OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alliberàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.βəˈɾa.ɾəm/, occidental /a.ʎi.beˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alliberàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alliberar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
# alliberàs
## Català
### Verb

alliberàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·be·ràs (4)
* Anagrames: abelliràs, abillares, ballaries, bisellara, bisellarà
# alliberàssem
## Català
### Verb

alliberàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alliberar.
# alemanarenganantz
## Basc
### Nom

alemanarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de aleman
# alemanarengatik
## Basc
### Nom

alemanarengatik
* causal definit singular de aleman
# alemanarentzat
## Basc
### Nom

alemanarentzat
* benefactiu definit singular de aleman
# alemanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.leˈma.nas/, meridional /a.leˈma.nah/
       Americà: alt /a.leˈma.n(a)s/, baix /a.leˈma.nah/, austral /a.leˈma.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

alemanas f. pl.
* forma plural de alemana

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·ma·nas (4)
* Anagrama: amalasen
# alemanarengan
## Basc
### Nom

alemanarengan
* inessiu definit singular de aleman
# alemanarenganako
## Basc
### Nom

alemanarenganako
* genitiu locatiu definit singular de aleman
# alemanari
## Basc
### Nom

alemanari
* datiu definit singular de aleman
# alemanarengana
## Basc
### Nom

alemanarengana
* al·latiu definit singular de aleman
# alemanarenganaino
## Basc
### Nom

alemanarenganaino
* terminatiu definit singular de aleman
# alemanarengandik
## Basc
### Nom

alemanarengandik
* ablatiu definit singular de aleman
# amalgamiamo
## Italià
### Verb

amalgamiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de amalgamare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de amalgamare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de amalgamare
# amalgamiamoci
## Italià
### Verb

amalgamiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de amalgamarsi
# amalgametarantz
## Basc
### Nom

amalgametarantz
* al·latiu direccional definit plural de amalgama
# amalgametatik
## Basc
### Nom

amalgametatik
* ablatiu definit plural de amalgama
# amalgameu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məɫ.ɣəˈmɛw/ balear /ə.məɫ.ɣəˈməw/, /ə.məɫ.ɣəˈmɛw/ Occidental: /a.maɫ.ɣaˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amalgameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amalgamar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amalgamar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amalgamar.
# amalgametara
## Basc
### Nom

amalgametara
* al·latiu definit plural de amalgama
# amalgametaraino
## Basc
### Nom

amalgametaraino
* terminatiu definit plural de amalgama
# amalgamez
## Basc
### Nom

amalgamez
* instrumental definit plural de amalgama
# amalgami
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məɫˈɣa.mi/, occidental /a.maɫˈɣa.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

amalgami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amalgamar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amalgamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amalgamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amalgamar.

## Italià
### Verb

amalgami
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de amalgamare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de amalgamare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de amalgamare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de amalgamare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de amalgamare
# amalgamiate
## Italià
### Verb

amalgamiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de amalgamare
# agregarien
## Català
### Verb

agregarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agregar.
# agregariva
## Català
### Verb

agregariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de agregar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agregar.
# agregariven
## Català
### Verb

agregariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agregar.
# agregarà
## Català
### Verb

agregarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agregar.
# agregaré
## Català
### Verb

agregaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agregar.
# agregaríeu
## Català
### Verb

agregaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agregar.
# agregaràs
## Català
### Verb

agregaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agregar.
# alliteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎiˈtɛw/ balear /ə.ʎiˈtəw/, /ə.ʎiˈtɛw/ Occidental: /a.ʎiˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alliteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allitar.
# allitessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈte.sis/, occidental /a.ʎiˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

allitessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allitar.
# allitàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈta.ɾəm/, occidental /a.ʎiˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

allitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de allitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·tà·rem (4)
* Anagrames: al·literam, amartelli, amartellí, ratllàiem, tallaríem
# alliti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎi.ti/, occidental /aˈʎi.ti/
   * Rimes: -iti

### Verb

alliti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allitar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allitar.
# allitàs
## Català
### Verb

allitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·tàs (3)
* Anagrames: aïllats, allisat, allista, allistà, atallis
# allito
## Català

   * Pronúncia: central /əˈʎi.tu/, occidental /aˈʎi.to/
   * Rimes: -ito

### Verb

allito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allitar.
# allitis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎi.tis/, occidental /aˈʎi.tis/
   * Rimes: -itis

