OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# asileu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ziˈɫɛw/ balear /ə.ziˈɫəw/, /ə.ziˈɫɛw/ Occidental: /a.ziˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

asileu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de asilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb asilar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb asilar.
# asilis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈzi.ɫis/, occidental /aˈzi.ɫis/
   * Rimes: -ilis

### Verb

asilis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asilar.
# asils
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈziɫs/, occidental /aˈziɫs/
   * Rimes: -ils

### Nom

asils m. pl.
* Forma plural de asil.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sils (2)
* Anagrames: lassi, lassí, Silas
# aquietassin
## Català
### Verb

aquietassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquietarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ə.təˈɾi.ən/, occidental /a.ki.e.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aquietarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aquietar.
# aquietaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ə.təˈɾe/, occidental /a.ki.e.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aquietaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aquietar.
# aquietasses
## Català
### Verb

aquietasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquietaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ə.təˈɾi.əs/, occidental /a.ki.e.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aquietaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aquietar.
# aquietassen
## Català
### Verb

aquietassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquietar.
# aquietaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ə.təˈɾi.əw/, occidental /a.ki.e.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aquietaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aquietar.
# aquietarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ə.təˈɾa/, occidental /a.ki.e.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aquietarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aquietar.
# aquietaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ə.təˈɾas/, occidental /a.ki.e.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aquietaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aquietar.
# assagetàsseu
## Català
### Verb

assagetàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assagetà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒəˈta/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒeˈta/, valencià /a.sa.d͡ʒeˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: assagetar

### Verb

assagetà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assagetar.
# assagetàssem
## Català
### Verb

assagetàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assagetàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒəˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒeˈta.ɾew/, valencià /a.sa.d͡ʒeˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assagetàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assagetar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assagetàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒəˈta.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒeˈta.ɾem/, valencià /a.sa.d͡ʒeˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assagetàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assagetar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assagetàssim
## Català
### Verb

assagetàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assageto
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈʒɛ.tu/ Occidental: nord-occidental /a.saˈʒe.to/, valencià /a.saˈd͡ʒe.to/
   * Rimes: -ɛto

### Verb

assageto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assagetar.
# assagetàs
## Català
### Verb

assagetàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# assagetàssiu
## Català
### Verb

assagetàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# aristocratitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.ən/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.ən/, /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.ti.d͡zaˈɾi.en/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.ti.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aristocratitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aristocratitzar.
# aristocratitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.əw/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.əw/, /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.ti.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.ti.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aristocratitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aristocratitzar.
# aristocratitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾa/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.ti.d͡zəˈɾa/, /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.ti.d͡zaˈɾa/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.ti.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aristocratitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aristocratitzar.
# aristocratitzasses
## Català
### Verb

aristocratitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocratitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.əs/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.əs/, /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.ti.d͡zaˈɾi.es/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.ti.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aristocratitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aristocratitzar.
# aristocratitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾe/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.ti.d͡zəˈɾe/, /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.ti.d͡zaˈɾe/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.ti.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aristocratitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aristocratitzar.
# aristocratitzassen
## Català
### Verb

aristocratitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocratitzassin
## Català
### Verb

aristocratitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aristocratitzar.
# aristocratitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾas/ balear /ə.ɾis.to.kɾə.ti.d͡zəˈɾas/, /ə.ɾis.tu.kɾə.ti.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ɾis.to.kɾa.ti.d͡zaˈɾas/, valencià /a.ɾis.to.kɾa.ti.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aristocratitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aristocratitzar.
# astrágalos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \asˈtɾa.ɣa.los\, meridional \ahˈtɾa.ɣa.loh\
       Americà: alt /asˈt͡sa.ɡa.l(o)s/, baix \ahˈtɾa.ɣa.loh\, austral \ahˈtɾa.ɣa.los\
   * Rimes: -aɡalos

### Nom

astrágalos m. pl.
* forma plural de astrágalo
# astrusamente
## Italià

   * Pronúncia: /aˌstru.zaˈmen.te/
   * Etimologia: De astruso i el sufix -mente.

