OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# linxau
## Català
### Verb

linxau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de linxar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb linxar.
# linxasses
## Català
### Verb

linxasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb linxar.
# linxaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫiɲˈʃa.βəs/, balear /ɫiɲˈʃa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ɫiɲˈt͡ʃa.βes/ valencià /ɫiɲˈt͡ʃa.ves/, /ɫiɲˈt͡ʃa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

linxaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de linxar.
# linxava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫiɲˈʃa.βə/, balear /ɫiɲˈʃa.və/ Occidental: nord-occidental /ɫiɲˈt͡ʃa.βa/ valencià /ɫiɲˈt͡ʃa.va/, /ɫiɲˈt͡ʃa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

linxava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de linxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de linxar.
# linxassen
## Català
### Verb

linxassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb linxar.
# linxassis
## Català
### Verb

linxassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb linxar.
# linxaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫiɲˈʃa.βən/, balear /ɫiɲˈʃa.vən/ Occidental: nord-occidental /ɫiɲˈt͡ʃa.βen/ valencià /ɫiɲˈt͡ʃa.ven/, /ɫiɲˈt͡ʃa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

linxaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de linxar.
# libéros
## Francès

   * Pronúncia: /li.beˈʁo/

### Nom

libéros m. f. pl.
* forma plural de libéro
# libérée
## Francès
### Adjectiu

libérée f. ‎(plural libérées)
* forma femenina de libéré
# libéro
## Francès

   * Pronúncia: /li.beˈʁo/

### Nom

libéro m. f. ‎(plural libéros)
* (futbol) defensa lliure
* (hoquei sobre herba) lliure

#### Sinònims

* balayeur, bétonneur, homme libre, verrouilleur

### Vegeu també

* libéro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# libés
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

libés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bés (2)
* Anagrames: belis, bleís, lesbi
# libésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈβe.səw/, occidental /ɫiˈbe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

libésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bés·seu (3)
* Anagrames: beléssiu, bleísseu
# libò
## Italià
### Verb

libò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de libare
# libéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫiˈβe.səm/, occidental /ɫiˈbe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

libéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bés·sem (3)
* Anagrames: beléssim, bleíssem
# libéssiu
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈβe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

libéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bés·siu (3)
* Anagrama: bleíssiu
# libéssim
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈβe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

libéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb libar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·bés·sim (3)
* Anagrama: bleíssim
# libí
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

libí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de libar.
# laxéssiu
## Català
### Verb

laxéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb laxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·xés·siu (3)
* Anagrames: xaléssiu, xiulessa
# laxí
## Català
### Verb

laxí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de laxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·xí (2)
* Anagrames: xali, xalí
# lay-in
## Anglès
### Nom

lay-in ‎(plural lay-ins)
* (basquetbol) tir en safata

#### Sinònims

* lay-up shot

### Vegeu també

* lay-in. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# lay-up shot
## Anglès
### Nom

lay-up shot
* (basquetbol) tir en safata
* (golf) lay-up

#### Sinònims

* (basquetbol) lay-in
* (golf) lay up

### Vegeu també

* lay-up shot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# laxéssem
## Català
### Verb

laxéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb laxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·xés·sem (3)
* Anagrama: xaléssem
# laxésseu
## Català
### Verb

laxésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb laxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·xés·seu (3)
* Anagrama: xalésseu
# laxéssim
## Català
### Verb

laxéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb laxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: la·xés·sim (3)
* Anagrama: xaléssim
# lay-ins
## Anglès
### Nom

lay-ins
* forma plural de lay-in
# lay-up
## Català
### Nom

lay-up m.
* (golf, anglicisme) Cop sense gaire risc que s'utilitza davant d'una dificultat per a intentar assegurar el punt de caiguda de la bola, en detriment de la distància.

#### Traduccions

* Anglès: lay up $^{(en)}$, lay-up shot $^{(en)}$
* Castellà: lay up $^{(es)}$
* Francès: lay up $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lay·up (2)
* Anagrama: Puyal

### Vegeu també

* lay-up. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# llambregaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəm.bɾəˈɣa.ɾən/, occidental /ʎam.bɾeˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

llambregaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de llambregar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llambregar.
# llambregam
## Català
### Verb

llambregam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de llambregar.
# llambregaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəm.bɾə.ɣəˈɾan/, occidental /ʎam.bɾe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

llambregaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de llambregar.
# llambregar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎəm.bɾəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /ʎam.bɾeˈɣa/ valencià /ʎam.bɾeˈɣaɾ/, /ʎam.bɾeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: llambregà
   * Etimologia: Variant de llambrejar, segle XIX.

