OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esgüellessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎe.sən/, occidental /ez.ɣweˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esgüellessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellessin, esgüellassen, esgüellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lles·sen (4)
* Anagrama: lleneguesses
# esgüelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡwəˈʎɛw/ balear /əz.ɣwəˈʎəw/, /əz.ɣwəˈʎɛw/ Occidental: /ez.ɣweˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgüelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esgüellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esgüellar.
# eskerrengatik
## Basc
### Nom

eskerrengatik
* causal indefinit de esker
* causal definit plural de esker
# eskerretarantz
## Basc
### Nom

eskerretarantz
* al·latiu direccional definit plural de esker
* al·latiu direccional indefinit de esker
# eskerrentzat
## Basc
### Nom

eskerrentzat
* benefactiu definit plural de esker
* benefactiu indefinit de esker
# eskerrera
## Basc
### Nom

eskerrera
* al·latiu definit singular de esker
# eskerretan
## Basc
### Nom

eskerretan
* inessiu definit plural de esker
* inessiu indefinit de esker
# eskerrerantz
## Basc
### Nom

eskerrerantz
* al·latiu direccional definit singular de esker
# eskerretako
## Basc
### Nom

eskerretako
* genitiu locatiu indefinit de esker
* genitiu locatiu definit plural de esker
# eskerreraino
## Basc
### Nom

eskerreraino
* terminatiu definit singular de esker
# eskerretara
## Basc
### Nom

eskerretara
* al·latiu definit plural de esker
* al·latiu indefinit de esker
# eskerretaraino
## Basc
### Nom

eskerretaraino
* terminatiu definit plural de esker
* terminatiu indefinit de esker
# escullosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈʎo.zə/ balear /əs.kuˈʎo.zə/, /əs.kuˈjo.zə/ Occidental: /es.kuˈʎo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

escullosa f. ‎(plural esculloses)
* Forma femenina de escullós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·llo·sa (4)
* Anagrames: collàsseu, col·làsseu
# escultismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kulˈtiz.mo/, meridional /eh.kulˈtih.mo/
       Americà: alt /es.k(u)lˈtiz.mo/, baix /eh.kulˈtih.mo/
   * Rimes: -izmo

### Nom

escultismo m. ‎(plural escultismos)
* escoltisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cul·tis·mo (4)

### Vegeu també

* escultismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escullosos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈʎo.zus/ balear /əs.kuˈʎo.zos/, /əs.kuˈjo.zus/ Occidental: /es.kuˈʎo.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

escullosos m. pl.
* Forma plural de escullós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·llo·sos (4)
# esculo
## Català

   * Pronúncia: central /əsˈku.ɫu/, occidental /esˈku.ɫo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

esculo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escular.

#### Variants

* esculi, escul

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·lo (3)
* Heterograma de 6 lletres (celosu)
# esculloses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈʎo.zəs/ balear /əs.kuˈʎo.zəs/, /əs.kuˈjo.zəs/ Occidental: /es.kuˈʎo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

esculloses f. pl.
* Forma plural de escullosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·llo·ses (4)
# escullós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈʎos/ balear /əs.kuˈʎos/, /əs.kuˈjos/ Occidental: /es.kuˈʎos/ Informal: nord-occidental /as.kuˈʎos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De escull i el sufix -ós.

### Adjectiu

escullós m. ‎(femení escullosa, plural masculí escullosos, plural femení esculloses)
* Dels esculls.
* Que està ple d’esculls.
* (nord-occidental) De bon aspecte i salut.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·llós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escultismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kulˈtiz.mos/, meridional /eh.kulˈtih.moh/
       Americà: alt /es.kulˈtiz.m(o)s/, baix /eh.kulˈtih.moh/, austral /eh.kulˈtih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

escultismos m. pl.
* forma plural de escultismo
# escultista
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kulˈtis.ta/, meridional /eh.kulˈtih.ta/
       Americà: alt /es.kulˈtis.t(a)/, baix /eh.kulˈtih.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

escultista m. f. ‎(plural escultistas)
* escolta

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cul·tis·ta (4)

### Vegeu també

* escultista. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# esllisavo
## Català
### Verb

esllisavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esllisar.
# esllisat
## Català
### Verb

esllisat
* Participi masculí singular del verb esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·sat (3)
* Anagrames: allistes, allistés, estallis, llisseta, tallessi
# esllisaves
## Català
### Verb

esllisaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·sa·ves (4)
* Anagrames: allevessis, esllavisse
# eslliseguem
## Català
### Verb

eslliseguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esllisar.
# esllisavi
## Català
### Verb

esllisavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esllisar.
# esllise
## Català
### Verb

esllise
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esllisar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esllisar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esllisar.