### Adverbi

astrusamente
* abstrusament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·stru·sa·mén·te (5)
# astrágalo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \asˈtɾa.ɣa.lo\, meridional \ahˈtɾa.ɣa.lo\
       Americà: alt /asˈt͡sa.ɡa.lo/, baix \ahˈtɾa.ɣa.lo\
   * Rimes: -aɡalo

### Nom

astrágalo m. ‎(plural astrágalos)
* (escultura) astràgal, collaret, collarí, fuserol, motllura, motlura
* (anatomia) astràgal

#### Sinònims

* (escultura) collarino
* (anatomia) taba

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·trá·ga·lo (4)

### Vegeu també

* astrágalo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# astròleg
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾɔ.ɫək/, occidental /asˈtɾɔ.ɫek/
   * Rimes: -ɔlek
   * Etimologia: Del llatí astrolŏgus, del grec antic ἀστρολóγος ‎(astrológos), segle XIV

### Nom

astròleg m. ‎(plural astròlegs, femení astròloga)
* Estudiós de l'astrologia.

#### Traduccions

* Anglès: astrologer $^{(en)}$
* Castellà: astrólogo $^{(es)}$
* Francès: astrologue $^{(fr)}$
* Italià: astrologo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·trò·leg (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeglorst)
* Anagrama: regolats

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# astràgal
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾa.ɣəɫ/, occidental /asˈtɾa.ɣaɫ/
   * Etimologia: Del llatí astragălus, segle XIX.

### Nom

astràgal m. ‎(plural astràgals)
* (anatomia) Os d'articulació entre el peu amb la cama.
* (botànica) Gènere de plantes amb flors de la família de les fabàcies

#### Sinònims

* (anatomia) marranxa, taba

#### Traduccions

* Alemany: Astragalus $^{(de)}$
* Anglès: astragalus $^{(en)}$, talus $^{(en)}$
* Castellà: astrágalo $^{(es)}$
* Francès: astragale $^{(fr)}$, talus $^{(fr)}$
* Italià: astragalo $^{(it)}$
* Llatí: talus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·trà·gal (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrepapessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.sis/, occidental /a.re.paˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrepapessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepapi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpa.pi/, occidental /a.reˈpa.pi/
   * Rimes: -api

### Verb

arrepapi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrepapar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrepapar-se.
# arrepapessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.sin/, occidental /a.re.paˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrepapessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepape
## Català
### Verb

arrepape
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrepapar-se.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrepapar-se.

### Miscel·lània

* Anagrama: paperera
# arrepapen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpa.pən/, occidental /a.reˈpa.pen/
   * Rimes: -apen

### Verb

arrepapen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrepapar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrepapar-se.
# arrepapesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.səs/, occidental /a.re.paˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrepapesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepapessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pəˈpe.sən/, occidental /a.re.paˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrepapessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrepapeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.pəˈpɛw/ balear /ə.rə.pəˈpəw/, /ə.rə.pəˈpɛw/ Occidental: /a.re.paˈpew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrepapeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrepapar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrepapar-se.
# atalaiassen
## Català
### Verb

atalaiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiau
## Català
### Verb

atalaiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atalaiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atalaiar.
# atalaiasses
## Català
### Verb

atalaiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiassis
## Català
### Verb

atalaiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ɫəˈja.βən/, balear /ə.tə.ɫəˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ta.ɫaˈja.βen/ valencià /a.ta.ɫaˈja.ven/, /a.ta.ɫaˈja.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atalaiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atalaiar.
# atalaiassin
## Català
### Verb

atalaiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ɫəˈja.βə/, balear /ə.tə.ɫəˈja.və/ Occidental: nord-occidental /a.ta.ɫaˈja.βa/ valencià /a.ta.ɫaˈja.va/, /a.ta.ɫaˈja.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atalaiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atalaiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atalaiar.
# atalaiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ɫəˈja.βəs/, balear /ə.tə.ɫəˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ta.ɫaˈja.βes/ valencià /a.ta.ɫaˈja.ves/, /a.ta.ɫaˈja.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atalaiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atalaiar.
# aterrossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ruˈses/ balear /ə.tə.roˈses/, /ə.tə.ruˈses/ Occidental: /a.te.roˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

aterrossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrossar.
# aterrosséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ruˈse.səm/ balear /ə.tə.roˈse.səm/, /ə.tə.ruˈse.səm/ Occidental: /a.te.roˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aterrosséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrossar.
# aterrosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ruˈse.sim/ balear /ə.tə.roˈse.sim/, /ə.tə.ruˈse.sim/ Occidental: /a.te.roˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aterrosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrossar.
# aterrosséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ruˈse.siw/ balear /ə.tə.roˈse.siw/, /ə.tə.ruˈse.siw/ Occidental: /a.te.roˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aterrosséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrossar.
# aterràieu
## Català
### Verb

aterràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aterrar.
# aterrossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ruˈse.səw/ balear /ə.tə.roˈse.səw/, /ə.tə.ruˈse.səw/ Occidental: /a.te.roˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aterrossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrossar.
# aterrossí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ruˈsi/ balear /ə.tə.roˈsi/, /ə.tə.ruˈsi/ Occidental: /a.te.roˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

aterrossí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aterrossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·ros·sí (4)
* Anagrames: assortiré, aterrisso, atresoris
# arreïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛ.in/ balear /əˈrə.in/, /əˈrɛ.in/ Occidental: /aˈre.in/
   * Rimes: -ɛin

### Verb

arreïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrear.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·ïn (3)
* Anagrames: arrien, Rainer
# arreüssa
## Català
### Verb

arreüssa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arreüssar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arreüssar.
# arreüssara
## Català
### Verb

arreüssara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreüssar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arreüssar.
# arreüssar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rə.uˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.re.uˈsa/ valencià /a.re.uˈsaɾ/, /a.re.uˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

arreüssar trans.
* (valencià) Forma alternativa de arregussar.

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·üs·sar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# atorgar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈɡa/ balear /ə.toɾˈɣa/, /ə.turˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.torˈɣa/ valencià /a.toɾˈɣaɾ/, /a.toɾˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atorgà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *auctōricāre ‎(«autoritzar»), de auctor ‎(«garant»), segle XI.

### Verb

atorgar trans.
* Concedir una cosa que es demana.
* Reconèixer que algú té la raó.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atorgo, atorga, atorguem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* adjudicar, cedir, concedir
* reconèixer, confessar

#### Traduccions

* Anglès: grant $^{(en)}$
* Castellà: otorgar $^{(es)}$
* Francès: octroyer $^{(fr)}$
* Rus: жаловать $^{(ru)}$ ‎(jalovat)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tor·gar (3)
* Anagrames: agarrot, arrogat, garrota, garrotà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: atorgar
# atuntokietatik
## Basc
### Nom

atuntokietatik
* ablatiu definit plural de atuntoki
# atuntokietaraino
## Basc
### Nom

atuntokietaraino
* terminatiu definit plural de atuntoki
# atuntokik
## Basc
### Nom

atuntokik
* ergatiu indefinit de atuntoki
# atuntokiko
## Basc
### Nom

atuntokiko
* genitiu locatiu definit singular de atuntoki
# atuntokira
## Basc
### Nom

atuntokira
* al·latiu definit singular de atuntoki
# atuntokiraino
## Basc
### Nom

atuntokiraino
* terminatiu definit singular de atuntoki
# atuntokietarantz
## Basc
### Nom

atuntokietarantz
* al·latiu direccional definit plural de atuntoki
# atuntokiez
## Basc
### Nom

atuntokiez
* instrumental definit plural de atuntoki
# atuntokirantz
## Basc
### Nom

atuntokirantz
* al·latiu direccional definit singular de atuntoki
# atuntokietara
## Basc
### Nom

atuntokietara
* al·latiu definit plural de atuntoki
# attaccassi
## Italià
### Verb

attaccassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de attaccare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de attaccare
# attaccassimo
## Italià
### Verb

attaccassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de attaccare
# attaccasse
## Italià
### Verb

attaccasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de attaccare
# attaccare
## Italià

   * Pronúncia: /at.takˈkaː.re/
   * Etimologia: De staccare.