### Verb

llambregar trans., intr.
* Fer una mirada ràpida a una cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: llambrego, llambrega, llambreguem

#### Traduccions

* Anglès: peek $^{(en)}$
* Castellà: ojear $^{(es)}$
* Gal·lès: cipedrych $^{(cy)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llam·bre·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llambrega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəmˈbɾɛ.ɣə/ balear /ʎəmˈbɾə.ɣə/, /ʎəmˈbɾɛ.ɣə/ Occidental: /ʎamˈbɾe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Nom

llambrega f. ‎(plural llambregues)
* (peixos) llavió
* (peixos) llampresa
* (peixos) tord cuanegre

### Verb

llambrega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de llambregar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb llambregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llam·bre·ga (3)
* Anagrama: garbellam

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ʎamˈbɾe.ɣa\, meridional \ʝamˈbɾe.ɣa\
       Americà: alt /ʝamˈbɾe.ɡa/, baix \ʝamˈbɾe.ɣa\, austral \ʒamˈbɾe.ɣa\
   * Rimes: -eɡa

### Nom

llambrega m. ‎(plural llambregas)
* (peixos) tord cuanegre

### Miscel·lània

* Síl·labes: llam·bre·ga (3)

### Vegeu també

* llambrega. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llambregara
## Català
### Verb

llambregara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llambregar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llambregar.
# llescadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəs.kəˈðo.ɾə/, occidental /ʎes.kaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

llescadora f. ‎(plural llescadores)
* Estri que serveix per llescar.
* Forma femenina de llescador.

#### Traduccions

* Anglès: slicer $^{(en)}$
* Castellà: rebanadora $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·ca·do·ra (4)
* Anagrama: acordellàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# llescam
## Català
### Verb

llescam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de llescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·cam (2)
* Anagrama: camells
# llescara
## Català
### Verb

llescara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.

### Miscel·lània

* Anagrama: callares
# llescarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəs.kəˈɾɛm/ balear /ʎəs.kəˈɾəm/, /ʎəs.kəˈɾɛm/ Occidental: /ʎes.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

llescarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de llescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·ca·rem (3)
* Anagrama: camellers
# llescaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəs.kəˈɾan/, occidental /ʎes.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

llescaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de llescar.
# llescaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəsˈka.ɾən/, occidental /ʎesˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

llescaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de llescar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llescar.
# llescant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəsˈkan/ balear /ʎəsˈkant/, /ʎəsˈkan/ Occidental: nord-occidental /ʎesˈkan/ valencià /ʎesˈkant/, /ʎesˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

llescant
* Gerundi del verb llescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·cant (2)
* Anagrama: cantells
# llescar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎəsˈka/ Occidental: nord-occidental /ʎesˈka/ valencià /ʎesˈkaɾ/, /ʎesˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: llescà
   * Etimologia: De llesca, segle XIV.

### Verb

llescar trans.
* Fer llesques.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: llesco, llesca, llesquem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/

#### Traduccions

* Anglès: slice $^{(en)}$
* Castellà: rebanar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lles·car (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# liquideguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

liquideguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] liquidés, liquidàs o liquidara.
# liquideguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

liquideguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] liquidessis, liquidesses, liquidassis, liquidasses o liquidares.
# liquidavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kiˈða.βu/, nord-occidental /ɫi.kiˈða.βo/

### Verb

liquidavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de liquidar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] liquidàveu.
# liquidazione
## Italià

   * Pronúncia: /li.kwi.datˈt͡sjoː.ne/

### Nom

liquidazione f. ‎(plural liquidazioni)
* liquidació

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qui·da·zió·ne (5)
# liquidazioni
## Italià

   * Pronúncia: /li.kwi.datˈt͡sjoː.ni/

### Nom

liquidazioni f. pl.
* forma plural de liquidazione
# liquide
## Català

   * Pronúncia: occidental /ɫiˈki.ðe/

### Verb

liquide
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de liquidar.
    Forma valenciana: [jo] liquido, liquide, liquid o liquidi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb liquidar.
    [Que jo] liquidi o liquide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb liquidar.
    [Que ell/ella/vostè] liquidi o liquide.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb liquidar.
    Liquidi o liquide [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·qui·de (3)
* Anagrames: diqueli, diquelí
# liquidaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫi.kiˈða.βəs/, balear /ɫi.kiˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /ɫi.kiˈða.βes/, valencià /ɫi.kiˈða.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

liquidaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de liquidar.

#### Sinònims

* liquidaies, forma col·loquial.
# liquidavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.kiˈða.βi/

### Verb

liquidavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de liquidar.
    Forma septentrional per [jo] liquidava.
# liquideguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

liquideguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] liquidem.
# liquideguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ɫi.ki.ðeˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

liquideguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb liquidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] liquidessin, liquidessen, liquidassin, liquidassen o liquidaren.
# llossàssem
## Català
### Verb

llossàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
# llossàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsa.ɾəw/ balear /ʎoˈsa.ɾəw/, /ʎuˈsa.ɾəw/ Occidental: /ʎoˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

llossàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de llossar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rollàsseu
# llossàsseu
## Català
### Verb

llossàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
# llossàssim
## Català
### Verb

llossàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
# llossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈses/ balear /ʎoˈses/, /ʎuˈses/ Occidental: /ʎoˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

llossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
# llossàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsa.ɾəm/ balear /ʎoˈsa.ɾəm/, /ʎuˈsa.ɾəm/ Occidental: /ʎoˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

llossàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de llossar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rollàssem
# llossàs
## Català
### Verb

llossàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: llassos
# llossàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˈsa.βəw/ balear /ʎoˈsa.vəw/, /ʎuˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ʎoˈsa.βew/ valencià /ʎoˈsa.vew/, /ʎoˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

llossàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llossar.
# llossàssiu
## Català
### Verb

llossàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llossar.
# lehren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈleːʁən/
* Alemanya
* Alemanya
   * Etimologia: Del protogermànic *laizijaną, derivat de *laizō («tradició, sabers»).

### Verb

lehren
* ensenyar
    Ich lehre GeschichteJo ensenyo Història.

#### Conjugació

| Infinitiu | lehren |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | gelehert |
| Temps passat | ich lehrte |
| Participi present | lehrend |
| Tercera persona sing. present | er/sie lehrt |
# leibiuŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /lejbiur/
   * Etimologia: Compost pels formants leis ‎ i biuŕ ‎.

### Nom propi

leibiuŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# leipä
## Finès
### Nom

leipä ‎(genitiu leivän, partitiu leipää)
* pa (menjar)
    ruisleipäpa de sègol (típic de Finlàndia)

#### Relacionats

* gluteeniton (sense gluten)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre leipä
# lehoirentzat
## Basc
### Nom

lehoirentzat
* benefactiu indefinit de lehoi
# lehoitzat
## Basc
### Nom

lehoitzat
* prolatiu indefinit de lehoi
# lehoiz
## Basc
### Nom

lehoiz
* instrumental indefinit de lehoi
# lei
## Italià

   * Pronúncia: /ˈlɛi/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *illei o *illaei, que és una forma del llatí vulgar illī (datiu singular de illa). La forma en llatí vulgar *illei es modela sota la influència del llatí vulgar *illūi, on també lui.

### Pronom

lei f. ‎(plural loro)
* ella
* vostè

### Sinònims

* ella
* essa

### Termes relacionats

* colei
* dare del lei

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: eli

### Vegeu també

* Patota, Giuseppe. Lineamenti di grammatica storica dell'italiano (en italià). Bologna: il Mulino, 2002. ISBN 88-15-08638-2.

## Occità

   * Pronúncia: /ˈlej/
   * Àudio: Bearn

### Article

lei m. f. pl. ‎(singular masculí lo, singular femení la)
* (provençal) forma alternativa de los ‎(«els, article definit masculí plural»)
* (provençal) forma alternativa de las ‎(«les, article definit femení plural»)

#### Variants

* leis, davant de vocal
* les/las, llenguadocià meridional i gascó central
* eths/eras, gascó pirinenc
* es, aranès

#### Contraccions

* dei (de+lei)
* ai (a+lei)

### Nom

lei f. ‎(plural leis)
* llei
# leis
## Ibèric

   * Pronúncia: /lejt͡s/

### Nom propi

leis • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* botoleis ‎
* leibiuŕ ‎
* leisbiuŕ ‎
* leistikeŕ ‎

## Occità

   * Pronúncia: /lejz/

### Article

leis m. f. pl. ‎(singular masculí lo, singular femení la)
* (provençal) Variant de lei ‎(«els, les») davant de vocal.

#### Contraccions

* deis (de+leis)
* ais (a+leis)

### Nom

leis f. pl.
* forma plural de lei ‎(«lleis»)
# lehoiri
## Basc
### Nom

lehoiri
* datiu indefinit de lehoi
# lehoirik
## Basc
### Nom

lehoirik
* partitiu indefinit de lehoi
# llibertats d'aprenentatge
## Català
### Nom

llibertats d'aprenentatge f. pl.
* Forma plural de llibertat d'aprenentatge.
# llibertau
## Català
### Verb

llibertau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llibertar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llibertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ber·tau (3)
* Anagrames: barutelli, barutellí, bitllareu, bitllàreu
# llibertaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.βərˈta.βən/, balear /ʎi.bəɾˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /ʎi.βerˈta.βen/ valencià /ʎi.beɾˈta.ven/, /ʎi.βeɾˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

llibertaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de llibertar.
# llibertaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.βərˈta.βəs/, balear /ʎi.bəɾˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /ʎi.βerˈta.βes/ valencià /ʎi.beɾˈta.ves/, /ʎi.βeɾˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

llibertaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de llibertar.
# llibertat de recerca
## Català
### Nom

llibertat de recerca f. ‎(plural llibertats de recerca)
* Dret d'un investigador d'actuar amb autonomia pel que fa a la utilització dels principis metodològics, l'elecció dels objectius i la difusió dels resultats.

#### Traduccions

* Anglès: freedom of inquiry $^{(en)}$, research freedom $^{(en)}$
* Castellà: libertad de investigación $^{(es)}$
* Francès: liberté de recherche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* llibertat de recerca. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# llibertats de recerca
## Català
### Nom

llibertats de recerca f. pl.
* Forma plural de llibertat de recerca.
# llibertava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎi.βərˈta.βə/, balear /ʎi.bəɾˈta.və/ Occidental: nord-occidental /ʎi.βerˈta.βa/ valencià /ʎi.beɾˈta.va/, /ʎi.βeɾˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

llibertava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de llibertar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de llibertar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ber·ta·va (4)
* Anagrama: treballavi
# llibertats d'ensenyament
## Català
### Nom

llibertats d'ensenyament f. pl.
* Forma plural de llibertat d'ensenyament.
# llibertats de càtedra
## Català
### Nom

llibertats de càtedra f. pl.
* Forma plural de llibertat de càtedra.
# litiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.tiˈɣe.səm/, occidental /ɫi.tiˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

litiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
# litiguessis
## Català

   * Pronúncia: /ɫi.tiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

litiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
# litigui
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈti.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

litigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de litigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb litigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb litigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb litigar.
# litiguis
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈti.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

litiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb litigar.
# litiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɫi.tiˈɣe.səw/, occidental /ɫi.tiˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

litiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
# litiguessi
## Català
### Verb

litiguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
# litiguessin
## Català

   * Pronúncia: /ɫi.tiˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

litiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
# litigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫi.tiˈɣɛw/ balear /ɫi.tiˈɣəw/, /ɫi.tiˈɣɛw/ Occidental: /ɫi.tiˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

litigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de litigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb litigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb litigar.
# litiguin
## Català

   * Pronúncia: /ɫiˈti.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

litiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb litigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb litigar.
# litigués
## Català

   * Pronúncia: /ɫi.tiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

litigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb litigar.
# lengthens
## Anglès
### Verb

lengthens
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de lengthen
# lengths
## Anglès
### Nom

lengths
* forma plural de length
# lengan
## Indonesi
### Nom

lengan
* braç
# lengthened
## Anglès
### Verb

lengthened
* passat i participi de lengthen
# lengthen
## Anglès
### Verb

lengthen ‎(3a persona singular present lengthens, gerundi lengthening, passat i participi lengthened)
* allargar