OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afalconares
## Català
### Verb

afalconares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afalconar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·co·na·res (5)
* Anagrama: afalconar-se
# afalconareu
## Català
### Verb

afalconareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afalconar.
# afalconam
## Català
### Verb

afalconam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de afalconar.
# afalconaran
## Català
### Verb

afalconaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afalconar.
# afalconar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəɫ.kuˈna/ balear /ə.fəɫ.koˈna/, /ə.fəɫ.kuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.faɫ.koˈna/ valencià /a.faɫ.koˈnaɾ/, /a.faɫ.koˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: afalconà
   * Etimologia: Del prefix a- i falcó.

### Verb

afalconar trans., pron. ‎(pronominal afalconar-se)
* Instar algú perquè vagi més de pressa.
* Fer burla d'algú.

#### Sinònims

* esperonar
* burlar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: afalcono, afalcona, afalconem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: spur $^{(en)}$
* Castellà: acometer $^{(es)}$
* Anglès: scoff $^{(en)}$
* Castellà: fisgarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fal·co·nar (4)
* Anagrama: aclofaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# afalconara
## Català
### Verb

afalconara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# afalconaren
## Català
### Verb

afalconaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afalconar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afalconar.
# aequas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwaːs/

### Adjectiu

aequās
* acusatiu femení plural de aequus
# aequatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.tʊm/

### Verb

aequātum
* supí acusatiu de aequo
# aeque
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwɛ/

### Adjectiu

aeque
* vocatiu masculí singular de aequus
# aequorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwoː.rʊm/

### Adjectiu

aequōrum
* genitiu masculí plural de aequus
* genitiu neutre plural de aequus
# aequis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwiːs/

### Adjectiu

aequīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de aequus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de aequus
# aequarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.rʊm/

### Adjectiu

aequārum
* genitiu femení plural de aequus
# aequavi
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.wiː/

### Verb

aequāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de aequo
# aequi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwiː/

### Adjectiu

aequī
* nominatiu masculí plural de aequus
* vocatiu masculí plural de aequus
* genitiu masculí singular de aequus
* genitiu neutre singular de aequus
# aequo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwoː/
   * Etimologia: De l’adjectiu aequus.

### Verb

aequō ‎(present$^?$), aequāre ‎(infinitiu), aequāvī ‎(perfet), aequātum ‎(supí)
* igualar
* allisar
* equiparar

### Adjectiu

aequō
* datiu masculí singular de aequus
* datiu neutre singular de aequus
* ablatiu masculí singular de aequus
* ablatiu neutre singular de aequus
# aequos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwoːs/

### Adjectiu

aequōs
* acusatiu masculí plural de aequus
# agitaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.taˈɾe/, valencià /a.d͡ʒi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agitar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.xi.taˈɾe/, meridional /a.hi.taˈɾe/
       Americà: alt /a.x(i).taˈɾe/, baix /a.hi.taˈɾe/, austral /a.xi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb agitar
# agitaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.taˈɾi.ew/, valencià /a.d͡ʒi.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agitar.
# agitarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒi.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒi.taˈɾa/, valencià /a.d͡ʒi.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agitar.
# agitariven
## Català
### Verb

agitariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agitar.
# agitaríveu
## Català
### Verb

agitaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agitar.
# agitassen
## Català
### Verb

agitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·tas·sen (4)
* Anagrama: assagetin
# agitarives
## Català
### Verb

agitarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de agitar.
# aigualies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.əs/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aigualies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·li·es (4)
* Anagrama: igualaies
# aigualigueres
## Català
### Verb

aigualigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aigualir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualigueren
## Català
### Verb

aigualigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aigualir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.ə/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aigualia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·li·a (4)
* Anagrama: igualaia
# aigualien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.ən/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aigualien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·li·en (4)
* Anagrama: igualaien
# aigualiguessen
## Català
### Verb

aigualiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualiguera
## Català
### Verb

aigualiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# agrunsaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾunˈsa.βən/, balear /ə.ɣɾunˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾunˈsa.βen/ valencià /a.ɣɾunˈsa.ven/, /a.ɣɾunˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agrunsaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agrunsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grun·sa·ven (4)
* Anagrama: engrunsava
# agrunsaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾunˈsa.βəs/, balear /ə.ɣɾunˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾunˈsa.βes/ valencià /a.ɣɾunˈsa.ves/, /a.ɣɾunˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agrunsaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agrunsar.
# agrunsaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾun.səˈɾi.əw/, occidental /a.ɣɾun.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agrunsaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agrunsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grun·sa·rí·eu (5)
* Anagrama: inaugurares
# agrunsasses
## Català
### Verb

agrunsasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrunsar.
# agrunsaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾun.səˈɾe/, occidental /a.ɣɾun.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agrunsaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agrunsar.
# agrunsaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾun.səˈɾi.əm/, occidental /a.ɣɾun.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agrunsaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agrunsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grun·sa·rí·em (5)
* Anagrama: arremanguis
# agrunsassen
## Català
### Verb

agrunsassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrunsar.
# agrunsava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾunˈsa.βə/, balear /ə.ɣɾunˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾunˈsa.βa/ valencià /a.ɣɾunˈsa.va/, /a.ɣɾunˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agrunsava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agrunsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agrunsar.
# afamàssiu
## Català
### Verb

afamàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# afamàveu
## Català
### Verb

afamàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afamar.
# afamés
## Català
### Verb

afamés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# afamésseu
## Català
### Verb

afamésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# afaméssim
## Català
### Verb

afaméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# afaméssiu
## Català
### Verb

afaméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# afaméssem
## Català
### Verb

afaméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamar.
# agonie
## Francès

   * Pronúncia: /a.ɡɔˈni/

### Nom

agonie f. ‎(plural agonies)
* agonia
# agoniis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.is/
   * Àudio: França

### Verb

agoniis
* passat de agonii
# agonio
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.o/
   * Àudio: França

### Nom

agonio ‎(acusatiu agonion, plural agonioj, plural acusatiu agoniojn)
* agonia
# agonii
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.i/
   * Àudio: França

### Verb

agonii ‎(present agonias, passat agoniis, futur agonios, condicional agonius, volitiu agoniu)
* agonitzar
# agonios
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.os/

### Verb

agonios
* futur de agonii
# agonisar
## Català
### Verb

agonisar intr.
* (arcaisme) agonitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·ni·sar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
# agonies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈni.əs/ balear /ə.ɣoˈni.əs/, /ə.ɣuˈni.əs/ Occidental: /a.ɣoˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

agonies f. pl.
* Forma plural de agonia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·go·ni·es (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeginos)
* Anagrama: gosaien

## Anglès
### Nom

agonies
* forma plural de agony

## Francès
### Nom

agonies f. pl.
* forma plural de agonie
# agonioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.oj/

### Nom

agonioj
* forma plural de agonio
# agoniojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.ojn/

### Nom

agoniojn
* acusatiu plural de agonio
# agonion
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ɡoˈni.on/

### Nom

agonion
* acusatiu de agonio
# aglutina
## Català
### Verb

aglutina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aglutinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aglutinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glu·ti·na (4)
* Anagrama: igualant
# aglon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.ɡlon/

### Nom

aglon
* acusatiu de aglo
# aglomeréssem
## Català
### Verb

aglomeréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
# aglomeréssim
## Català
### Verb

aglomeréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
# aglomeréssiu
## Català
### Verb

aglomeréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
# aglomerí
## Català
### Verb

aglomerí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aglomerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·glo·me·rí (4)
* Heterograma de 8 lletres (aegilmor)
* Anagrama: agemolir
# aglomerés
## Català
### Verb

aglomerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
# aglomerésseu
## Català
### Verb

aglomerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglomerar.
# akaberatik
## Basc
### Nom

akaberatik
* ablatiu definit singular de akabera
# akaberei
## Basc
### Nom

akaberei
* datiu definit plural de akabera
# akaberekin
## Basc
### Nom

akaberekin
* comitatiu definit plural de akabera
# akaberatarantz
## Basc
### Nom

