# on
## Català

   * Pronúncia: /ˈon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí unde ‎(«d’on, de quin lloc») unificat semànticament amb ubi ‎(«on, en quin lloc») i quo ‎(«a on, cap a quin lloc»), segle XII.

### Adverbi

on
* Per preguntar o ubicar el lloc de què es parla.

#### Notes

* Quan és proclític, en català central es pot pronunciar àton /un/.
* Davant de vocal es pot pronunciar com l’antic hont (/ont/, /unt/), especialment usant èmfasi. En català nord-occidental pot conservar la consonant etimològica /ond/.
** En alguns parlars aquesta pronúncia pot ser reforçada aont, aunt. Encara, evitant hiat avont, avunt.
** En alguns parlars pot conservar la forma plena onte, unte.
* Davant de consonant es produeix assimilació /om/, /oɱ/, /oɲ/, /oŋ/.

#### Derivats

* onsevulga

#### Traduccions

* Alemany: wo $^{(de)}$
* Anglès: where $^{(en)}$
* Asturià: ónde $^{(ast)}$, ú $^{(ast)}$
* Castellà: dónde $^{(es)}$
* Francès: où $^{(fr)}$
* Hindi: कहाँ $^{(hi)}$
* Llatí: unde $^{(la)}$, ubi $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: ON $^{(csc)}$
* Polonès: gdzie $^{(pl)}$

### Miscel·lània

* Anagrama: no $^{(alfagrama)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DECat, Optimot

## Francès

   * Pronúncia: /ɔ̃/
   * Etimologia: Del llatí homo ‎(«home»).

### Pronom

on
* Pronom de tercera persona per marcar indeterminació, hom.
* (col·loquial) Pronom de primera persona del plural, nosaltres.

#### Relacionats

| Nombre | Persona | Gènere | Nominatiu (subjecte) | Acusatiu (compl. directe) | Datiu (compl. indirecte) | Locatiu | Ablatiu | Tònic |
| Singular | Primera | | je, j' | me, m' | me, m' | à moi | de moi | moi |
| Singular | Segona | | tu | te, t' | te, t' | à toi | de toi | toi |
| Singular | Tercera | Masculí $^1$ | il | le, l' | lui | y, à lui | en, de lui | lui |
| Singular | Tercera | Femení $^1$ | elle | la, l' | lui | y, à elle | en, de elle | elle |
| Singular | Tercera | Indeterminat | on $^2$ | en | lui | à soi | de soi | soi |
| Singular | Tercera | Reflexiu | – | se, s' | se, s' | | à soi | de soi | soi |
| Plural | Primera $^3$ | | nous | nous | nous | à nous | de nous | nous |
| Plural | Segona $^4$ | | vous | vous | vous | à vous | de vous | vous |
| Plural | Tercera | Masculí | ils | les | leur | y, à eux | en, d’eux | eux |
| Plural | Tercera | Femení | elles | les | leur | y, à elles | en, d’elles | elles |
| Plural | Tercera | Reflexiu | – | se, s' | se, s' | à soi | de soi | soi |
| $^{1)}$ Antigament usat com a segona persona del singular majestàtic.  $^{2)}$ També usat col·loquialment com a primera persona del plural.  $^{3)}$ Antigament usat com a primera persona del singular majestàtic.  $^{4)}$ La segona personal del plural també s’usa en singular com a tractament de cortesia. |||||||||

## Occità

   * Pronúncia: /ˈun/
   * Etimologia: Del llatí unde.

### Adverbi

on
* (gascó) forma alternativa de ont ‎(«on»)

#### Variants

* (aranès) a on

## Polonès

   * Pronúncia: /ɔn/

### Pronom

on m. ‎(femení ona, neutre ono)
* ell

#### Declinació

| | singular |
| Nominatiu | on |
| Genitiu | jego / go / niego |
| Datiu | jemu / mu / niemu |
| Acusatiu | jego / go / niego |
| Instrumental | nim |
| Locatiu | nim |
| Vocatiu | on |

#### Relacionats

* Pronoms personals en polonès: ja, ty, on, ona, ono, my, wy, oni, one.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1