OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dankote
## Esperanto

   * Pronúncia: /danˈko.te/

### Verb

dankote
* participi passiu adverbial futur de danki
# dankonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /danˈkon.to/

### Verb

dankonto ‎(plural dankontoj, acusatiu dankonton, plural acusatiu dankontojn)
* participi actiu nominal futur de danki
# dankontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /danˈkon.toj/

### Verb

dankontoj
* forma plural de dankonto
# dankota
## Esperanto

   * Pronúncia: /danˈko.ta/

### Verb

dankota ‎(plural dankotaj, acusatiu dankotan, plural acusatiu dankotajn)
* participi passiu futur de danki
# dankotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /danˈko.taj/

### Verb

dankotaj
* forma plural de dankota
# conducis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈduː.kɪs/

### Verb

condūcis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de condūcō
# conduct disorder
## Anglès
### Nom

conduct disorder
* trastorn de conducta

### Vegeu també

* conduct disorder. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# conducta antideportiva
## Castellà
### Nom

conducta antideportiva f. ‎(plural conductas antideportivas)
* (hoquei sobre gel) falta antiesportiva

#### Sinònims

* falta antideportiva
* falta de conducta
* falta técnica (hoquei sobre herba, voleibol)

### Vegeu també

* conducta antideportiva. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# conducta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈduk.tə/ balear /konˈduk.tə/, /kunˈduk.tə/ Occidental: /konˈduk.ta/
   * Homòfon: conducte
   * Etimologia: Del llatí conducta ‎(«conduïda»), segle XV.

### Nom

conducta f. ‎(plural conductes)
* Manera d'actuar o de respondre habitualment en una situació.

#### Sinònims

* comportament

#### Derivats

* conductual
* conductisme

#### Traduccions

* Anglès: behaviour $^{(en)}$/behavior $^{(en)}$
* Castellà: conducta $^{(es)}$ f.
* Francès: conduite $^{(fr)}$ f., comportement $^{(fr)}$ m.
* Italià: condotta $^{(it)}$ f.
* Occità: conducha $^{(oc)}$ f./conduita $^{(oc)}$ f., comportament $^{(oc)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·duc·ta (3)
* Anagrama: aconduct

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /konˈduk.ta/, meridional \koŋˈduk.ta\
       Americà: alt /konˈduk.t(a)/, baix \koŋˈduk.ta\, austral /konˈduk.ta/
   * Rimes: -ukta
   * Etimologia: Del llatí conducta.

### Nom

conducta f. ‎(plural conductas)
* conducta, comportament

#### Sinònims

* comportamiento

#### Relacionats

* conducir
* conductual

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·duc·ta (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre conducta

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈdʊk.ta/

### Adjectiu

conducta
* nominatiu femení singular de conductus
* nominatiu neutre plural de conductus
* acusatiu neutre plural de conductus
* vocatiu femení singular de conductus
* vocatiu neutre plural de conductus
* ablatiu femení singular de conductus
# conductas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /konˈduk.tas/, meridional \koŋˈduk.tah\
       Americà: alt /konˈduk.t(a)s/, baix \koŋˈduk.tah\, austral /konˈduk.tas/
   * Rimes: -uktas

### Nom

conductas f. pl.
* forma plural de conducta
# conducere
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈduː.kɛ.rɛ/

### Verb

condūcere
* infinitiu del present actiu de condūcō
# conduco
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈduː.koː/
   * Etimologia: Del prefix con- i dūcō.

### Verb

condūcō ‎(1a present$^?$), condūcis ‎(2a present), condūcere ‎(infinitiu), condūxī ‎(perfet), conductum ‎(supí)
* aplegar, reunir, guiar
* comprometre, contractar, llogar
    Conduxi domum a te.T'he llogat una casa.
* convenir, ésser útil
    Si id rebus conducat, libens quam coactus acciret dominam.Si és cosa que convingui a l'estat, feu-lo venir, millor de grat que per força.

#### Derivats

| condūcenter condūcibilis conductītius | conductiō conductor conductus |
# conduct
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkɒndʌkt/ Audio (CA)

### Nom

conduct ‎(comptable i incomptable, plural conducts)
* comportament, conducta
* direcció (empresarial)

### Verb

conduct ‎(3a persona singular present conducts, gerundi conducting, passat i participi conducted)
* conduir, guiar
* transmetre, conduir
* dirigir
# conducir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.duˈθiɾ/, meridional \koŋ.duˈθiɾ\
       Americà: alt /kon.d(u)ˈsiɾ/, baix \koŋ.duˈsiɾ\, austral /kon.duˈsiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

conducir ‎(present conduzco, passat conduje, futur conduciré)
* conduir

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·du·cir (3)
# conduciré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.du.θiˈɾe/, meridional \koŋ.du.θiˈɾe\
       Americà: alt /kon.d(u).siˈɾe/, baix \koŋ.du.siˈɾe\, austral /kon.du.siˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

conduciré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb conducir
# coudinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌkɔw.ðiˈna/ Occidental: nord-occidental /ˌkɔw.ðiˈna/, valencià /ˌkɔw.ðiˈnaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De cou ‎(imperatiu) i dinar ‎(substantiu), segle XIX.

### Nom

coudinar m. ‎(plural coudinars)
* fireta

### Miscel·lània

* Síl·labes: cou·di·nar (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdinoru)
* Anagrama: aconduir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# couches
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkaʊtʃɪz/

### Nom

couches
* forma plural de couch

### Verb

couches
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de couch

## Francès

   * Pronúncia: /kuʃ/

### Nom

couches f. pl.
* forma plural de couche
# coudes
## Francès

   * Pronúncia: /kud/

### Nom

coudes m. pl.
* forma plural de coude
# couche
## Francès

   * Pronúncia: /kuʃ/

### Nom

couche f. ‎(plural couches)
* capa

### Vegeu també

* couche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# couched
## Anglès

   * Pronúncia: /kaʊtʃt/

### Verb

couched
* passat i participi de couch
# coude
## Francès

   * Pronúncia: /kud/

### Nom

coude m. ‎(plural coudes)
* colze
# couching
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkaʊtʃɪŋ/

### Verb

couching
* gerundi de couch
# coucuineta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔw.kujˈnɛ.tə/ balear /ˌkɔw.kujˈnə.tə/, /ˌkɔw.kujˈnɛ.tə/ Occidental: nord-occidental /ˌkɔw.kujˈne.ta/ valencià /ˌkɔw.kujˈne.ta/, /ˌkɔw.kwiˈne.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: De cou ‎(imperatiu) i cuineta.

### Nom

coucuineta m. ‎(plural coucuinetes)
* (menorquí) fireta

### Miscel·lània

* Síl·labes: cou·cui·ne·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# càpsules
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkap.su.ɫəs/, occidental /ˈkap.su.ɫes/

### Nom

càpsules f. pl.
* Forma plural de càpsula.

### Miscel·lània

* Síl·labes: càp·su·les (3)
# càpsules articulars
## Català
### Nom

càpsules articulars f. pl.
* Forma plural de càpsula articular.
# càpsules de Bowman
## Català
### Nom

càpsules de Bowman f. pl.
* Forma plural de càpsula de Bowman.
# càpsula de Bowman
## Català

   * Etimologia: Del cirurgià anglès William Bowman que la va identificar l'any 1842.

### Nom

càpsula de Bowman f. ‎(plural càpsules de Bowman)
* (anatomia) càpsula glomerular
# càpsula glomerular
## Català
### Nom

càpsula glomerular f. ‎(plural càpsules glomerulars)
* (anatomia) Sac en l'inici del túbul del nefró envoltant el glomèrul renal.

#### Sinònims

* càpsula de Bowman

#### Traduccions

* Anglès: Bowman's capsule $^{(en)}$, glomerular capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula de Bowman $^{(es)}$, cápsula glomerular $^{(es)}$
* Italià: capsula di Bowman $^{(it)}$, capsula glomerulare $^{(it)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# càpsula articular
## Català
### Nom

càpsula articular f. ‎(plural càpsules articulars)
* (anatomia) Sac tancat amb una membrana sinovial situat entre cartílags d'articulacions diartrodials.

#### Sinònims

* càpsula sinovial

#### Traduccions

* Anglès: articular capsule $^{(en)}$, synovial capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula articular $^{(es)}$, cápsula sinovial $^{(es)}$
* Francès: capsule articulaire $^{(fr)}$
* Italià: capsula articolare $^{(it)}$
* Llatí: capsula articularis $^{(la)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# càrcer
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí carcer.

### Nom

càrcer f. m. ‎(plural càrcers)
* presó

#### Notes

Originalment femení el seu ús va anar canviant a masculí.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# càpsula
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkap.su.ɫə/, occidental /ˈkap.su.ɫa/
   * Etimologia: Del llatí capsula, segle XV.

### Nom

càpsula f. ‎(plural càpsules)
* Capseta cilíndrica, de material no tòxic i extrems arrodonits, pensada per a ser ingerida i alliberar a l'estómac el medicament que conté.
* Conjunt de la capseta anterior amb el seu contingut.
* Recipient que té la forma semblant a mitja esfera i que és utilitzat en processos químics.
* Mena de precinte metàl·lic o de plàstic que cobreix el cap tapat d'una ampolla.
* Referit a les armes de foc, en un cartutx de percussió, petit recipient en el centre de la base que conté el fulminant que iniciarà la ignició de l'explosiu principal.
* Conjunt de parets que cobreixen alguna part del cos.
* Fruit sec dehiscent que conté més d'un carpel.

#### Traduccions

* Anglès: capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$
* Anglès: capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$
* Anglès: capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$
* Anglès: capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$
* Anglès: capsule $^{(en)}$
* Castellà: cápsula $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: càp·su·la (3)
* Anagrames: Pascual, paucals

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# càpsules glomerulars
## Català
### Nom

càpsules glomerulars f. pl.
* Forma plural de càpsula glomerular.
# dationem
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

datiōnem
* acusatiu singular de datiō
# dationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

datiōnibus
* datiu plural de datiō
* ablatiu plural de datiō
# dationes
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.neːs/

### Nom

datiōnēs
* nominatiu plural de datiō
* vocatiu plural de datiō
* acusatiu plural de datiō
# dationum
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

datiōnum
* genitiu plural de datiō
# datio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈda.tɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de datus, participi de dare.

### Nom

datiō f. ‎(genitiu datiōnis)
* donació
* dació

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | datiō | datiōnēs |
| Vocatiu | datiō | datiōnēs |
| Acusatiu | datiōnem | datiōnēs |
| Genitiu | datiōnis | datiōnum |
| Datiu | datiōnī | datiōnibus |
| Ablatiu | datiōne | datiōnibus |
# datione
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

datiōne
* ablatiu singular de datiō
# dationi
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.niː/

### Nom

datiōnī
* datiu singular de datiō
# dationis
## Llatí

   * Pronúncia: /da.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

datiōnis
* genitiu singular de datiō
# datiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ðəˈtiw/, occidental /ðaˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí dativus, procedent del verb dō.

### Nom

datiu m. ‎(plural datius)
* Forma, afegint el corresponent sufix al lexema, que adopta una paraula en alguns idiomes, quan indica la persona sobre la què recau l'acció expressada pel verb en una frase.
    Ex.: En alemany: "Ich schickte dem Manne das Buch " (traducció: "Jo envio el llibre a l'home"); en aquest exemple Manne és la forma dativa de la paraula Mann ‎(«home»).
* De vegades el cas datiu, presenta una transformació completa, sense que es pugui reconèixer el lexema, però té la mateixa funció de complement indirecte.
    Ex.: En llatí: "Vir bonus mihi videtur " (traducció: "L'home bo em sembla bé"); en aquest exemple mihi és la forma dativa de ego.

### Adjectiu

datiu m. ‎(femení dativa, plural masculí datius, plural femení datives)
* Relatiu al cas datiu.

#### Traduccions

* Anglès: dative $^{(en)}$
* Castellà: dativo $^{(es)}$
* Francès: datif $^{(fr)}$
* Italià: dativo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·tiu (2)
* Anagrames: atudi, atudí, audit, duita

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# denuclearizzerei
## Italià
### Verb

denuclearizzerei
* primera persona singular (io) del condicional de denuclearizzare
# denuclearizzerà
## Italià
### Verb

denuclearizzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de denuclearizzare
# denuclearizzi
## Italià
### Verb

denuclearizzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de denuclearizzare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de denuclearizzare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de denuclearizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de denuclearizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de denuclearizzare
# denuclearizziamo
## Italià
### Verb

denuclearizziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de denuclearizzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de denuclearizzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de denuclearizzare
# denuclearizzerete
## Italià
### Verb

denuclearizzerete
* segona persona plural (voi) del futur de denuclearizzare
# denuclearizzeremmo
## Italià
### Verb

denuclearizzeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de denuclearizzare
# denuclearizzereste
## Italià
### Verb

denuclearizzereste
* segona persona plural (voi) del condicional de denuclearizzare
# denuclearizzeresti
## Italià
### Verb

denuclearizzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de denuclearizzare
# denuclearizzerò
## Italià
### Verb

denuclearizzerò
* primera persona singular (io) del futur de denuclearizzare
# denuclearizzeremo
## Italià
### Verb

denuclearizzeremo
* primera persona plural (noi) del futur de denuclearizzare
# conflent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱˈfɫen/ balear /koɱˈfɫent/, /kuɱˈfɫen/ Occidental: nord-occidental /koɱˈfɫen/ valencià /koɱˈfɫent/, /koɱˈfɫen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De confluent.

### Nom

conflent m. ‎(plural conflents)
* Lloc on es barregen corrents d’aigua.

#### Sinònims

* aiguabarreig, confluència, mesclantaigües

#### Traduccions

* Anglès: confluence $^{(en)}$
* Castellà: confluencia $^{(es)}$ f.
* Esperanto: kunfluejo $^{(eo)}$
* Francès: confluent $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·flent (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# confiteri
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.fɪˈteː.riː/

### Verb

cōnfitērī
* infinitiu del present actiu de cōnfiteor
# confitura
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fiˈtu.ɾə/ balear /koɱ.fiˈtu.ɾə/, /kuɱ.fiˈtu.ɾə/ Occidental: /koɱ.fiˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: De confit i el sufix -ura, segle XVI.

### Nom

confitura f. ‎(plural confitures)
* Fruita confitada, especialment en forma de pasta.

#### Relacionats

* confitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fi·tu·ra (4)
* Heterograma de 9 lletres (acfinortu)
* Anagrama: contrafiu

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# confiteris
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.fɪˈteː.rɪs/

### Verb

cōnfitēris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cōnfiteor
# confites
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koɱˈfi.tes\, meridional \koɱˈfi.teh\
       Americà: alt \koɱˈfi.t(e)s\, baix \koŋˈfi.teh\, austral \koɱˈfi.tes\
   * Rimes: -ites

### Nom

confites m. pl.
* forma plural de confite
# crepàssiu
## Català
### Verb

crepàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* crepéssiu, crepésseu, crepàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pàs·siu (3)
# crepéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈpe.səm/, occidental /kɾeˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

crepéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* crepéssim, crepàssim, crepàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pés·sem (3)
# crepàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈpa.βəm/, balear /kɾəˈpa.vəm/ Occidental: nord-occidental /kɾeˈpa.βem/ valencià /kɾeˈpa.vem/, /kɾeˈpa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

crepàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de crepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pà·vem (3)
# crepàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈpa.βəw/, balear /kɾəˈpa.vəw/ Occidental: nord-occidental /kɾeˈpa.βew/ valencià /kɾeˈpa.vew/, /kɾeˈpa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

crepàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de crepar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pà·veu (3)
# crepàssem
## Català
### Verb

crepàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* crepéssim, crepéssem, crepàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pàs·sem (3)
# crepésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈpe.səw/, occidental /kɾeˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

crepésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* crepéssiu, crepàssiu, crepàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pés·seu (3)
# crepàsseu
## Català
### Verb

crepàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* crepéssiu, crepésseu, crepàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pàs·seu (3)
# crepàssim
## Català
### Verb

crepàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* crepéssim, crepéssem, crepàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pàs·sim (3)
# crepés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾəˈpes/, occidental /kɾeˈpes/
   * Rimes: -es

### Verb

crepés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb crepar.

#### Variants

* [1] crepessi, crepàs
* [2] crepessi, crepàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cre·pés (2)
* Anagrama: peresc
# declarant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.kɫəˈɾan/, balear /də.kɫəˈɾant/ Occidental: nord-occidental /de.kɫaˈɾan/, valencià /de.kɫaˈɾant/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Derivat de declarar.

### Nom

declarant m. f. ‎(plural declarants)
* Persona que fa una declaració.

#### Traduccions

* Anglès: declarant $^{(en)}$
* Castellà: declarante $^{(es)}$
* Francès: déclarant $^{(fr)}$
* Italià: dichiarante $^{(it)}$
* Romanès: declarant $^{(ro)}$ m.

### Verb

declarant
* Gerundi del verb declarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·rant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Anglès
### Nom

declarant ‎(plural declarants)
* declarant

## Romanès
### Nom

declarant m. ‎(plural declaranți, femení declarantă)
* declarant

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | declarant | declarantul | (niște) | declaranți | declaranții |
| Genitiu-datiu | (unui) | declarant | declarantului | (unor) | declaranți | declaranților |
| Vocatiu | | declarantule, declarante | declarantule, declarante | | declaranților | declaranților |
# declaranta
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

declaranta
* nominatiu i acusatiu definit singular de declarantă
# declarante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.klaˈɾan.te/, meridional \de.klaˈɾaŋ.te\
       Americà: alt /de.klaˈɾan.t(e)/, baix \de.klaˈɾaŋ.te\, austral /de.klaˈɾan.te/
   * Rimes: -ante

### Adjectiu

declarante inv. ‎(plural declarantes)
* declarant

### Nom

declarante m. f. ‎(plural declarantes)
* declarant

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cla·ran·te (4)

## Romanès
### Nom

declarante
* vocatiu singular de declarant

### Nom

declarante
* forma plural de declarantă
* genitiu i datiu indefinit singular de declarantă
# declarantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.klaˈɾan.tes/, meridional \de.klaˈɾaŋ.teh\
       Americà: alt /de.klaˈɾan.t(e)s/, baix \de.klaˈɾaŋ.teh\, austral /de.klaˈɾan.tes/
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

declarantes inv. pl.
* forma plural de declarante

### Nom

declarantes m. f. pl.
* forma plural de declarante
# declarantei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

declarantei
* genitiu i datiu definit singular de declarantă
# declarantele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

declarantele
* nominatiu i acusatiu definit plural de declarantă
# declarantelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

declarantelor
* genitiu i datiu definit plural de declarantă
* vocatiu plural de declarantă
# declaranto
## Romanès
### Nom

declaranto
* vocatiu singular de declarantă
# demolim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫim/ balear /də.moˈɫim/, /də.muˈɫim/ Occidental: /de.moˈɫim/
   * Rimes: -im

### Verb

demolim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de demolir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb demolir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb demolir.

#### Variants

* [2] demoliguem
* [3] demoliguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·lim (3)
# demolies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.əs/ balear /də.moˈɫi.əs/, /də.muˈɫi.əs/ Occidental: /de.moˈɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

demolies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demolives

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·es (4)
* Anagrama: melodies
# demolimmo
## Italià
### Verb

demolimmo
* primera persona plural (noi) del passat de demolire
# demolició
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.ɫi.siˈo/ balear /də.mo.ɫi.siˈo/, /də.mu.ɫi.siˈo/ Occidental: /de.mo.ɫi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí dēmōlītiō.

### Nom

demolició f. ‎(plural demolicions)
* Acció de demolir.

#### Traduccions

* Anglès: demolition $^{(en)}$
* Castellà: demolición $^{(es)}$
* Francès: démolition $^{(fr)}$
* Italià: demolizione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# demolides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.ðəs/ balear /də.moˈɫi.ðəs/, /də.muˈɫi.ðəs/ Occidental: /de.moˈɫi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

demolides
* Participi femení plural del verb demolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·des (4)
# demolien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.ən/ balear /də.moˈɫi.ən/, /də.muˈɫi.ən/ Occidental: /de.moˈɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

demolien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de demolir.

#### Variants

* demoliven

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·en (4)
# demolida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.muˈɫi.ðə/ balear /də.moˈɫi.ðə/, /də.muˈɫi.ðə/ Occidental: /de.moˈɫi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

demolida
* Participi femení singular del verb demolir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·da (4)
# demoliguem
## Català
### Verb

demoliguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb demolir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb demolir.

#### Variants

* [1] demolim
* [2] demolim

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·guem (4)
# demolii
## Italià
### Verb

demolii
* primera persona singular (io) del passat de demolire
# demoligueu
## Català
### Verb

demoligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb demolir.

#### Variants

* demoliu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·li·gueu (4)