akaberatarantz
* al·latiu direccional indefinit de akabera
# akaberaz
## Basc
### Nom

akaberaz
* instrumental indefinit de akabera
* instrumental definit singular de akabera
# akaberatzat
## Basc
### Nom

akaberatzat
* prolatiu indefinit de akabera
# akaberek
## Basc
### Nom

akaberek
* ergatiu definit plural de akabera
# akaberen
## Basc
### Nom

akaberen
* genitiu definit plural de akabera
# akaberengatik
## Basc
### Nom

akaberengatik
* causal definit plural de akabera
# akaberatatik
## Basc
### Nom

akaberatatik
* ablatiu indefinit de akabera
# ajupin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʒu.pin/ Occidental: nord-occidental /aˈʒu.pin/, valencià /aˈd͡ʒu.pin/
   * Rimes: -upin

### Verb

ajupin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ajupir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ajupir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·pin (3)
* Heterograma de 6 lletres (aijnpu)
* Anagrama: jaupin
# ajupiran
## Català
### Verb

ajupiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ajupir.
# ajupiren
## Català
### Verb

ajupiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ajupir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajupir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·pi·ren (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeijnpru)
* Anagrama: pujarien
# ajupir-se
## Català
### Verb

ajupir-se
* Forma pronominal de ajupir.

### Miscel·lània

* Anagrames: ajupires, pujaries
# ajupira
## Català
### Verb

ajupira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajupir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajupir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·pi·ra (4)
* Anagrama: pujaria
# ajupires
## Català
### Verb

ajupires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ajupir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajupir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·pi·res (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeijprsu)
* Anagrames: ajupir-se, pujaries
# ajupirem
## Català
### Verb

ajupirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ajupir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ju·pi·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeijmpru)
* Anagrama: pujaríem
# afartàssem
## Català
### Verb

afartàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartàssim
## Català
### Verb

afartàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartàs
## Català
### Verb

afartàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartàiem
## Català
### Verb

afartàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tà·iem (4)
* Anagrames: afaitarem, afaitàrem
# afartàreu
## Català
### Verb

afartàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afartar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartàieu
## Català
### Verb

afartàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tà·ieu (4)
* Anagrames: afaitareu, afaitàreu
# afartàsseu
## Català
### Verb

afartàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# afartos
## Català
### Verb

afartos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·far·tos (3)
* Anagrama: aforats
# afartà
## Català
### Verb

afartà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afartar.
# afartàrem
## Català
### Verb

afartàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afartar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afartar.
# agredissi
## Català
### Verb

agredissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agrediu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðiw/, occidental /a.ɣɾeˈðiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

agrediu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agredir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agredir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agredir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·diu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegiru)
* Anagrames: diguera, diguerà, redigau, regadiu
# agredissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈði.sin/, occidental /a.ɣɾeˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

agredissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.
# agredit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðit/, occidental /a.ɣɾeˈðit/
   * Rimes: -it

### Verb

agredit
* Participi masculí singular del verb agredir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·dit (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegirt)
* Anagrames: tardegi, tardegí, tardeig
# agredits
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðits/, occidental /a.ɣɾeˈðits/
   * Rimes: -its

### Verb

agredits
* Participi masculí plural del verb agredir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·dits (3)
* Heterograma de 8 lletres (adegirst)
* Anagrames: tardegis, trigades
# agredives
## Català
### Verb

agredives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# agredix
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈðiʃ/, occidental /a.ɣɾeˈðiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

agredix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agredir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agredir.
# agredissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈði.sis/, occidental /a.ɣɾeˈði.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

agredissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agredir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·dis·sis (4)
* Anagrames: esgardissi, esgardissí
# agrediva
## Català
### Verb

agrediva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# agrediven
## Català
### Verb

agrediven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agredir.
# al després-dinar
## Català
### Adverbi

al després-dinar
* Després de dinar, les primeres hores passat el migdia.
    «Y al després dinar, a las sis horas, pera saber de sa salut, y parlant ab lo dit senyor marqués de Orani los digué com sa altesa estave millor, gratias al Senyor, y que estimave molt a la Ciutat lo bon recort.» (A. Duran i Sanpere i Josep Sanabre, Llibre de les solemnitats de Barcelona: edició completa del manuscrit de l'Arxiu Històric de la Ciutat, vol. 2, Institut d'Estudis Catalans, segle XX)

