OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enllefiscar-se
## Català
### Verb

enllefiscar-se
* Forma pronominal de enllefiscar.
# enlleganyada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎə.ɣəˈɲa.ðə/, occidental /eɲ.ʎe.ɣaˈɲa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

enlleganyada
* Participi femení singular del verb enlleganyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lle·ga·nya·da (5)
# enlleganyades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎə.ɣəˈɲa.ðəs/, occidental /eɲ.ʎe.ɣaˈɲa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enlleganyades
* Participi femení plural del verb enlleganyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lle·ga·nya·des (5)
# enlleganyats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʎə.ɣəˈɲats/, occidental /eɲ.ʎe.ɣaˈɲats/
   * Rimes: -ats

### Verb

enlleganyats
* Participi masculí plural del verb enlleganyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lle·ga·nyats (4)
# ensalades russes
## Català
### Nom

ensalades russes f. pl.
* Forma plural de ensalada russa.
# ensaladilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.ɫəˈði.ʎə/, occidental /en.sa.ɫaˈði.ʎa/
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: Del castellà ensaladilla, diminutiu de ensalada.

### Nom

ensaladilla f. ‎(plural ensaladilles)
* (castellanisme) ensalada russa

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sa·la·di·lla (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, ésAdir

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.sa.laˈði.ʎa\, meridional \eŋ.sa.laˈði.ʝa\
       Americà: alt /en.s(a).laˈdi.ʝa/, baix \eŋ.sa.laˈði.ʝa\, austral \en.sa.laˈði.ʒa\
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De ensalada i el sufix -illa.

### Nom

ensaladilla f. ‎(plural ensaladillas)
* amanida
* menudalla
* ensalada russa

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sa·la·di·lla (5)
# ensalivar-se
## Català
### Verb

ensalivar-se
* Forma pronominal de ensalivar.
# ensaladilla rusa
## Castellà
### Nom

ensaladilla rusa f. ‎(plural ensaladillas rusas)
* ensalada russa
# ensaladillas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.sa.laˈði.ʎas\, meridional \eŋ.sa.laˈði.ʝah\
       Americà: alt /en.sa.laˈdi.ʝ(a)s/, baix \eŋ.sa.laˈði.ʝah\, austral \en.sa.laˈði.ʒas\
   * Rimes: -iʎas

### Nom

ensaladillas f. pl.
* forma plural de ensaladilla
# ensaladillas rusas
## Castellà
### Nom

ensaladillas rusas f. pl.
* forma plural de ensaladilla rusa
# empotinar-se
## Català
### Verb

empotinar-se
* Forma pronominal de empotinar.
# empostéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈte.siw/ balear /əm.posˈte.siw/, /əm.pusˈte.siw/ Occidental: /em.posˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

empostéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostésseu, empostàssiu, empostàsseu, empostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tés·siu (4)
* Anagrames: empostisseu, impostésseu
# empotingar-se
## Català
### Verb

empotingar-se
* Forma pronominal de empotingar.
# empotrado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \em.poˈtɾa.ðo\, meridional \em.poˈtɾa.(ð)o\
       Americà: alt /em.p(o)ˈt͡sa.do/, baix \em.poˈtɾa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Verb

empotrado
* participi masculí singular del verb empotrar

#### Compostos i expressions

* armario empotrado
# empostéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pusˈte.sim/ balear /əm.posˈte.sim/, /əm.pusˈte.sim/ Occidental: /em.posˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

empostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostar.