### Verb

attaccare
* atacar
    I nazisti attaccarono l'esercito inglese.Els nazis van atacar l'exèrcit anglès.
* enganxar, adherir, penjar
    Ho attaccato un quadro al chiodo nel muro.He penjat un quadre al clau de la paret.
* connectar
    Aspetta che mi attacco alla rete aziendale.Espera que em connecto a la xarxa.
* encomanar
    Carlo mi ha attaccato il raffreddore.Carlo m'ha encomanat el refredat.

#### Sinònims

* assaltare, aggredire, caricare
* unire, incollare
* trasmettere

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: at·tac·cà·re (4)
# attaccassero
## Italià
### Verb

attaccassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de attaccare
# attaccasti
## Italià
### Verb

attaccasti
* segona persona singular (tu) del passat de attaccare
# attaccata
## Italià
### Verb

attaccata
* participi passat femení singular de attaccare
# attaccarono
## Italià
### Verb

attaccarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de attaccare
# attaccaste
## Italià
### Verb

attaccaste
* segona persona plural (voi) del passat de attaccare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de attaccare
# attaccate
## Italià
### Verb

attaccate
* participi passat femení plural de attaccare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de attaccare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de attaccare
# attonitam
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.tam/

### Adjectiu

attonitam
* acusatiu femení singular de attonitus
# attondi
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔn.diː/

### Verb

attondī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de attondeō
# attonitarum
## Llatí

   * Pronúncia: /at.tɔ.nɪˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

attonitārum
* genitiu femení plural de attonitus
# attonite
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.tɛ/

### Adjectiu

attonite
* vocatiu masculí singular de attonitus
# attondere
## Llatí

   * Pronúncia: /at.tɔnˈdeː.rɛ/

### Verb

attondēre
* infinitiu del present actiu de attondeō
# attondes
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔn.deːs/

### Verb

attondēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de attondeō
# attonitas
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.taːs/

### Adjectiu

attonitās
* acusatiu femení plural de attonitus
# attoniti
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.tiː/

### Adjectiu

attonitī
* nominatiu masculí plural de attonitus
* vocatiu masculí plural de attonitus
* genitiu masculí singular de attonitus
* genitiu neutre singular de attonitus
# attonita
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.ta/, /atˈtɔ.nɪ.taː/

### Adjectiu

attonita
* nominatiu femení singular de attonitus
* nominatiu neutre plural de attonitus
* vocatiu femení singular de attonitus
* vocatiu neutre plural de attonitus
* acusatiu neutre plural de attonitus
attonitā
* ablatiu femení singular de attonitus
# attonitae
## Llatí

   * Pronúncia: /atˈtɔ.nɪ.taj/

### Adjectiu

attonitae
* nominatiu femení plural de attonitus
* vocatiu femení plural de attonitus
* genitiu femení singular de attonitus
* datiu femení singular de attonitus
# atribolis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾiˈβo.ɫis/, occidental /a.tɾiˈbo.ɫis/
   * Rimes: -olis

### Verb

atribolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atribolar.
# atribolàsseu
## Català
### Verb

atribolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribolar.
# atribolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾi.βuˈɫa.ɾəm/ balear /ə.tɾi.boˈɫa.ɾəm/, /ə.tɾi.buˈɫa.ɾəm/ Occidental: /a.tɾi.boˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

atribolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atribolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribolar.
# atribolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾi.βuˈɫa.ɾəw/ balear /ə.tɾi.boˈɫa.ɾəw/, /ə.tɾi.buˈɫa.ɾəw/ Occidental: /a.tɾi.boˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

atribolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atribolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribolar.
# atribolàssim
## Català
### Verb

atribolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribolar.
# atribolo
## Català
### Verb

atribolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atribolar.