### Verb

allitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·tis (3)
* Anagrames: allisti, allistí
# allità
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈta/, occidental /a.ʎiˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

allità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de allitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·tà (3)
* Anagrames: aïllat, atalli, atallí
# allitàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎiˈta.ɾəw/, occidental /a.ʎiˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

allitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de allitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·tà·reu (4)
* Anagrames: al·literau, ratllàieu, tallaríeu
# allitin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎi.tin/, occidental /aˈʎi.tin/
   * Rimes: -itin

### Verb

allitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allitar.
# almorzaràs
## Català
### Verb

almorzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de almorzar.
# almorzaré
## Català
### Verb

almorzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de almorzar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /al.moɾ.θaˈɾe/
       Americà: alt /al.moɾ.s(a)ˈɾe/, baix /al.moɾ.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

almorzaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb almorzar
# almorzasses
## Català
### Verb

almorzasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb almorzar.
# almorzarà
## Català
### Verb

almorzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de almorzar.
# almorzassen
## Català
### Verb

almorzassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb almorzar.
# almorzaries
## Català
### Verb

almorzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de almorzar.
# almorzaríeu
## Català
### Verb

almorzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de almorzar.
# alimentàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈta.ɾəm/, occidental /a.ɫi.menˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

alimentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de alimentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·tà·rem (5)
* Anagrama: lamentaríem
# alimentàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈta.ɾəw/, occidental /a.ɫi.menˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

alimentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de alimentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·tà·reu (5)
* Anagrama: lamentaríeu
# alimentàssem
## Català
### Verb

alimentàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentàieu
## Català
### Verb

alimentàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alimentar.
# alimentàs
## Català
### Verb

alimentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈta/, occidental /a.ɫi.menˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

alimentà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de alimentar.
# ajocaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒu.kəˈɾi.əs/ balear /ə.ʒo.kəˈɾi.əs/, /ə.ʒu.kəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒo.kaˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒo.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ajocaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ajocar.
# ajocara
## Català
### Verb

ajocara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajocar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajocar.
# ajocaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈka.ɾən/ balear /ə.ʒoˈka.ɾən/, /ə.ʒuˈka.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈka.ɾen/, valencià /a.d͡ʒoˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ajocaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ajocar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajocar.
# ajocares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒuˈka.ɾəs/ balear /ə.ʒoˈka.ɾəs/, /ə.ʒuˈka.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒoˈka.ɾes/, valencià /a.d͡ʒoˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ajocares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ajocar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jo·ca·res (4)
* Anagrama: ajocar-se
# ajocareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒu.kəˈɾɛw/ balear /ə.ʒo.kəˈɾəw/, /ə.ʒu.kəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒo.kaˈɾew/, valencià /a.d͡ʒo.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ajocareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ajocar.
# ajocarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒu.kəˈɾi.ən/ balear /ə.ʒo.kəˈɾi.ən/, /ə.ʒu.kəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒo.kaˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒo.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ajocarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ajocar.
# ajocar-se
## Català
### Verb

ajocar-se
* Forma pronominal de ajocar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ajocares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ajocaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒu.kəˈɾan/ balear /ə.ʒo.kəˈɾan/, /ə.ʒu.kəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒo.kaˈɾan/, valencià /a.d͡ʒo.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ajocaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ajocar.
# ajocaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒu.kəˈɾi.ə/ balear /ə.ʒo.kəˈɾi.ə/, /ə.ʒu.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒo.kaˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒo.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ajocaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ajocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ajocar.
# amanerava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nəˈɾa.βə/, balear /ə.mə.nəˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ma.neˈɾa.βa/ valencià /a.ma.neˈɾa.va/, /a.ma.neˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amanerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amanerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amanerar.
# amanere
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈne.ɾə/, occidental /a.maˈne.ɾe/
   * Rimes: -eɾe

