OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ociós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siˈos/ balear /o.siˈos/, /u.siˈos/ Occidental: /o.siˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del llatí ōtiōsus, segle XIV

### Adjectiu

ociós m. ‎(femení ociosa, plural masculí ociosos, plural femení ocioses)
* Sense cap feina per fer, ni obligació per acomplir.

#### Sinònims

* desenfeinat, inactiu, improductiu, desvagat

#### Antònims

* actiu

#### Traduccions

* Anglès: idle $^{(en)}$
* Castellà: ocioso $^{(es)}$
* Francès: oisif $^{(fr)}$
* Italià: ozioso $^{(it)}$
* Portuguès: ocioso $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ci·ós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# oclusal
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.kluˈsal/
       Americà: alt /o.kl(u)ˈsal/, baix /o.kluˈsal/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

oclusal inv. ‎(plural oclusales)
* oclusal

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·clu·sal (3)

### Vegeu també

* oclusal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# ocorregem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈʒɛm/ balear /o.ko.rəˈʒəm/, /u.ku.rəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /o.ko.reˈʒem/, valencià /o.ko.reˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ocorregem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorrem
# ocorregeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ku.rəˈʒɛw/ balear /o.ko.rəˈʒəw/, /u.ku.rəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /o.ko.reˈʒew/, valencià /o.ko.reˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ocorregeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ocórrer.

#### Variants

* ocorreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cor·re·geu (4)
* Anagrama: ocorregué
# nuclearitze
## Català
### Verb

nuclearitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de nuclearitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb nuclearitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb nuclearitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb nuclearitzar.
# nuclearitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /nu.kɫe.əˈɾi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.aˈɾi.d͡zen/, valencià /nu.kɫe.aˈɾi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

nuclearitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de nuclearitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb nuclearitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb nuclearitzar.
# nuclearitzassis
## Català
### Verb

nuclearitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nuclearitzar.
# nuclearitzau
## Català
### Verb

nuclearitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de nuclearitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb nuclearitzar.
# nuclearitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za.βə/, balear /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾiˈd͡za.βa/ valencià /nu.kɫe.a.ɾiˈza.va/, /nu.kɫe.a.ɾiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

nuclearitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de nuclearitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de nuclearitzar.
# nuclearitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za.βən/, balear /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾiˈd͡za.βen/ valencià /nu.kɫe.a.ɾiˈza.ven/, /nu.kɫe.a.ɾiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

nuclearitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de nuclearitzar.
# nuclearitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za.βəs/, balear /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /nu.kɫe.a.ɾiˈd͡za.βes/ valencià /nu.kɫe.a.ɾiˈza.ves/, /nu.kɫe.a.ɾiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

nuclearitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de nuclearitzar.
# observaves
## Català
### Verb

observaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de observar.
# observe
## Català
### Verb

observe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de observar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb observar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb observar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb observar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·ser·ve (3)
* Anagrama: boveres
# observava
## Català
### Verb

observava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de observar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de observar.
# observavi
## Català
### Verb

observavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de observar.
# observeguessa
## Català
### Verb

observeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb observar.
# observeguem
## Català
### Verb

observeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb observar.
# observaven
## Català
### Verb

observaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de observar.
# observavo
## Català
### Verb

observavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de observar.
# obvinguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe.ɾəm/ balear /ob.viŋˈɡe.ɾəm/, /ub.viŋˈɡe.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe.ɾem/ valencià /ob.viŋˈɡe.ɾem/, /ob.biŋˈɡe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

obvinguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de obvenir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvenguérem
* [2] obvinguéssim, obvinguéssem, obvenguéssim
# obvinguéreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe.ɾəw/ balear /ob.viŋˈɡe.ɾəw/, /ub.viŋˈɡe.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe.ɾew/ valencià /ob.viŋˈɡe.ɾew/, /ob.biŋˈɡe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

obvinguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de obvenir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvenguéreu
* [2] obvinguéssiu, obvinguésseu, obvenguéssiu
# obvingui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ubˈbiŋ.ɡi/ balear /obˈviŋ.ɡi/, /ubˈviŋ.ɡi/ Occidental: nord-occidental /obˈbiŋ.ɡi/ valencià /obˈviŋ.ɡi/, /obˈbiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

obvingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obvenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obvenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvinga, obvengui
* [2] obvinga, obvengui
* [3] obvinga, obvengui
# obvinguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ubˈbiŋ.ɡin/ balear /obˈviŋ.ɡin/, /ubˈviŋ.ɡin/ Occidental: nord-occidental /obˈbiŋ.ɡin/ valencià /obˈviŋ.ɡin/, /obˈbiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

obvinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obvenir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvinguen, obvenguin
* [2] obvinguen, obvenguin
# obvinguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ubˈbiŋ.ɡis/ balear /obˈviŋ.ɡis/, /ubˈviŋ.ɡis/ Occidental: nord-occidental /obˈbiŋ.ɡis/ valencià /obˈviŋ.ɡis/, /obˈbiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

obvinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvingues, obvenguis
# obvingués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡes/ balear /ob.viŋˈɡes/, /ub.viŋˈɡes/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡes/ valencià /ob.viŋˈɡes/, /ob.biŋˈɡes/
   * Rimes: -es