#### Sinònims

* havent dinat, en havent dinat, a l'aprés-dinar (antic), després de dinar, a la tarda (castellanisme), a la migdiada

#### Relacionats

* tarda (castellanisme), aprés-dinar (antic), migdia

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF, Optimot
# al dente
## Català

   * Pronúncia: oriental /aɫˈdɛn.te/, occidental /aɫˈden.te/
   * Etimologia: De l'italià al dente ‎(literalment «a la dent»).

### Adverbi

al dente
* Dit de la cocció de la pasta en el punt just quan encara té una certa consistència.

#### Traduccions

* Anglès: al dente $^{(en)}$
* Castellà: al dente $^{(es)}$
* Francès: al dente $^{(fr)}$
* Italià: al dente $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Termcat
# al dessobre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ .ðəˈso.βɾə/, occidental /aɫ .ðeˈso.bɾe/
   * Etimologia: Compost de de i sobre, antigament substantivat com «la part de sobre».

### Adverbi

al dessobre
* Sobre, al damunt.

#### Antònims

* al dessota

#### Variants

* dessobre

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# al detal
## Castellà

   * Pronúncia: /al.deˈtal/
   * Etimologia: Del català al detall.

### Adverbi

al detal
* (Veneçuela, Paraguai i Colòmbia) al detall

#### Sinònims

* al por menor

### Adverbi

al detal
* (Veneçuela, Paraguai i Colòmbia) al detall

#### Sinònims

* al por menor

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre detal
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de americanismos sobre detal
# al carall d'Andares
## Català

   * Etimologia: Interpretació humorística de Alcalá de Henares, ciutat que resultava desconeguda i centre militar que se sortejava en les quintes del servei militar obligatori.

### Adverbi

al carall d'Andares
* (nord-occidental) Molt lluny, a la quinta forca.

#### Variants

* als collons d'Andares

### Vegeu també

* Paremiologia catalana comparada digital, Víctor Pàmies
# al costat de
## Català
### Preposició

al costat de
* prop de
* enfront de
* a més de

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, DSFF
# al dessota
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ .ðəˈso.tə/, occidental /aɫ .ðeˈso.ta/
   * Etimologia: Compost de de i sota, antigament substantivat com «la part de sota».

### Adverbi

al dessota
* Sota, al davall.

#### Antònims

* al dessobre

#### Variants

* dessota

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# al detall
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.dəˈtaʎ/, occidental /aɫ.deˈtaʎ/

### Adverbi

al detall
* (comerç) Vendre en petites proporcions o a clients particulars.

#### Sinònims

* a la menuda

#### Antònims

* a l'engròs

#### Traduccions

* Anglès: retail $^{(en)}$
* Castellà: al por menor $^{(es)}$, al detal $^{(es)}$
* Esperanto: detale $^{(eo)}$
* Francès: au détail $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DSFF
# al capdavant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˌkab.dəˈβan/ balear /əɫˌkab.dəˈvant/, /əɫˌkab.dəˈvan/ Occidental: nord-occidental /aɫˌkab.daˈβan/ valencià /aɫˌkab.daˈvant/, /aɫˌkab.daˈβan/

### Adverbi

al capdavant
* Al davant de tot.

#### Antònims

* al capdavall

#### Traduccions

* Anglès: ahead $^{(en)}$
* Castellà: en cabeza $^{(es)}$
* Esperanto: fronte $^{(eo)}$
* Francès: en tête $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot