OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# calefactessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫə.fəkˈte.sis/, occidental /ka.ɫe.fakˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

calefactessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calefactar.

#### Variants

* calefactesses, calefactassis, calefactasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·le·fac·tes·sis (5)
# calefacti
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫəˈfak.ti/, occidental /ka.ɫeˈfak.ti/

### Verb

calefacti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de calefactar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb calefactar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb calefactar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb calefactar.

#### Variants

* [1] calefacto, calefact
* [2] calefacte
* [3] calefacte
* [4] calefacte

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·le·fac·ti (4)
# calefacteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫə.fəkˈtɛw/ balear /kə.ɫə.fəkˈtəw/, /kə.ɫə.fəkˈtɛw/ Occidental: /ka.ɫe.fakˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

calefacteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de calefactar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb calefactar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb calefactar.

#### Variants

* [1] calefactau
* [3] calefactau

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·le·fac·teu (4)
# calcinaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾi.əm/, occidental /kaɫ.si.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

calcinaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·rí·em (5)
# calcinareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəɫ.si.nəˈɾɛw/ balear /kəɫ.si.nəˈɾəw/, /kəɫ.si.nəˈɾɛw/ Occidental: /kaɫ.si.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

calcinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·reu (4)
* Anagrama: aclucarien
# calcinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾa/, occidental /kaɫ.si.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

calcinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·rà (4)
# calcinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾas/, occidental /kaɫ.si.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

calcinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·ràs (4)
# calcinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.siˈna.ɾəs/, occidental /kaɫ.siˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

calcinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de calcinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calcinar.

#### Variants

* [2] calcinessis, calcinesses, calcinassis, calcinasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·res (4)
# calcinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾe/, occidental /kaɫ.si.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

calcinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·ré (4)
* Anagrames: calcarien, clacarien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kal.θi.naˈɾe/
       Americà: alt /kal.s(i).naˈɾe/, baix /kal.si.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

calcinaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb calcinar
# calcinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾi.əw/, occidental /kaɫ.si.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

calcinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·rí·eu (5)
# calcinaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾi.ə/, occidental /kaɫ.si.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

calcinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de calcinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·ri·a (5)
# calcinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾi.ən/, occidental /kaɫ.si.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

calcinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·ri·en (5)
# calcinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəɫ.si.nəˈɾi.əs/, occidental /kaɫ.si.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

calcinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de calcinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cal·ci·na·ri·es (5)
# canviador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.bi.əˈðo/, balear /kəɱ.vi.əˈðo/ Occidental: nord-occidental /kam.bi.aˈðo/ valencià /kaɱ.vi.aˈðoɾ/, /kam.bi.aˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De canviar i el sufix -dor.

### Nom

canviador m. ‎(plural canviadors, femení canviadora)
* Qui canvia, especialment monedes d'una espècie a altra.

#### Traduccions

* Anglès: changer $^{(en)}$
* Castellà: cambiador $^{(es)}$
* Francès: changeur $^{(fr)}$
* Italià: cambiatore $^{(it)}$
* Llatí: permutans $^{(la)}$
* Portuguès: trocador $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·dor (4)
* Anagrames: convidara, convidarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# canviadores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.bi.əˈðo.ɾəs/, balear /kəɱ.vi.əˈðo.ɾəs/ Occidental: /kam.bi.aˈðo.ɾes/, /kaɱ.vi.aˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

canviadores f. pl.
* Femení plural de canviador

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·do·res (5)
* Anagrama: considerava
# canviades
## Català
### Verb

canviades
* Participi femení plural del verb canviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·des (4)
* Anagrames: descanvia, descanvià, devanisca
# canviadora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.bi.əˈðo.ɾə/, balear /kəɱ.vi.əˈðo.ɾə/ Occidental: /kam.bi.aˈðo.ɾa/, /kaɱ.vi.aˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

canviadora f. ‎(plural canviadores)
* Forma femenina de canviador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·do·ra (5)
# canviaia
## Català
### Verb

canviaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de canviar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de canviar.
# canviable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.biˈab.bɫə/, /kəm.biˈa.βɫə/ balear /kəɱ.viˈab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /kam.biˈab.bɫe/, /kam.biˈa.βɫe/ valencià /kaɱ.viˈa.bɫe/, /kam.biˈa.βɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De canviar i el sufix -ble.

### Adjectiu

canviable inv. ‎(plural canviables)
* Que pot ser canviat.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·ble (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# canviadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəm.bi.əˈðos/, balear /kəɱ.vi.əˈðos/ Occidental: nord-occidental /kam.bi.aˈðos/ valencià /kaɱ.vi.aˈðoɾs/, /kam.bi.aˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

canviadors m. pl.
* Forma plural de canviador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·vi·a·dors (4)
* Anagrama: convidaràs
# canviaien
## Català
### Verb

canviaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de canviar.
# carafeixés
## Català
### Verb

carafeixés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* [1] carafeixàs, carafeixara
* [2] carafeixàs, carafeixara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xés (4)
# carafeixéssem
## Català
### Verb

carafeixéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixéssim, carafeixàssim, carafeixàssem, carafeixàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xés·sem (5)
# carafeixàssim
## Català
### Verb

carafeixàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixéssim, carafeixéssem, carafeixàssem, carafeixàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xàs·sim (5)
# carafeixàvem
## Català
### Verb

carafeixàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xà·vem (5)
# carafeixàveu
## Català
### Verb

carafeixàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de carafeixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xà·veu (5)
# carafeixéssim
## Català
### Verb

carafeixéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixéssem, carafeixàssim, carafeixàssem, carafeixàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xés·sim (5)
# carafeixéssiu
## Català
### Verb

carafeixéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixésseu, carafeixàssiu, carafeixàsseu, carafeixàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xés·siu (5)
# carafeixàsseu
## Català
### Verb

carafeixàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixéssiu, carafeixésseu, carafeixàssiu, carafeixàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xàs·seu (5)
# carafeixàssiu
## Català
### Verb

carafeixàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixéssiu, carafeixésseu, carafeixàsseu, carafeixàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xàs·siu (5)
# carafeixésseu
## Català
### Verb

carafeixésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carafeixar.

#### Variants

* carafeixéssiu, carafeixàssiu, carafeixàsseu, carafeixàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·fei·xés·seu (5)
# calumnien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫumˈni.ən/, occidental /ka.ɫumˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

calumnien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de calumniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb calumniar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb calumniar.

#### Variants

* [2] calumniïn
* [3] calumniïn

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·en (4)
# calumniessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫum.niˈe.sis/, occidental /ka.ɫum.niˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

calumniessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.

#### Variants

* calumnieguesses, calumniesses, calumniassis, calumniasses, calumniares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·es·sis (5)
* Anagrama: insaculéssim
# calumniem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫum.niˈɛm/ balear /kə.ɫum.niˈəm/, /kə.ɫum.niˈɛm/ Occidental: /ka.ɫum.niˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

calumniem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de calumniar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb calumniar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb calumniar.

#### Variants

* [1] calumniam
* [2] calumnieguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·em (4)
# calumniessa
## Català
### Verb

calumniessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.

#### Variants

* calumniessi, calumnieguessa, calumniés, calumniàs, calumniara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·es·sa (5)
# calumniessi
## Català
### Verb

calumniessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.

#### Variants

* [1] calumniessa, calumnieguessa, calumniés, calumniàs, calumniara
* [2] calumniegués, calumniés, calumniàs, calumniara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·es·si (5)
# calumniessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫum.niˈe.sən/, occidental /ka.ɫum.niˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

calumniessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.

#### Variants

* calumnieguessen, calumniessin, calumniassin, calumniassen, calumniaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·es·sen (5)
# calumniessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫum.niˈe.sin/, occidental /ka.ɫum.niˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

calumniessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb calumniar.