### Verb

obvingués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* [1] obvinguera, obvengués
* [2] obvinguera, obvengués

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·vin·gués (3)
* Heterograma de 9 lletres (beginosuv)
* Anagrama: obvenguis
# obvingué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe/ balear /ob.viŋˈɡe/, /ub.viŋˈɡe/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe/ valencià /ob.viŋˈɡe/, /ob.biŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

obvingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de obvenir.

#### Variants

* obvengué

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·vin·gué (3)
* Heterograma de 8 lletres (beginouv)
* Anagrames: obvengui, obvenguí
# obvinguéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe.səm/ balear /ob.viŋˈɡe.səm/, /ub.viŋˈɡe.səm/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe.sem/ valencià /ob.viŋˈɡe.sem/, /ob.biŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

obvinguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvinguéssim, obvinguérem, obvenguéssim

### Miscel·lània

* Anagrama: obvenguéssim
# nutriton
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtri.ton/

### Verb

nutriton
* acusatiu de nutrito
# nutronto
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.to/

### Verb

nutronto ‎(plural nutrontoj, acusatiu nutronton, plural acusatiu nutrontojn)
* participi actiu nominal futur de nutri
# nutronta
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.ta/

### Verb

nutronta ‎(plural nutrontaj, acusatiu nutrontan, plural acusatiu nutrontajn)
* participi actiu futur de nutri
# nutrontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.tajn/

### Verb

nutrontajn
* acusatiu plural de nutronta
# nutrontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.tan/

### Verb

nutrontan
* acusatiu de nutronta
# nutrontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.toj/

### Verb

nutrontoj
* forma plural de nutronto
# nutrontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.taj/

### Verb

nutrontaj
* forma plural de nutronta
# nutrontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.tojn/

### Verb

nutrontojn
* acusatiu plural de nutronto
# nutronton
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.ton/

### Verb

nutronton
* acusatiu de nutronto
# nutronte
## Esperanto

   * Pronúncia: /nuˈtron.te/

### Verb

nutronte
* participi actiu adverbial futur de nutri
# ortigaien
## Català
### Verb

ortigaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ortigar.

#### Variants

* ortigaven

### Miscel·lània

* Anagrama: goitarien
# ortigaia
## Català
### Verb

ortigaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ortigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ortigar.

#### Variants

* [1] ortigavi, ortigava
* [2] ortigava

### Miscel·lània

* Anagrama: goitaria
# ortigall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣaʎ/ balear /oɾ.tiˈɣaʎ/, /ur.tiˈɣaj/ Occidental: /oɾ.tiˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De ortiga i el sufix -all.

### Nom

ortigall m. ‎(plural ortigalls)
* ortigar

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ti·gall (3)
* Anagrames: llorigat, tallgiro

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ortigam
## Català
### Verb

ortigam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ortigar.

#### Variants

* ortiguem

### Miscel·lània

* Anagrama: gomitar
# ortigar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.tiˈɣa/ balear /oɾ.tiˈɣa/, /ur.tiˈɣa/ Occidental: nord-occidental /or.tiˈɣa/ valencià /oɾ.tiˈɣaɾ/, /oɾ.tiˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ortigà
   * Etimologia: De ortiga i el sufix -ar.

### Nom

ortigar m. ‎(plural ortigars)
* Lloc ple d’ortigues.

#### Sinònims

* ortigall, ortigosa

#### Traduccions

* Anglès: nettle patch $^{(en)}$
* Castellà: ortigal $^{(es)}$

### Verb

ortigar trans.
* Punxar amb ortigues.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ortigo, ortiga, ortiguem

#### Traduccions

* Anglès: nettle $^{(en)}$
* Castellà: ortigar $^{(es)}$
* Francès: ortier $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·ti·gar (3)
* Anagrames: garroti, garrotí, irrogat, tragiro

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ortigaies
## Català
### Verb

ortigaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ortigar.

#### Variants

* ortigaves

### Miscel·lània

* Anagrama: goitaries
# ofusc
## Català
### Verb

ofusc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ofuscar.

