OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rieradedalt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /riˌe.ɾə.ðəˈðaɫ/ balear /riˌe.ɾə.ðəˈðaɫt/, /riˌe.ɾə.ðəˈðaɫ/ Occidental: nord-occidental /riˌe.ɾa.ðeˈðaɫ/ valencià /riˌe.ɾa.ðeˈðaɫt/, /riˌe.ɾa.ðeˈðaɫ/
   * Rimes: -alt
   * Etimologia: Aglutinació de riera de dalt.

### Nom propi

Rieradedalt
* Cognom d’origen geogràfic

#### Relacionats

* Riera

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ri·e·ra·de·dalt (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# Rin
## Català

   * Pronúncia: /ˈrin/
   * Rimes: -in
   * Etimologia: Del francès Rhin, del llatí Rhēnus, d’origen gàl·lic, del protocèltic *rēnos ‎(«riu»). Va desplaçar el català antic Ren d’origen llatí.

### Nom propi

Rin m.
* Riu europeu entre Suïssa, França, Alemanya i els Països Baixos.

#### Traduccions

* Alemany: Rhein $^{(de)}$ m.
* Anglès: Rhine $^{(en)}$
* Castellà: Rin $^{(es)}$ m.
* Francès: Rhin $^{(fr)}$ m.
* Italià: Reno $^{(it)}$ m.
* Neerlandès: Rijn $^{(nl)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GEC
# Ringens
## Alemany
### Nom

Ringens
* genitiu singular de Ringen
# cachuchos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈt͡ʃu.t͡ʃos/, meridional /kaˈt͡ʃu.t͡ʃoh/
       Americà: alt /kaˈt͡ʃu.t͡ʃ(o)s/, baix /kaˈt͡ʃu.t͡ʃoh/, austral /kaˈt͡ʃu.t͡ʃos/
   * Rimes: -utʃos

### Nom

cachuchos m. pl.
* forma plural de cachucho
# caciquegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.si.kəˈʒɛm/ balear /kə.si.kəˈʒəm/, /kə.si.kəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /ka.si.keˈʒem/, valencià /ka.si.keˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

caciquegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de caciquejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb caciquejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb caciquejar.

#### Variants

* [1] caciquejam

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ci·que·gem (4)
# caci
## Català

   * Pronúncia: /ˈka.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

caci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de caçar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb caçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb caçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb caçar.

#### Variants

* [1] caço, cace, caç
* [2] cace, caço
* [3] cace, caço
* [4] cace

### Miscel·lània

* Anagrama: caic
# cachucho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kaˈt͡ʃu.t͡ʃo/
       Americà: alt /k(a)ˈt͡ʃu.t͡ʃo/, baix /kaˈt͡ʃu.t͡ʃo/
   * Rimes: -utʃo

### Nom

cachucho m. ‎(plural cachuchos)
* (peixos) pagell déntol
* (peixos) càntera

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·chu·cho (3)

### Vegeu també

* cachucho. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# cacic
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈsik/, occidental /kaˈsik/
   * Rimes: -ik
   * Etimologia: Del castellà cacique.

### Nom

cacic m. ‎(plural cacics)
* Persona rica que controla els càrrecs administratius i de govern mitjançant suborn o amenaces.
* Originàriament, cap de tribu entre els nadius de centre Amèrica.

#### Derivats

* caciquisme
* caciquejar

#### Traduccions

* Anglès: cazic $^{(en)}$
* Castellà: cacique $^{(es)}$
* Francès: cacique $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·cic (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# caciquege
## Català
### Verb

caciquege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de caciquejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb caciquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb caciquejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb caciquejar.