### Verb

amanere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanerar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amanerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amanerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·re (4)
* Anagrama: Emerana
# amaneresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.səs/, occidental /a.ma.neˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amaneresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.
# amaneren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈne.ɾən/, occidental /a.maˈne.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

amaneren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amanerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amanerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amanerar.
# amaneraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nəˈɾa.βəs/, balear /ə.mə.nəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ma.neˈɾa.βes/ valencià /a.ma.neˈɾa.ves/, /a.ma.neˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amaneraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amanerar.
# amaneraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nəˈɾa.βən/, balear /ə.mə.nəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ma.neˈɾa.βen/ valencià /a.ma.neˈɾa.ven/, /a.ma.neˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amaneraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amanerar.
# amaneressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.sən/, occidental /a.ma.neˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amaneressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.
# amaneressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.sin/, occidental /a.ma.neˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amaneressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·res·sin (5)
* Anagrama: amarinessen
# allegati
## Maltès

   * Pronúncia: /ɐllɛgɐtɪ/

### Nom

allegati inv. pl.
* forma plural de allegat
# allectum
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈleːk.tʊm/

### Verb

allēctum
* supí acusatiu de allegō

### Verb

allectum
* supí acusatiu de alliciō
# allavós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈβos/, balear /ə.ʎəˈvos/ Occidental: nord-occidental /a.ʎaˈβos/ valencià /a.ʎaˈvos/, /a.ʎaˈβos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De allau i el sufix -ós.

### Adjectiu

allavós m. ‎(femení allavosa, plural masculí allavosos, plural femení allavoses)
* Que és favorable a causar una allau.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lla·vós (3)
* Anagrama: sollava

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# alleamento
## Gallec
### Nom

alleamento m. ‎(plural alleamentos)
* alienació
# allegare
## Llatí

   * Pronúncia: /al.leːˈɡaː.rɛ/

### Verb

allēgāre
* infinitiu del present actiu de allēgō
# allegas
## Llatí

   * Pronúncia: /alˈleː.ɡaːs/

### Verb

allēgās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de allēgō
# allegat
## Maltès

   * Pronúncia: /ɐllɛgɐt/
   * Etimologia: Potser del català al·legat.

### Adjectiu

allegat m. ‎(femení allegata, plural allegati)
* al·legat
# alleamentos
## Gallec
### Nom

alleamentos m. pl.
* forma plural de alleamento
# allegata
## Maltès

   * Pronúncia: /ɐllɛgɐtɐ/

### Nom

allegata
* forma femenina de allegat
# aldaketan
## Basc
### Nom

aldaketan
* inessiu definit singular de aldaketa
# aldaketarekin
## Basc
### Nom

aldaketarekin
* comitatiu indefinit de aldaketa
* comitatiu definit singular de aldaketa
# aldaar
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ɑl.ˈdaːr/
   * Etimologia: Documentat ja en neerlandès mitjà en la forma aldaer (1281), compost de al i daar ‎(«aquí; allà») (vegeu també alhier ‎(«ací») i aldus ‎(«així»)).

### Adverbi

aldaar
* allà

### Vegeu també

* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada al a l'Etymologiebank.nl.
# aldaketak
## Basc
### Nom

aldaketak
* absolutiu definit plural de aldaketa
* ergatiu definit singular de aldaketa
* ergatiu indefinit de aldaketa
# aldaketara
## Basc
### Nom

aldaketara
* al·latiu definit singular de aldaketa
# aldaketa
## Basc

   * Pronúncia: /al.da.ke.ta/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

aldaketa inan.
* canvi, variació, alteració

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aldaketa
aldaketa
aldaketak
Ergatiu
aldaketak
aldaketak
aldaketek
Datiu
aldaketari
aldaketari
aldaketei
Genitiu
aldaketaren
aldaketaren
aldaketen
Comitatiu
aldaketarekin
aldaketarekin
aldaketekin
Benefactiu
aldaketarentzat
aldaketarentzat
aldaketentzat
Instrumental
aldaketaz
aldaketaz
aldaketez
Partitiu
aldaketarik
Prolatiu
aldaketatzat
Causal
aldaketarengatik
aldaketarengatik
aldaketengatik
Locatius
Inessiu
aldaketatan
aldaketan
aldaketetan
Ablatiu
aldaketatatik
aldaketatik
aldaketetatik
Al·latiu
aldaketatara
aldaketara
aldaketetara
Terminatiu
aldaketataraino
aldaketaraino
aldaketetaraino
Al·l. direcional
aldaketatarantz
aldaketarantz
aldaketetarantz
Gen. locatiu
aldaketatako
aldaketako
aldaketetako :
# aldaketako
## Basc
### Nom

aldaketako
* genitiu locatiu definit singular de aldaketa
# aldaketaren
## Basc
### Nom

aldaketaren
* genitiu definit singular de aldaketa
* genitiu indefinit de aldaketa
# aldaketaraino
## Basc
### Nom

aldaketaraino
* terminatiu definit singular de aldaketa
# aldaketarantz
## Basc
### Nom

aldaketarantz
* al·latiu direccional definit singular de aldaketa
# almudes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \alˈmu.ðes\, meridional \alˈmu.ðeh\
       Americà: alt /alˈmu.d(e)s/, baix \alˈmu.ðeh\, austral \alˈmu.ðes\
   * Rimes: -udes