#### Variants

* ofusco, ofusque, ofusqui

### Miscel·lània

* Anagrames: focus, sufoc
# oftalmitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /of.talˈmi.toj/

### Nom

oftalmitoj
* forma plural de oftalmito

### Miscel·lània

* Síl·labes: of·tal·mi·toj (4)
# oftalmitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /of.talˈmi.tojn/

### Nom

oftalmitojn
* acusatiu plural de oftalmito

### Miscel·lània

* Síl·labes: of·tal·mi·tojn (4)
# ofte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈof.te/
   * Etimologia: De l'anglès often.

### Adverbi

ofte
* sovint

#### Antònims

* malofte

#### Derivats

* ofta
* ofto
* ofteco

### Miscel·lània

* Síl·labes: of·te (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre ofte
# often
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɒfn/, /ˈɒftən/ àudio (EUA)

### Adverbi

often ‎(comparatiu more often o oftener, superlatiu most often o oftenest)
* sovint

#### Sinònims

* frequently
# oftenest
## Anglès
### Adverbi

oftenest
* forma superlativa de often
# oftalmito
## Esperanto

   * Pronúncia: /of.talˈmi.to/
   * Etimologia: De oftalmo i l'infix -it-.

### Nom

oftalmito ‎(acusatiu oftalmiton, plural oftalmitoj, plural acusatiu oftalmitojn)
* (medicina) oftalmitis, oftàlmia

### Miscel·lània

* Síl·labes: of·tal·mi·to (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre oftalmito
# oftalmiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /of.talˈmi.ton/

### Nom

oftalmiton
* acusatiu de oftalmito

### Miscel·lània

* Síl·labes: of·tal·mi·ton (4)
# ofusca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈfus.kə/ balear /oˈfus.kə/, /uˈfus.kə/ Occidental: /oˈfus.ka/
   * Rimes: -uska

### Verb

ofusca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ofuscar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ofuscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fus·ca (3)
* Heterograma de 6 lletres (acfosu)
* Anagrames: sufoca, sufocà
# oftener
## Anglès
### Adverbi

oftener
* (obsolet) forma comparativa de often
# pacificara
## Català
### Verb

pacificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* [1] pacifiquessi, pacifiquessa, pacifiqueguessa, pacifiqués, pacificàs
* [2] pacifiquessi, pacifiquegués, pacifiqués, pacificàs

### Miscel·lània

* Anagrama: capficaria
# pacificaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fi.kəˈɾan/, occidental /pa.si.fi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

pacificaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pacificar.
# pacificare
## Llatí

   * Pronúncia: /paː.kɪ.fɪˈkaː.rɛ/

### Verb

pācificāre
* infinitiu del present actiu de pācificō
# pacificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pə.si.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /pa.si.fiˈka/ valencià /pa.si.fiˈkaɾ/, /pa.si.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: pacificà
   * Etimologia: Del llatí pacificare, de pacem i el sufix -ficare, literalment «fer la pau», segle XIV.

### Verb

pacificar trans., pron. ‎(pronominal pacificar-se)
* Posar pau entre desavinguts.
* Apaivagar, assossegar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: pacifico, pacifica, pacifiquem

#### Traduccions

* Anglès: pacify $^{(en)}$
* Castellà: pacificar $^{(es)}$
* Francès: pacifier $^{(fr)}$
* Italià: pacificare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·ci·fi·car (4)
* Anagrames: caprifica, caprificà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
# pacificar-se
## Català
### Verb

pacificar-se
* Forma pronominal de pacificar.

### Miscel·lània

* Anagrames: capficaries, pacificares
# pacificaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fiˈka.ɾən/, occidental /pa.si.fiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

pacificaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pacificar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* [2] pacifiqueguessen, pacifiquessin, pacifiquessen, pacificassin, pacificassen

### Miscel·lània

* Anagrama: capficarien
# pacificares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fiˈka.ɾəs/, occidental /pa.si.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

pacificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de pacificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* [2] pacifiqueguesses, pacifiquessis, pacifiquesses, pacificassis, pacificasses

### Miscel·lània

* Anagrames: capficaries, pacificar-se
# pacificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.si.fi.kəˈɾɛw/ balear /pə.si.fi.kəˈɾəw/, /pə.si.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: /pa.si.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pacificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de pacificar.