#### Variants

* [1] caciquejo, caciquegi, caciqueig
* [2] caciquegi
* [3] caciquegi
* [4] caciquegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ci·que·ge (4)
# cachos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈka.t͡ʃos/, meridional /ˈka.t͡ʃoh/
       Americà: alt /ˈka.t͡ʃ(o)s/, baix /ˈka.t͡ʃoh/, austral /ˈka.t͡ʃos/
   * Rimes: -atʃos

### Nom

cachos m. pl.
* forma plural de cacho
# cacin
## Català

   * Pronúncia: /ˈka.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

cacin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb caçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb caçar.

#### Variants

* [1] cacen
* [2] cacen

### Miscel·lània

* Anagrames: canic, Cinca
# cacique
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kaˈθi.ke/
       Americà: alt /k(a)ˈsi.ke/, baix /kaˈsi.ke/
   * Rimes: -ike
   * Etimologia: Del taïno *kasike («reietó») o de l'arawak *kassequa, cazaqah («poder, cap»).

### Nom

cacique m. ‎(plural caciques)
* cacic

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ci·que (3)
# abalisàsseu
## Català
### Verb

abalisàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.
# abalisàssiu
## Català
### Verb

abalisàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.
# abaliséssim
## Català
### Verb

abaliséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·li·sés·sim (5)
* Anagrama: esbalaíssim
# abalisàssem
## Català
### Verb

abalisàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.
# abalisés
## Català
### Verb

abalisés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·li·sés (4)
* Anagrames: alabessi, esbalaís
# abalisésseu
## Català
### Verb

abalisésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·li·sés·seu (5)
* Anagrama: esbalaísseu
# abalisàssim
## Català
### Verb

abalisàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.
# abalisàveu
## Català
### Verb

abalisàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abalisar.
# abaliséssem
## Català
### Verb

abaliséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·li·sés·sem (5)
* Anagrama: esbalaíssem
# caminésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.miˈne.səw/, occidental /ka.miˈne.sew/
       Informal: /ka.miˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

caminésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb caminar.
    [Vosaltres/vós] caminéssiu, caminésseu, caminàsseu, caminàssiu o caminàreu.

#### Sinònims

* camineguéssou, forma col·loquial.
# caminéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.miˈne.sim/, occidental /ka.miˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

caminéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb caminar.
    [Nosaltres] caminéssim, caminéssem, caminàssem, caminàssim o caminàrem.

#### Sinònims

* camineguéssom, forma col·loquial.
# camion-balai
## Francès
### Nom

camion-balai m.
* (Esports) cotxe escombra

#### Sinònims

* voiture-balai

### Vegeu també

* camion-balai. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# caminó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ka.miˈno/
       Americà: alt /k(a).miˈno/, baix /ka.miˈno/
   * Rimes: -o

### Verb

caminó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb caminar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·mi·nó (3)
* Heterograma de 6 lletres (acimno)
* Anagrames: camión, comían, nómica
# caminéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.miˈne.səm/, occidental /ka.miˈne.sem/
       Informal: /ka.miˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

caminéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb caminar.
    [Nosaltres] caminéssim, caminéssem, caminàssem, caminàssim o caminàrem.

#### Sinònims

* camineguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·mi·nés·sem (4)
* Anagrames: emmanseïsc, mecanismes
# caminéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.miˈne.siw/, occidental /ka.miˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

caminéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb caminar.
    [Vosaltres/vós] caminéssiu, caminésseu, caminàsseu, caminàssiu o caminàreu.

#### Sinònims

* camineguéssou, forma col·loquial.
# camiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈmjo.nes/, meridional /kaˈmjo.neh/
       Americà: alt /kaˈmjo.n(e)s/, baix /kaˈmjo.neh/, austral /kaˈmjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

camiones m. pl.
* forma plural de camión
# camions
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.miˈons/, occidental /ka.miˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

camions m. pl.
* Forma plural de camió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·mi·ons (3)
* Heterograma de 7 lletres (acimnos)
* Anagrames: caminos, còniams

## Occità

   * Pronúncia: /kaˈmjus/

### Nom

camions m. pl.
* forma plural de camion
# caminí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.miˈni/, occidental /ka.miˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

caminí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de caminar.
    [Jo] caminí o vaig caminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·mi·ní (3)
* Anagrama: acimin

