adelerat.

### Verb

adelerats
* Participi masculí plural del verb adelerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·le·rats (4)
* Anagrames: alertades, alterades, delatares, estrelada
# adelerassen
## Català
### Verb

adelerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·le·ras·sen (5)
* Anagrama: desalenar-se
# adeleraven
## Català
### Verb

adeleraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adelerar-se.
# adelerasses
## Català
### Verb

adelerasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adelerau
## Català
### Verb

adelerau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adelerar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adelerar-se.
# adelerava
## Català
### Verb

adelerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adelerar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adelerar-se.
# agobiésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈe.səw/ balear /ə.ɣo.biˈe.səw/, /ə.ɣu.biˈe.səw/ Occidental: /a.ɣo.biˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

agobiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssiu, agobiàssiu, agobiàsseu, agobiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·és·seu (5)
# agobiï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈβi.i/ balear /ə.ɣoˈbi.i/, /ə.ɣuˈbi.i/ Occidental: /a.ɣoˈbi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

agobiï
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agobiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agobiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agobiar.

#### Variants

* [1] agobie
* [2] agobie
* [3] agobie

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·ï (4)
# agobiïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈβi.in/ balear /ə.ɣoˈbi.in/, /ə.ɣuˈbi.in/ Occidental: /a.ɣoˈbi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

agobiïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agobiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agobiar.

#### Variants

* [1] agobien
* [2] agobien

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·ïn (4)
# agobií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈi/ balear /ə.ɣo.biˈi/, /ə.ɣu.biˈi/ Occidental: /a.ɣo.biˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

agobií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agobiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·í (4)
# agobiéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈe.səm/ balear /ə.ɣo.biˈe.səm/, /ə.ɣu.biˈe.səm/ Occidental: /a.ɣo.biˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agobiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssim, agobiàssim, agobiàssem, agobiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·és·sem (5)
# agobiéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈe.sim/ balear /ə.ɣo.biˈe.sim/, /ə.ɣu.biˈe.sim/ Occidental: /a.ɣo.biˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agobiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiéssem, agobiàssim, agobiàssem, agobiàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·és·sim (5)
# agobiéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈe.siw/ balear /ə.ɣo.biˈe.siw/, /ə.ɣu.biˈe.siw/ Occidental: /a.ɣo.biˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agobiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobiésseu, agobiàssiu, agobiàsseu, agobiàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·és·siu (5)
# agobiïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈβi.is/ balear /ə.ɣoˈbi.is/, /ə.ɣuˈbi.is/ Occidental: /a.ɣoˈbi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

agobiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* agobies

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·ïs (4)
# agobiés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.βiˈes/ balear /ə.ɣo.biˈes/, /ə.ɣu.biˈes/ Occidental: /a.ɣo.biˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

agobiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agobiar.

#### Variants

* [1] agobiàs, agobiara
* [2] agobiàs, agobiara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·bi·és (4)
* Heterograma de 7 lletres (abegios)
* Anagrama: bogaies
# agoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.ɡoj/
   * Àudio: Països Baixos

### Nom

agoj
* forma plural de ago
# aferraré
## Català
### Verb

aferraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aferrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.fe.raˈɾe/
       Americà: alt /a.f(e).raˈɾe/, baix /a.fe.raˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aferraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aferrar
# aferraries
## Català
### Verb

aferraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aferrar.
# aferrarà
## Català
### Verb

aferrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aferrar.
# aferraràs
## Català
### Verb

aferraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aferrar.
# aferraríeu
## Català
### Verb

aferraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aferrar.
# aferraria
## Català
### Verb

aferraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aferrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aferrar.
# aferrarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.feˈraɾ.se/
       Americà: alt /a.feˈraɾ.s(e)/, baix /a.feˈraɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aferrarse trans., intr., pron. ‎(present me aferro, passat me aferré, futur me aferraré)
* forma pronominal de aferrar
# aferrareu
## Català
### Verb

aferrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aferrar.
# agermanésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈne.səw/, occidental /a.ʒeɾ.maˈne.sew/
       Informal: /a.ʒeɾ.maˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

agermanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Vosaltres/vós] agermanéssiu, agermanésseu, agermanàsseu, agermanàssiu o agermanàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nés·seu (5)
* Anagrames: amareguessen, amargenésseu
# agermaní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈni/, occidental /a.d͡ʒeɾ.maˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

agermaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de agermanar.
    [Jo] agermaní o vaig agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·ní (4)
* Anagrames: amagrien, amargeni, amargení, amigaren, geminara, geminarà, germania, Germània
# aggettivi
## Italià