### Miscel·lània

* Anagrama: il·leses
# esllisava
## Català
### Verb

esllisava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esllisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·sa·va (4)
* Anagrama: allisaves
# esllisaven
## Català
### Verb

esllisaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·sa·ven (4)
* Anagrama: allevessin
# esllisaríeu
## Català
### Verb

esllisaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esllisar.
# esllisats
## Català
### Verb

esllisats
* Participi masculí plural del verb esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·sats (3)
* Anagrames: esllissat, llistessa, llitasses, tallessis
# esmicar-se
## Català
### Verb

esmicar-se
* Forma pronominal de esmicar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aceréssim, cairéssem, cariéssem, cessaríem, maceressi
# esmeril
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.məˈɾiɫ/, occidental /ez.meˈɾiɫ/
   * Rimes: -il
   * Etimologia: Del grec bizantí σμερίλιον ‎(smerílion), diminutiu de σμερί ‎(smerí), del clàssic σμύρις ‎(smýris), segle XV.

### Nom

esmeril m. ‎(plural esmerils)
* Mineral de color fosc i molt dur, una varietat de corindó, emprat per a treballar metalls, vidre i pedres precioses.

#### Variants

* esmerill (antic)

#### Traduccions

* Anglès: emery $^{(en)}$
* Castellà: esmeril $^{(es)}$ m.
* Francès: émeri $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·ril (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ez.meˈɾil/, meridional /eh.meˈɾil/
       Americà: alt /ez.meˈɾil/, baix /eh.meˈɾil/
   * Rimes: -il
   * Etimologia: Del català esmeril.
   * Etimologia: Del francès antic esmeril, del fràncic *smiril ‎(«esmirla»).

### Nom

esmeril m. ‎(plural esmeriles)
* esmeril
* paper de vidre

### Nom

esmeril m. ‎(plural esmeriles)
* armarill

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·me·ril (3)
# esmeriles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ez.meˈɾi.les/, meridional /eh.meˈɾi.leh/
       Americà: alt /ez.meˈɾi.l(e)s/, baix /eh.meˈɾi.leh/, austral /eh.meˈɾi.les/
   * Rimes: -iles

### Nom

esmeriles m. pl.
* forma plural de esmeril
# esmerçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.mərˈsa/ Occidental: nord-occidental /ez.merˈsa/ valencià /ez.meɾˈsaɾ/, /ez.meɾˈsa/ Informal: nord-occidental /az.merˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esmerçà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *exmerciāre ‎(«desprendre diners»), de merx, mercis ‎(«mercaderia»), segle XIII.

### Verb

esmerçar trans.
* Emprar diners per comprar o vendre.
* (figuradament) Emprar energia, activitat, esforços, etc., en una empresa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esmerço, esmerça, esmercem

#### Sinònims

* mercadejar
* invertir, esforçar-se

#### Traduccions

* Anglès: invest $^{(en)}$
* Castellà: invertir $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mer·çar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# esmes
## Català
### Nom

esmes f. pl.
* Forma plural de esma.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mes (2)
* Anagrames: meses, mesés, semes
# esmicol
## Català
### Verb

esmicol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmicolar.

#### Variants

* esmicolo, esmicole, esmicoli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·mi·col (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceilmos)
# escupina
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈpi.nə/, occidental /es.kuˈpi.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

escupina f.
* Antigament, escopina (saliva).

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·pi·na (4)
* Heterograma de 8 lletres (aceinpsu)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# escupo
## Català
### Verb

escupo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escopir.

#### Variants

* escup, escupi

### Miscel·lània

* Anagrames: copseu, ocupes, ocupés
# escupin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.pin/, occidental /esˈku.pin/
   * Rimes: -upin

### Verb

escupin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escopir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escopir.

#### Variants

* [1] escupen
* [2] escupen
# escups
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkups/, occidental /esˈkups/
   * Rimes: -ups

### Verb

escups
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escopir.
# escur
## Català

   * Pronúncia: (verb) balear /əsˈkuɾ/
   * Etimologia: Del català antic, mantingut en alguerès per influència del sard iscuru i del sasserès ischuru.