## Català antic
### Verb

caminí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de caminar
# camion
## Occità

   * Pronúncia: /kaˈmju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

camion m. ‎(plural camions)
* camió
# abaratix
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.ɾəˈtiʃ/, occidental /a.ba.ɾaˈtiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

abaratix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abaratir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abaratir.
# abaratixes
## Català
### Verb

abaratixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abaratir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abaratir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·ra·ti·xes (5)
* Anagrama: bastaixaré
# abarato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βaˈɾa.to\
       Americà: alt /a.baˈɾa.t(o)/, baix \a.βaˈɾa.to\
   * Rimes: -ato

### Verb

abarato
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb abaratar
# abaraté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βa.ɾaˈte\
       Americà: alt /a.ba.ɾaˈte/, baix \a.βa.ɾaˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

abaraté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb abaratar
# abarativen
## Català
### Verb

abarativen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abaratir.
# abaratixa
## Català
### Verb

abaratixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abaratir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratixo
## Català
### Verb

abaratixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abaratir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratives
## Català
### Verb

abaratives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abaratir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·ra·ti·ves (5)
* Anagrama: abstraieva
# abaratixen
## Català
### Verb

abaratixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abaratir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratixos
## Català
### Verb

abaratixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abaratir.
# bonheta
## Occità

   * Pronúncia: /buˈɲe.to/
   * Etimologia: Derivat de bonha.

### Nom

bonheta f. ‎(plural bonhetas o bonhetes [aranès])
* bunyol
* taca greixosa
* (col·loquial) figa (sexe femení)
# bonhetes
## Occità
### Nom

bonhetes f. pl.
* forma plural de bonheta
# boneto
## Català

   * Pronúncia: alguerès /buˈnɛ.tu/
   * Etimologia: Del sard bonetto.

### Nom

boneto m. ‎(plural bonetos)
* (alguerès) gorra

### Miscel·lània

* Síl·labes: bo·ne·to (3)
* Anagrama: botone

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# bongos
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈboŋ.gus/, occidental /ˈboŋ.gos/

### Nom

bongos m. pl.
* Instrument membranòfon de percussió directa, format per dos tambors curts i lleugerament cònics fixats l'un amb l'altre, que es col·loca entre les cames i es toca amb els dits o amb el palmell de les mans.

#### Notes

És un instrument d'origen afrocubà.Els dos tambors que el constitueixen tenen dimensions diferents; el gran s'anomena femella i el petit, mascle.

#### Sinònims

* bongós

#### Traduccions

* Alemany: Bongos $^{(de)}$
* Anglès: bongos $^{(en)}$
* Castellà: bongoes $^{(es)}$, bongos $^{(es)}$, bongós $^{(es)}$
* Francès: bongos $^{(fr)}$
* Italià: bongos $^{(it)}$, bongós $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bon·gos (2)
* Anagrama: bogons

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* bongos. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Anglès
### Nom

bongos
* bongos

### Vegeu també

* bongos. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈboŋ.ɡos\, meridional \ˈboŋ.ɡoh\
       Americà: alt \ˈboŋ.ɡ(o)s\, baix \ˈboŋ.ɡoh\, austral \ˈboŋ.ɡos\
   * Rimes: -onɡos

### Nom

bongos m. pl.
* bongos

#### Sinònims

* bongoes
* bongós

### Vegeu també

* bongos. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /bɔ̃ˈɡo/

### Nom

bongos m. pl.
* bongos

### Vegeu també

* bongos. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Italià

   * Pronúncia: /boŋˈɡɔs/

### Nom

bongos m. pl.
* bongos

#### Sinònims

* bongós

### Vegeu també

* bongos. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# bongós
## Català

   * Pronúncia: oriental /buŋˈgos/, occidental /boŋˈgos/
   * Rimes: -os

### Nom

bongós m. pl.
* bongos

### Miscel·lània

* Síl·labes: bon·gós (2)
* Anagrama: bogons

### Vegeu també

* bongós. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \boŋˈɡos\, meridional \boŋˈɡoh\
       Americà: alt \boŋˈɡos\, baix \boŋˈɡoh\, austral \boŋˈɡos\
   * Rimes: -os