   * Pronúncia: /ad.d͡ʒetˈtiː.vi/

### Nom

aggettivi m. pl.
* forma plural de aggettivo
# agermanéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈne.siw/, occidental /a.ʒeɾ.maˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agermanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Vosaltres/vós] agermanéssiu, agermanésseu, agermanàsseu, agermanàssiu o agermanàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nés·siu (5)
* Anagrames: amansigueres, amargenéssiu, marineguessa
# aggettivo
## Italià

   * Pronúncia: /ad.d͡ʒetˈtiː.vo/

### Nom

aggettivo m. ‎(plural aggettivi)
* adjectiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·get·tì·vo (4)
# agermanéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈne.sim/, occidental /a.ʒeɾ.maˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agermanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Nosaltres] agermanéssim, agermanéssem, agermanàssem, agermanàssim o agermanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nés·sim (5)
* Anagrama: amargenéssim
# aggettivalmente
## Italià

   * Pronúncia: /ad.d͡ʒet.ti.valˈmen.te/
   * Etimologia: De aggettivale i el sufix -mente.

### Adverbi

aggettivalmente
* adjectivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·get·ti·val·mén·te (6)
# ages
## Anglès
### Nom

ages
* forma plural de age
# agez
## Basc
### Nom

agez
* instrumental definit plural de aga
# aggak
## Inuktitut
### Nom

aggak ‎(sil·làbic ᐊᒡᒐᒃ)
* mà
# aferesiraino
## Basc
### Nom

aferesiraino
* terminatiu definit singular de aferesi
# aferesirengatik
## Basc
### Nom

aferesirengatik
* causal indefinit de aferesi
# aferesirentzat
## Basc
### Nom

aferesirentzat
* benefactiu indefinit de aferesi
# aferesirik
## Basc
### Nom

aferesirik
* partitiu indefinit de aferesi
# aferesiri
## Basc
### Nom

aferesiri
* datiu indefinit de aferesi
# aferesirantz
## Basc
### Nom

aferesirantz
* al·latiu direccional definit singular de aferesi
# aferesiren
## Basc
### Nom

aferesiren
* genitiu indefinit de aferesi
# aferesitan
## Basc
### Nom

aferesitan
* inessiu indefinit de aferesi
# aferesirekin
## Basc
### Nom

aferesirekin
* comitatiu indefinit de aferesi
# aferesitako
## Basc
### Nom

aferesitako
* genitiu locatiu indefinit de aferesi
# afigurava
## Català
### Verb

afigurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afigurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afigurar.
# afigure
## Català
### Verb

afigure
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afigurar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afigurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afigurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afigurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·gu·re (4)
* Heterograma de 7 lletres (aefgiru)
* Anagrames: figuera, Figuera
# afigurau
## Català
### Verb

afigurau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afigurar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afigurar.
# afiguraven
## Català
### Verb

afiguraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afigurar.
# afiguraves
## Català
### Verb

afiguraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afigurar.
# afigureguem
## Català
### Verb

afigureguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afigurar.
# afigurats
## Català
### Verb

afigurats
* Participi masculí plural del verb afigurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·gu·rats (4)
* Anagrames: fustigara, fustigarà
# afiguravi
## Català
### Verb

afiguravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afigurar.
# afiguravo
## Català
### Verb

afiguravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afigurar.
# afigureguessa
## Català
### Verb

afigureguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afigurar.
# aguantàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

aguantàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Nosaltres] aguantéssim, aguantéssem, aguantàssem, aguantàssim o aguantàrem.
# aguantàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣwənˈta.βəm/, /ə.ɣwənˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣwanˈta.βɛm/, /a.ɣwanˈta.ɛm/ valencià /a.ɣwanˈta.vem/, /a.ɣwanˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

aguantàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aguantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guan·tà·vem (4)
* Anagrames: amuntegava, augmentava
# aguanté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣwanˈte\, meridional \a.ɣwaŋˈte\
       Americà: alt /a.ɡwanˈte/, baix \a.ɣwaŋˈte\, austral \a.ɣwanˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

aguanté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb aguantar
# aguantàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈtas/
   * Rimes: -as