### Miscel·lània

* Anagrama: capficaríeu
# odiariva
## Català
### Verb

odiariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de odiar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de odiar.
# odiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ði.əˈɾɛw/ balear /o.ði.əˈɾəw/, /u.ði.əˈɾɛw/ Occidental: /o.ði.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

odiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de odiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·di·a·reu (4)
* Heterograma de 7 lletres (adeioru)
* Anagrames: iodareu, iodàreu, rodàieu
# odiariven
## Català
### Verb

odiariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de odiar.
# odiarives
## Català
### Verb

odiarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de odiar.
# odiarono
## Italià
### Verb

odiarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de odiare
# obvinguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe.sim/ balear /ob.viŋˈɡe.sim/, /ub.viŋˈɡe.sim/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe.sim/ valencià /ob.viŋˈɡe.sim/, /ob.biŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

obvinguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvinguéssem, obvinguérem, obvenguéssim
# obviorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔb.wɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

obviōrum
* genitiu masculí plural de obvius
* genitiu neutre plural de obvius
# obvinguésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe.səw/ balear /ob.viŋˈɡe.səw/, /ub.viŋˈɡe.səw/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe.sew/ valencià /ob.viŋˈɡe.sew/, /ob.biŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

obvinguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvinguéssiu, obvinguéreu, obvenguéssiu

### Miscel·lània

* Anagrama: obvenguéssiu
# obvinguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡe.siw/ balear /ob.viŋˈɡe.siw/, /ub.viŋˈɡe.siw/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡe.siw/ valencià /ob.viŋˈɡe.siw/, /ob.biŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

obvinguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obvenir.

#### Variants

* obvinguésseu, obvinguéreu, obvenguéssiu
# obvio
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ubˈbi.u/ Occidental: nord-occidental /obˈbi.o/ valencià /obˈvi.o/, /obˈbi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

obvio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obviar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈoβ.βjo\
       Americà: alt \ˈob.βjo\, baix \ˈoβ.βjo\
   * Rimes: -obbjo
   * Etimologia: Del llatí obvius.

### Adjectiu

obvio m. ‎(femení obvia, plural masculí obvios, plural femení obvias)
* obvi

#### Derivats

* obviamente

#### Relacionats

* obviar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·vio (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre obvio

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔb.wɪ.oː/

### Adjectiu

obviō
* datiu masculí singular de obvius
* datiu neutre singular de obvius
* ablatiu masculí singular de obvius
* ablatiu neutre singular de obvius
# obvious
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɒb.viː.əs/ àudio (EUA)

### Adjectiu

obvious ‎(comparatiu more obvious, superlatiu most obvious)
* evident, obvi

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# obvinguí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ub.biŋˈɡi/ balear /ob.viŋˈɡi/, /ub.viŋˈɡi/ Occidental: nord-occidental /ob.biŋˈɡi/ valencià /ob.viŋˈɡi/, /ob.biŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

obvinguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de obvenir.

#### Variants

* obvenguí
# obvios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈoβ.βjos\, meridional \ˈoβ.βjoh\
       Americà: alt \ˈob.β(jo)s\, baix \ˈoβ.βjoh\, austral \ˈoβ.βjos\
   * Rimes: -obbjos

### Adjectiu

obvios m. pl.
* forma plural de obvio

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɔb.wɪ.oːs/

### Adjectiu

obviōs
* acusatiu masculí plural de obvius
# obviously
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: De obvious i el sufix -ly.

### Adverbi

obviously ‎(comparatiu more obviously, superlatiu most obviously)
* evidentment, òbviament
# orbitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.biˈta/ balear /oɾ.biˈta/, /ur.biˈta/ Occidental: nord-occidental /or.βiˈta/ valencià /oɾ.biˈtaɾ/, /oɾ.βiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: orbità
   * Etimologia: De òrbita.

### Verb

orbitar intr.
* Girar en òrbita al voltant d’un cos.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: orbito, orbita, orbitem

#### Traduccions

* Anglès: orbit $^{(en)}$
* Castellà: orbitar $^{(es)}$
* Francès: orbiter $^{(fr)}$
* Italià: orbitare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·bi·tar (3)
* Anagrames: arbitro, barroti, barrotí, ribotar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# orbitarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.bi.təˈɾɛm/ balear /oɾ.bi.təˈɾəm/, /ur.bi.təˈɾɛm/ Occidental: /oɾ.bi.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

orbitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de orbitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·bi·ta·rem (4)
* Anagrames: brotaríem, embarroti, embarrotí, torbaríem, trobaríem
# orbital
## Anglès
### Adjectiu

orbital
* orbital
# orbitaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.biˈta.ɾən/ balear /oɾ.biˈta.ɾən/, /ur.biˈta.ɾən/ Occidental: /oɾ.biˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

orbitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de orbitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orbitar.

#### Variants

* [2] orbitessin, orbitessen, orbitassin, orbitassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·bi·ta·ren (4)
* Anagrames: brotarien, torbarien, trobarien