#### Variants

* empostéssem, empostàssim, empostàssem, empostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tés·sim (4)
* Anagrames: empostissem, impostéssem
# entreguardasses
## Català
### Verb

entreguardasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardessis, entreguardesses, entreguardassis, entreguardares
# entreguarde
## Català
### Verb

entreguarde
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entreguardar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entreguardar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entreguardar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [1] entreguardo, entreguardi, entreguard
* [2] entreguardi
* [3] entreguardi
* [4] entreguardi

### Miscel·lània

* Anagrama: detragueren
# entreguardassis
## Català
### Verb

entreguardassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardessis, entreguardesses, entreguardasses, entreguardares
# entreguardava
## Català
### Verb

entreguardava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entreguardar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entreguardar.
# entreguardassin
## Català
### Verb

entreguardassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardessin, entreguardessen, entreguardassen, entreguardaren
# entreguardau
## Català
### Verb

entreguardau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entreguardar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [1] entreguardeu
* [2] entreguardeu
# entreguardaven
## Català
### Verb

entreguardaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entreguardar.
# entreguardaves
## Català
### Verb

entreguardaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entreguardar.
# enxiquirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃi.kiˈɾa/, occidental /eɲ.t͡ʃi.kiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enxiquirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enxiquir.
# enxiquiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃi.kiˈɾi.əw/, occidental /eɲ.t͡ʃi.kiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enxiquiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enxiquir.
# enxiquisquen
## Català
### Verb

enxiquisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·quis·quen (4)
* Anagrama: enxiquesquin
# enxiquisca
## Català
### Verb

enxiquisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enxiquir.
# enxiquiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃi.kiˈɾe/, occidental /eɲ.t͡ʃi.kiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enxiquiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enxiquir.
# enxiquisc
## Català
### Verb

enxiquisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enxiquir.
# enxiquirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃi.kiˈɾi.ən/, occidental /eɲ.t͡ʃi.kiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enxiquirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·qui·ri·en (5)
* Anagrama: inquireixen
# enxiquiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃi.kiˈɾi.əs/, occidental /eɲ.t͡ʃi.kiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enxiquiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·qui·ri·es (5)
* Anagrama: inquireixes
# enxiquiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃi.kiˈɾas/, occidental /eɲ.t͡ʃi.kiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enxiquiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enxiquir.
# endinyava
## Català
### Verb

endinyava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de endinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de endinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·nya·va (4)
* Anagrames: adinyaven, navidenya
# endinyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdi.ɲəs/, occidental /enˈdi.ɲes/
   * Rimes: -iɲes

### Verb

endinyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de endinyar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: disenyen
# endinyessen
## Català
### Verb

endinyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyaven
## Català
### Verb

endinyaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de endinyar.
# endinyaves
## Català
### Verb

endinyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de endinyar.

### Miscel·lània

* Anagrames: disenyaven, navidenyes
# endinye
## Català
### Verb

endinye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endinyar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endinyar.
# endinyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdi.ɲən/, occidental /enˈdi.ɲen/
   * Rimes: -iɲen

### Verb

endinyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de endinyar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endinyar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endinyar.
# endinyesses
## Català
### Verb

endinyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# equidistantemente
## Italià

   * Pronúncia: /e.kwi.diˌstan.teˈmen.te/
   * Etimologia: De equidistante i el sufix -mente.

### Adverbi

equidistantemente
* equidistantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·di·stan·te·mén·te (7)
# equidistantly
## Anglès

   * Etimologia: De equidistant i el sufix -ly.

### Adverbi

equidistantly ‎(no comparable)
* equidistantment
# equidistància
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ðisˈtan.si.ə/, occidental /e.ki.ðisˈtan.si.a/
   * Rimes: -ansia
   * Etimologia: De equidistant i el sufix -ància, segle XIX.

### Nom

equidistància f. ‎(plural equidistàncies)
* En topografia l'equidistància és la diferència d'alçada real entre dues corbes de nivell. En un mapa topogràfic sempre és la mateixa, totes les corbes van, per exemple, de 50 en 50.

#### Traduccions

* Castellà: equidistancia $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·dis·tàn·ci·a (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# equilibr
## Català
### Verb

equilibr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de equilibrar.