### Nom

bongós m. pl.
* bongos

#### Sinònims

* bongoes
* bongos

### Vegeu també

* bongós. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Italià

   * Pronúncia: /boŋˈɡos/

### Nom

bongós m. pl.
* bongos

#### Sinònims

* bongos

### Vegeu també

* bongós. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# bonhetas
## Occità
### Nom

bonhetas f. pl.
* forma plural de bonheta
# bonetas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /boˈne.tas/, meridional /boˈne.tah/
       Americà: alt /boˈne.t(a)s/, baix /boˈne.tah/, austral /boˈne.tas/
   * Rimes: -etas

### Nom

bonetas f. pl.
* forma plural de boneta
# bongoes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \boŋˈɡo.es\, meridional \boŋˈɡo.eh\
       Americà: alt \boŋˈɡo.(e)s\, baix \boŋˈɡo.eh\, austral \boŋˈɡo.es\
   * Rimes: -oes

### Nom

bongoes m. pl.
* bongos

#### Sinònims

* bongos
* bongós

### Vegeu també

* bongoes. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# cabestrassin
## Català
### Verb

cabestrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cabestrar.

#### Variants

* cabestressin, cabestressen, cabestrassen, cabestraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tras·sin (4)
# cabestrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəs.tɾəˈɾa/, occidental /ka.bes.tɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

cabestrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de cabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tra·rà (4)
# cabestraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəs.tɾəˈɾi.əw/, occidental /ka.bes.tɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

cabestraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de cabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tra·rí·eu (5)
# cabestrasses
## Català
### Verb

cabestrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cabestrar.

#### Variants

* cabestressis, cabestresses, cabestrassis, cabestrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tras·ses (4)
# cabestraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəs.tɾəˈɾe/, occidental /ka.bes.tɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

cabestraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de cabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tra·ré (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ka.βes.tɾaˈɾe\, meridional \ka.βeh.tɾaˈɾe\
       Americà: alt /ka.b(e)s.t͡saˈɾe/, baix \ka.βeh.tɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

cabestraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb cabestrar
# cabestrassen
## Català
### Verb

cabestrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cabestrar.

#### Variants

* cabestressin, cabestressen, cabestrassin, cabestraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tras·sen (4)
# cabestraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəs.tɾəˈɾas/, occidental /ka.bes.tɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

cabestraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de cabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tra·ràs (4)
# cabestraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəs.tɾəˈɾi.əm/, occidental /ka.bes.tɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

cabestraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de cabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tra·rí·em (5)
# cabestrassis
## Català
### Verb

cabestrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cabestrar.

#### Variants

* cabestressis, cabestresses, cabestrasses, cabestrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·tras·sis (4)
# cabestrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.βəsˈtɾat/, occidental /ka.besˈtɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

cabestrat
* Participi masculí singular del verb cabestrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·bes·trat (3)
* Anagrama: abstracte
# cansam
## Català
### Verb

cansam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cansar.

#### Variants

* cansem

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sam (2)
* Anagrama: mancàs
# cansaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kən.səˈɾan/, occidental /kan.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cansaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa·ran (3)
# cansara
## Català
### Verb

cansara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* [1] cansessi, cansessa, canseguessa, cansés, cansàs
* [2] cansessi, cansegués, cansés, cansàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa·ra (3)
* Anagrama: casaran
# cansaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kənˈsa.ɾən/, occidental /kanˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cansaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cansar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cansar.