### Nom

escur m. ‎(plural escurs)
* (alguerès) obscuritat

### Verb

escur
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur (2)
* Anagrames: creus, Creus, crues, cruse, cures, curés, cúser, sucre, Sucre

## Català antic

   * Etimologia: De escurar ‎(«obscurir»).

### Adjectiu

escur
* obscur

### Nom

escur m. ‎(plural escurs)
* obscuritat

#### Sinònims

* escuredat

### Verb

escur
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de escurar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de escurar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de escurar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de escurar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# escupis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.pis/, occidental /esˈku.pis/
   * Rimes: -upis

### Verb

escupis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* escupes
# escura
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.ɾə/, occidental /esˈku.ɾa/
   * Rimes: -uɾa

### Verb

escura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escurar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (acersu)
* Anagrames: creuàs, escuar, èuscar, sucaré, ucares

## Català antic
### Verb

escura
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de escurar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de escurar
# escura-xemeneies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˌku.ɾə.ʃə.məˈnɛ.jəs/, occidental /esˌku.ɾa.t͡ʃe.meˈne.jes/
   * Rimes: -ɛjes
   * Etimologia: De escurar i xemeneia, segle XVIII

### Nom

escura-xemeneies m. f. ‎(plural escura-xemeneies)
* Persona que escura xemeneies.

#### Traduccions

* Alemany: Schornsteinfeger $^{(de)}$ m., Kaminfeger $^{(de)}$ m.
* Anglès: chimney sweep $^{(en)}$
* Castellà: deshollinador $^{(es)}$ m.
* Danès: skorstensfejer $^{(da)}$
* Francès: ramoneur $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ra·xe·me·ne·ies (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escurabasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˌku.ɾəˈβa.səs/, occidental /esˌku.ɾaˈba.ses/
   * Rimes: -ases
   * Etimologia: De escurar i bassa.

### Nom

escurabasses m. f. ‎(plural invariable)
* Escurador de basses.

#### Traduccions

* Castellà: pocero $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ra·bas·ses (5)
* Anagrames: escabussar-se, escabussares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escurabosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˌku.ɾəˈβo.səs/, occidental /esˌku.ɾaˈbo.ses/
   * Rimes: -oses
   * Etimologia: De escurar i bossa.

### Nom

escurabosses m. f. ‎(plural invariable)
* escurabutxaques

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·ra·bos·ses (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esgalabraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgalabraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgalabrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgalabrar.
# esgalabraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾas/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgalabraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgalabrar.
# esgalabrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾɛw/ balear /əz.ɣə.ɫə.bɾəˈɾəw/, /əz.ɣə.ɫə.bɾəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgalabrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgalabrar.
# esgalabrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgalabrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgalabrar.
# esgalabrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾa/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgalabrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgalabrar.
# esgalabraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾe/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgalabraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgalabrar.
# esgalabraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgalabraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgalabrar.
# esgalabraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫə.βɾəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣa.ɫa.bɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgalabraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgalabrar.
# espioienganaino
## Basc
### Nom

espioienganaino
* terminatiu definit plural de espioi
# espioiengatik
## Basc
### Nom

espioiengatik
* causal definit plural de espioi
# espioiez
## Basc
### Nom

espioiez
* instrumental definit plural de espioi
# espioik
## Basc
### Nom

espioik
* ergatiu indefinit de espioi
# espioiengan
## Basc
### Nom

espioiengan
* inessiu definit plural de espioi
# espioienganako
## Basc
### Nom

espioienganako
* genitiu locatiu definit plural de espioi
# espioiengana
## Basc
### Nom

espioiengana
* al·latiu definit plural de espioi
# espioienganantz
## Basc
### Nom

espioienganantz
* al·latiu direccional definit plural de espioi
# espioiengandik
## Basc
### Nom

espioiengandik
* ablatiu definit plural de espioi
# espioientzat
## Basc
### Nom

espioientzat
* benefactiu definit plural de espioi
# espertinarien
## Català
### Verb

espertinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ri·en (6)
# espertinaràs
## Català
### Verb

espertinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ràs (5)
# espertinats
## Català
### Verb

espertinats
* Participi masculí plural del verb espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nats (4)
# espertinars
## Català