#### Variants

* calumnieguessen, calumniessen, calumniassin, calumniassen, calumniaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·es·sin (5)
# calumnieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫum.niˈɛw/ balear /kə.ɫum.niˈəw/, /kə.ɫum.niˈɛw/ Occidental: /ka.ɫum.niˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

calumnieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de calumniar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb calumniar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb calumniar.

#### Variants

* [1] calumniau
* [2] calumniegueu
* [3] calumniau

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lum·ni·eu (4)
# callau
## Català
### Verb

callau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de callar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb callar.

#### Variants

* [1] calleu
* [2] calleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llau (2)
* Anagrama: aculla
# callassin
## Català
### Verb

callassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguessen, callessin, callessen, callassen, callaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llas·sin (3)
# callat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈʎat/, occidental /kaˈʎat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De callar.

### Adjectiu

callat m. ‎(femení callada, plural masculí callats, plural femení callades)
* Que no parla o que es poc comunicatiu.
    «En veritat , el Moret era un noi callat, més aviat trist — potser per la infantesa que havia tingut.» (Sebastià Juan Arbó, La masia, 1975)
* Que resta en silenci.
    «I es farà així: quan sigui nit callada.» (Joanot Martorell, Tirant lo Blanc)

#### Antònims

* xerraire, parlador

#### Sinònims

* [2] silenciós, tranquil

#### Traduccions

* Anglès: quiet $^{(en)}$
* Castellà: callado $^{(es)}$
* Francès: taciturne $^{(fr)}$
* Italià: zitto $^{(it)}$

### Verb

callat
* Participi masculí singular del verb callar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llat (2)
* Anagrama: Catllà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# callaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /ka.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

callaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de callar.

#### Variants

* callaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lla·rí·eu (4)
# callarívem
## Català
### Verb

callarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de callar.

#### Variants

* callaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lla·rí·vem (4)
* Anagrames: vacil·larem, vacil·làrem
# callassen
## Català
### Verb

callassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguessen, callessin, callessen, callassin, callaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llas·sen (3)
* Anagrama: llancessa
# callasses
## Català
### Verb

callasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguesses, callessis, callesses, callassis, callares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llas·ses (3)
# callassis
## Català
### Verb

callassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb callar.

#### Variants

* calleguesses, callessis, callesses, callasses, callares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·llas·sis (3)
# callaríveu
## Català
### Verb

callaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de callar.

#### Variants

* callaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·lla·rí·veu (4)
* Anagrames: vacil·lareu, vacil·làreu
# caviorem
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.rɛm/

### Adjectiu

caviōrem
* acusatiu masculí/femení singular de cavior
# caviores
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.reːs/

### Adjectiu

caviōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de cavior
* vocatiu masculí/femení plural de cavior
* acusatiu masculí/femení plural de cavior
# cavioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

caviōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de cavior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de cavior
# caviorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

caviōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de cavior
# caviore
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.rɛ/

### Adjectiu

caviōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de cavior
# cavior
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈka.wɪ.ɔr/

### Adjectiu

cavior m., f., cavius n.
* forma comparativa de cavus

### Declinació

Tercera declinació, variant comparatiu.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | cavior | cavius | caviōrēs | caviōra |
| Vocatiu | cavior | cavius | caviōrēs | caviōra |
| Acusatiu | caviōrem | cavius | caviōrēs | caviōra |
| Genitiu | caviōris | caviōris | caviōrum | caviōrum |
| Datiu | caviōrī | caviōrī | caviōribus | caviōribus |
| Ablatiu | caviōre | caviōre | caviōribus | caviōribus |
# cavil·losament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.βiɫˌɫo.zəˈmen/, /kə.βiˌɫo.zəˈmen/ balear /kə.viɫˌɫo.zəˈment/, /kə.viɫˌɫo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ka.βiɫˌɫo.zaˈmen/, /ka.βiˌɫo.zaˈmen/ valencià /ka.viɫˌɫo.zaˈment/, /ka.βiˌɫo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De cavil·lós i el sufix -ment.

### Adverbi

cavil·losament
* D'una manera cavil·losa.