#### Variants

* [2] canseguessen, cansessin, cansessen, cansassin, cansassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa·ren (3)
# cansament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kən.səˈmen/ balear /kən.səˈment/, /kən.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /kan.saˈmen/ valencià /kan.saˈment/, /kan.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De cansar i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

cansament m. ‎(plural cansaments)
* Estat en que una persona o animal nota una mancança de les seves forces, típicament, a causa d'un esforç o malaltia.

#### Sinònims

* mancança de forces: esgotament, fatiga

#### Relacionats

* defalliment

#### Traduccions

* Alemany: Müdigkeit $^{(de)}$ f.
* Anglès: tiredness $^{(en)}$
* Àrab: إِرْهَاق‎ $^{(ar)}$ m.
* Castellà: cansancio $^{(es)}$
* Eslovac: únava $^{(sk)}$ f.
* Finès: äsymys $^{(fi)}$
* Francès: fatigue $^{(fr)}$ f.
* Grec: κούραση $^{(el)}$ f. ‎(kúrassi)
* Hindi: थकान $^{(hi)}$ f.
* Irlandès: tuirse $^{(ga)}$ f.
* Italià: sfinitezza $^{(it)}$ f.
* Japonès: 疲れ $^{(ja)}$
* Letó: nogurums $^{(lv)}$ m.
* Llatí: lassitudo $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: CANSAR $^{(csc)}$
* Polonès: zmęczenie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: cansaço $^{(pt)}$ m.
* Romanès: oboseală $^{(ro)}$ f.
* Rus: уста́лость $^{(ru)}$ f. ‎(ustàlost)
* Suec: trötthet $^{(sv)}$
* Turc: yorgunluk $^{(tr)}$
* Txec: únava $^{(cs)}$ f.
* Xinès: 疲勞 $^{(zh)}$ ‎(疲劳, píláo)

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sa·ment (3)
* Anagrama: escamnant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cansant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kənˈsan/ balear /kənˈsant/, /kənˈsan/ Occidental: nord-occidental /kanˈsan/ valencià /kanˈsant/, /kanˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

cansant
* Gerundi del verb cansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sant (2)
# cansar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kənˈsa/ Occidental: nord-occidental /kanˈsa/ valencià /kanˈsaɾ/, /kanˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cansà
   * Etimologia: Del llatí campsāre ‎(«tombar un cap, canviar de rumb»), del grec antic κᾶμψαι ‎(kâmpsai), forma aorística de κάμπτω ‎(kámptō, «doblegar»), segle XIV.

### Verb

cansar trans., pron. ‎(pronominal cansar-se)
* Perdre les forces o l'ànim per fer coses.
* (figuradament) Avorrir per insistència.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: canso, cansa, cansem

#### Sinònims

* aixafar, baldar, cruixir, esbraonar, esgotar, esllomar, extenuar, fatigar, lassar, rendir, trinxar, ujar
* estracar (alguerès)
* (figuradament) afartar, atipar, avorrir, cremar, [encaparrar]], enervar, enfastidir, enfastijar, importunar, molestar, saturar

#### Derivats

* cansament, cansat, cansós

#### Traduccions

* Anglès: tire $^{(en)}$
* Castellà: cansar $^{(es)}$
* Francès: fatiguer $^{(fr)}$
* Italià: stancare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: CANSAR $^{(csc)}$
* Occità: cansar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: can·sar (2)
* Anagrama: arcans

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Occità
### Verb

cansar
* cansar
# abancalava
## Català
### Verb

abancalava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abancalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abancalar.
# abancalem
## Català
### Verb

abancalem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abancalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abancalar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb abancalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·ca·lem (4)
* Anagrama: abalancem
# abancales
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəŋˈka.ɫəs/, occidental /a.baŋˈka.ɫes/
   * Rimes: -ales

### Verb

abancales
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abancalar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abancalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·ca·les (4)
* Anagrames: abalances, abalancés, ablanesca, alabances
# abancalat
## Català
### Verb

abancalat
* Participi masculí singular del verb abancalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·ca·lat (4)
* Anagrama: acabalant