### Verb

aguantàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Jo] aguantés, aguantàs o aguantara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Ell/ella/vostè] aguantés, aguantàs o aguantara.
# aguantàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣwənˈta.βəw/, /ə.ɣwənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣwanˈta.βɛw/, /a.ɣwanˈta.ɛw/ valencià /a.ɣwanˈta.vew/, /a.ɣwanˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aguantàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aguantar.
# aguantàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.səm/, occidental /a.ɣwanˈta.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

aguantàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Nosaltres] aguantéssim, aguantéssem, aguantàssem, aguantàssim o aguantàrem.
# aguantàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

aguantàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Vosaltres/vós] aguantéssiu, aguantésseu, aguantàsseu, aguantàssiu o aguantàreu.
# aguantàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.ɾəw/, occidental /a.ɣwanˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aguantàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aguantar.
    [Vosaltres/vós] aguantàreu o vau/vàreu aguantar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] aguantéssiu, aguantésseu, aguantàsseu, aguantàssiu o aguantàreu.
# aguantàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣwənˈta.səw/, occidental /a.ɣwanˈta.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

aguantàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguantar.
    [Vosaltres/vós] aguantéssiu, aguantésseu, aguantàsseu, aguantàssiu o aguantàreu.
# afusar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fuˈza/ Occidental: nord-occidental /a.fuˈza/ valencià /a.fuˈzaɾ/, /a.fuˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afusà
   * Etimologia: Del prefix a- i fus.

### Verb

afusar trans., pron. ‎(pronominal afusar-se)
* Donar forma de fus.
* Ficar-se de cap a dins l'aigua.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afuso, afusa, afusem

#### Sinònims

* afuar
* capbussar

#### Traduccions

* Castellà: ahusar $^{(es)}$
* Italià: affusolare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·sar (3)
* Anagrama: afraus

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# afusara
## Català
### Verb

afusara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·sa·ra (4)
* Anagrama: afuaràs
# afusares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈza.ɾəs/, occidental /a.fuˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

afusares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afusar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fu·sa·res (4)
* Anagrama: afusar-se
# afusaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈɾi.ə/, occidental /a.fu.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

afusaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afusar.
# afusar-se
## Català
### Verb

afusar-se
* Forma pronominal de afusar.

### Miscel·lània

* Anagrama: afusares
# afusaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fu.zəˈɾan/, occidental /a.fu.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

afusaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afusar.
# afusaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fuˈza.ɾən/, occidental /a.fuˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

afusaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afusar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afusar.
# afusareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.zəˈɾɛw/ balear /ə.fu.zəˈɾəw/, /ə.fu.zəˈɾɛw/ Occidental: /a.fu.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

afusareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afusar.
# agafegués
## Català
### Verb

agafegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafeguéssom
## Català
### Verb

agafeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafe
## Català
### Verb

agafe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agafar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agafar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agafar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agafar.
# agafeguesses
## Català
### Verb

agafeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafegueu
## Català
### Verb

agafegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agafar.
# agafeguessa
## Català
### Verb

agafeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafeguessen
## Català
### Verb

agafeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafeguéssou
## Català
### Verb

agafeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agafar.
# agafeguem
## Català
### Verb

agafeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agafar.
# agafem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈfɛm/ balear /ə.ɣəˈfəm/, /ə.ɣəˈfɛm/ Occidental: /a.ɣaˈfem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agafem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agafar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agafar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fem (3)
* Anagrama: afameg
# ahucàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.uˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

ahucàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ahucar.
    [Nosaltres] ahuquéssim, ahuquéssem, ahucàssem, ahucàssim o ahucàrem.
Grafia antiga per aücàssim o ucàssim.