#### Traduccions

* Castellà: cavilosamente $^{(es)}$
* Italià: cavillosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·vil·lo·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# caviori
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.riː/

### Adjectiu

caviōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de cavior
# cavioris
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

caviōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de cavior
# caviora
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪˈoː.ra/

### Adjectiu

caviōra
* nominatiu neutre plural de cavior
* vocatiu neutre plural de cavior
* acusatiu neutre plural de cavior
# canyís
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɲis/, occidental /kaˈɲis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: De canya i el sufix -ís.

### Nom

canyís m. ‎(plural canyissos)
* Reixat de canyes o vímets.
* Instrument idiòfon antic, emprat en les caramelles, consistent en un enfilall de canyes curtes disposades l'una al costat de l'altra, sense que es toquin, que es fan sonar fregant-les les unes amb les altres.

#### Traduccions

* Anglès: wattle $^{(en)}$
* Castellà: cañizo $^{(es)}$
* Castellà: xilófono de caña $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nyís (2)
* Heterograma de 6 lletres (acinsy)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* canyís. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, Optimot
# cançonege
## Català
### Verb

cançonege
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cançonejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cançonejar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cançonejar.

#### Variants

* [1] cançonegi
* [2] cançonegi
* [3] cançonegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·ge (4)
# cançonegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.su.nəˈʒɛm/ balear /kən.so.nəˈʒəm/, /kən.su.nəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /kan.so.neˈʒem/, valencià /kan.so.neˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cançonegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cançonejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb cançonejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb cançonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·ço·ne·gem (4)
# canyuts
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɲuts/, occidental /kaˈɲuts/
   * Rimes: -uts

### Nom

canyuts m. pl.
* Forma plural de canyut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nyuts (2)
* Heterograma de 7 lletres (acnstuy)
* Anagrama: cunyats
# canzone
## Italià

   * Pronúncia: /kanˈt͡soː.ne/
   * Etimologia: Del llatí cantio, de canĕre ‎(«cantar»), segle XIII.

### Nom

canzone f. ‎(plural canzoni)
* cançó

#### Variants

* (arcaisme) canzona

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·zó·ne (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en italià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre canzone
# canzoni
## Italià

   * Pronúncia: /kanˈt͡soː.ni/

### Nom

canzoni f. pl.
* forma plural de canzone

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·zó·ni (3)
# canyut
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈɲut/, occidental /kaˈɲut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: De canya i el sufix -ut.

### Nom

canyut m. ‎(plural canyuts)
* navalla (mol·lusc)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nyut (2)
* Heterograma de 6 lletres (acntuy)
* Anagrama: cunyat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# canàries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈna.ɾi.əs/, occidental /kaˈna.ɾi.es/
   * Rimes: -aɾies

### Adjectiu

canàries f. pl.
* Forma plural de canària.

### Nom

canàries f. pl.
* Forma plural de canària.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·nà·ri·es (4)
* Anagrames: casarien, escainar, escaïnar, escarnia, saciaren
# carenà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈna/, occidental /ka.ɾeˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

carenà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de carenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·nà (3)
* Anagrames: acaren, encara
# carenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈne.səs/, occidental /ka.ɾeˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

carenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carenar.

#### Variants

* carenessis, carenassis, carenasses, carenares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·nes·ses (4)
# carenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾəˈne.sən/, occidental /ka.ɾeˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

carenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carenar.

#### Variants

* carenessin, carenassin, carenassen, carenaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·nes·sen (4)
# careneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾəˈnɛw/ balear /kə.ɾəˈnəw/, /kə.ɾəˈnɛw/ Occidental: /ka.ɾeˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

careneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de carenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb carenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb carenar.

#### Variants

* [1] carenau
* [3] carenau

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·neu (3)
# caragolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.ɣuˈɫa.βən/ balear /kə.ɾə.ɣoˈɫa.vən/, /kə.ɾə.ɣuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.ɣoˈɫa.βen/ valencià /ka.ɾa.ɣoˈɫa.ven/, /ka.ɾa.ɣoˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

caragolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de caragolar.

#### Variants

* caragolaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·go·la·ven (5)