   * Pronúncia: septentrional /əs.pəɾ.tiˈnas/

### Nom

espertinars m. pl.
* Forma plural de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nars (4)
* Anagrama: repartissen
# espertinaries
## Català
### Verb

espertinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ri·es (6)
# espertinaré
## Català
### Verb

espertinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·ré (5)
* Anagrames: arrepenties, penetraries
# espertinarà
## Català
### Verb

espertinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·rà (5)
* Anagrames: aprestarien, partenaires, presentaria, serpentària, trepanaries
# espertinaríem
## Català
### Verb

espertinaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·rí·em (6)
# espertinaríeu
## Català
### Verb

espertinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na·rí·eu (6)
# espertinat
## Català
### Verb

espertinat
* Participi masculí singular del verb espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·nat (4)
# esgalabràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫəˈβɾa.ɾəm/, occidental /ez.ɣa.ɫaˈbɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esgalabràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esgalabrar.
# esgalabrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫəˈβɾa/, occidental /ez.ɣa.ɫaˈbɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgalabrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esgalabrar.
# esgalabrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈɫa.βɾin/, occidental /ez.ɣaˈɫa.bɾin/

### Verb

esgalabrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgalabrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgalabrar.

#### Variants

* [1] esgalabren
* [2] esgalabren

### Miscel·lània

* Anagrama: albargines
# esgalabri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈɫa.βɾi/, occidental /ez.ɣaˈɫa.bɾi/

### Verb

esgalabri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgalabrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgalabrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgalabrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgalabrar.

#### Variants

* [1] esgalabro
* [2] esgalabre
* [3] esgalabre
* [4] esgalabre

### Miscel·lània

* Anagrama: ablagires
# esgalabreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ɫəˈβɾɛw/ balear /əz.ɣə.ɫəˈbɾəw/, /əz.ɣə.ɫəˈbɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ɫaˈbɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgalabreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esgalabrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esgalabrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esgalabrar.
# esgalabro
## Català
### Verb

esgalabro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgalabrar.

#### Variants

* esgalabri

### Miscel·lània

* Anagrama: bagolares
# esgalabressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫəˈβɾe.sis/, occidental /ez.ɣa.ɫaˈbɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esgalabressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgalabrar.

#### Variants

* esgalabresses
# esgalabris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈɫa.βɾis/, occidental /ez.ɣaˈɫa.bɾis/

### Verb

esgalabris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgalabrar.

#### Variants

* esgalabres
# esgalabràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫəˈβɾa.ɾəw/, occidental /ez.ɣa.ɫaˈbɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esgalabràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esgalabrar.
# esgalabressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ɫəˈβɾe.sin/, occidental /ez.ɣa.ɫaˈbɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esgalabressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgalabrar.

#### Variants

* esgalabressen
# espitreguessi
## Català
### Verb

espitreguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitregar.

#### Variants

* espitreguessa, espitragués, espitregàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gues·si (5)
# espitregueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pi.tɾəˈɣɛw/ balear /əs.pi.tɾəˈɣəw/, /əs.pi.tɾəˈɣɛw/ Occidental: /es.pi.tɾeˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espitregueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de espitregar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb espitregar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb espitregar.

#### Variants

* [1] espitregau
* [3] espitregau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gueu (4)
# espitregui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈtɾɛ.ɣi/, occidental /es.piˈtɾe.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

espitregui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espitregar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb espitregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb espitregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb espitregar.

#### Variants

* [1] espitrego, espitreg

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gui (4)
# espitregà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣa/, occidental /es.pi.tɾeˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

espitregà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gà (4)
* Anagrames: pasteregi, pasteregí, pirateges, pirategés
# espitreguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈtɾɛ.ɣən/, occidental /es.piˈtɾe.ɣen/
   * Rimes: -ɛɡen

### Verb

espitreguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·guen (4)
# espitregues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈtɾɛ.ɣəs/, occidental /es.piˈtɾe.ɣes/
   * Rimes: -ɛɡes

### Verb

espitregues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gues (4)
# espitreguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈtɾɛ.ɣin/, occidental /es.piˈtɾe.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

espitreguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb espitregar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·guin (4)
# espitregàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.tɾəˈɣa.ɾəm/, occidental /es.pi.tɾeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

espitregàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de espitregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gà·rem (5)
# espitreguessa
## Català
### Verb

espitreguessa
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espitregar.

#### Variants

* espitreguessi, espitragués, espitregàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·tre·gues·sa (5)
* Anagrames: espitregàsseu, pasteregéssiu