### Nom

almudes m. pl.
* forma plural de almud

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mu·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (adelmsu)
* Anagrama: medulas
# almuerzos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /alˈmweɾ.θos/, meridional /alˈmweɾ.θoh/
       Americà: alt /alˈmweɾ.s(o)s/, baix /alˈmweɾ.soh/, austral /alˈmweɾ.sos/
   * Rimes: -eɾθos

### Nom

almuerzos m. pl.
* forma plural de almuerzo
# almozo
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈmo.zo/
   * Àudio: França

### Nom

almozo ‎(acusatiu almozon, plural almozoj, plural acusatiu almozojn)
* almoina
* caritat
# almoín
## Català
### Verb

almoín
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almoinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mo·ín (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailmno)
* Anagrames: amolin, lamino, molina, molinà
# almozon
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈmo.zon/

### Nom

almozon
* acusatiu de almozo
# almozoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈmo.zoj/

### Nom

almozoj
* forma plural de almozo
# almozojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈmo.zojn/

### Nom

almozojn
* acusatiu plural de almozo
# almud
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈmut/, occidental /aɫˈmut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: De l’àrab andalusí almúdd, segle XII, del clàssic مد ‎(mudd), del llatí modius.

### Nom

almud m. ‎(plural almuds)
* Unitat de mesura de capacitat de grans i de fruits secs, de valor variable, equivalent a una quarta part o una sisena part d’una barcella.

#### Variants

* almut (arcaic)
* armut (dialectal valencià)

#### Traduccions

* Anglès: almude $^{(en)}$
* Basc: almute $^{(eu)}$, laka $^{(eu)}$
* Castellà: almud $^{(es)}$
* Francès: mesure $^{(fr)}$ de grains et de fruits
* Gallec: almude $^{(gl)}$ m.
* Italià: misura $^{(it)}$ pelle biade e pei frutti

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mud (2)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, Optimot

## Anglès
### Nom

almud ‎(plural almuds)
* forma alternativa de almude

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \alˈmuð\, meridional \alˈmu(ð)\
       Americà: alt /alˈmud/, baix \alˈmuð\, austral /alˈmud/
   * Rimes: -ud

### Nom

almud m. ‎(plural almudes)
* almud

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mud (2)
# almuerzo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /alˈmweɾ.θo/
       Americà: alt /alˈmweɾ.s(o)/, baix /alˈmweɾ.so/
   * Rimes: -eɾθo
   * Etimologia: Del llatí mŏrsus amb l'article àrab al, «el mos».

### Nom

almuerzo m. ‎(plural almuerzos)
* esmorzar
* dinar

### Verb

almuerzo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb almorzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·muer·zo (3)
* Heterograma de 8 lletres (aelmoruz)
# amasfabrikinte
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.te/

### Verb

amasfabrikinte
* participi actiu adverbial passat de amasfabriki
# amasfabrikintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.tajn/

### Verb

amasfabrikintajn
* acusatiu plural de amasfabrikinta
# amasfabrikitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈki.taj/

### Verb

amasfabrikitaj
* forma plural de amasfabrikita
# amasfabrikintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.toj/

### Verb

amasfabrikintoj
* forma plural de amasfabrikinto
# amasfabrikis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.faˈbri.kis/

### Verb

amasfabrikis
* passat de amasfabriki
# amasfabrikinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.to/

### Verb

amasfabrikinto ‎(plural amasfabrikintoj, acusatiu amasfabrikinton, plural acusatiu amasfabrikintojn)
* participi actiu nominal passat de amasfabriki
# amasfabrikintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.tojn/

### Verb

amasfabrikintojn
* acusatiu plural de amasfabrikinto
# amasfabrikinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.ton/

### Verb

amasfabrikinton
* acusatiu de amasfabrikinto