#### Variants

* equilibro, equilibre, equilibri

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·libr (3)
# equilibra
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kiˈɫi.βɾə/, occidental /e.kiˈɫi.bɾa/
   * Rimes: -ibɾa

### Verb

equilibra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de equilibrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra (4)
# equilibrada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾa.ðə/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

equilibrada
* Participi femení singular del verb equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bra·da (5)
# equestrium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛˈkwɛs.trɪ.ʊm/

### Adjectiu

equestrium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de equester
# equidistantment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.ðisˌtamˈmen/ balear /ə.ki.ðisˌtamˈment/, /ə.ki.ðisˌtamˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.ki.ðisˌtamˈmen/ valencià /e.ki.ðisˌtamˈment/, /e.ki.ðisˌtamˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De equidistant i el sufix -ment.

### Adverbi

equidistantment
* D'una manera equidistant.

#### Traduccions

* Anglès: equidistantly $^{(en)}$
* Italià: equidistantemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·dis·tant·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# escatxigueguessa
## Català
### Verb

escatxigueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxiguessa, escatxigués

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gue·gues·sa (6)
# escatxigueguem
## Català
### Verb

escatxigueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gue·guem (5)
# escatxigueguesses
## Català
### Verb

escatxigueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxiguessis, escatxiguesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gue·gues·ses (6)
# escatxigueguessen
## Català
### Verb

escatxigueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxiguessin, escatxiguessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gue·gues·sen (6)
# escatxigue
## Català
### Verb

escatxigue
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escatxigar.

#### Variants

* [1] escatxigui, escatxigo
* [2] escatxigui, escatxigo
* [3] escatxigui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gue (4)
# escatxigaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.βəs/, balear /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βes/ valencià /es.ka.t͡ʃiˈɣa.ves/, /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escatxigaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·ves (5)
# escatxigavo
## Català
### Verb

escatxigavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigàieu, escatxigàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·vo (5)
# escatxigo
## Català
### Verb

escatxigo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escatxigar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escatxigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* [2] escatxigui, escatxigue
* [3] escatxigui, escatxigue

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·go (4)
* Heterograma de 9 lletres (acegiostx)
# escatxigos
## Català
### Verb

escatxigos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escatxigar.

#### Variants

* escatxiguis, escatxigues

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·gos (4)
# escatxigaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.βən/, balear /əs.kə.t͡ʃiˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βen/ valencià /es.ka.t͡ʃiˈɣa.ven/, /es.ka.t͡ʃiˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escatxigaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escatxigar.

#### Variants

* escatxigaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cat·xi·ga·ven (5)
# enforrellaven
## Català
### Verb

enforrellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·lla·ven (5)
# enforrelle
## Català
### Verb

enforrelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enforrellar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enforrellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enforrellar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·lle (4)
# enforrellasses
## Català
### Verb

enforrellasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforrellar.

#### Variants

* enforrellares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llas·ses (5)
# enforrellat
## Català
### Verb

enforrellat
* Participi masculí singular del verb enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llat (4)
# enforrellem
## Català
### Verb

enforrellem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enforrellar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enforrellar.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llem (4)
# enforrellassen
## Català
### Verb

enforrellassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enforrellar.

#### Variants

* enforrellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llas·sen (5)
# enforrellava
## Català
### Verb

enforrellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enforrellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·lla·va (5)
# enforrellaves
## Català
### Verb

enforrellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·lla·ves (5)
# enforrellen
## Català
### Verb

enforrellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enforrellar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enforrellar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llen (4)
# enforrellats
## Català
### Verb

enforrellats
* Participi masculí plural del verb enforrellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·re·llats (4)
# esclatarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫə.təˈɾa/, occidental /es.kɫa.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esclatarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esclatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·ta·rà (4)
* Anagrames: escarlata, Escarlata
# esclatares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈta.ɾəs/, occidental /es.kɫaˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esclatares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esclatar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·ta·res (4)
* Anagrama: escarlates
# esclataria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫə.təˈɾi.ə/, occidental /es.kɫa.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esclataria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esclatar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esclatar.
# esclatariva
## Català
### Verb

esclatariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esclatar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esclatar.
# esclatarives
## Català
### Verb

esclatarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esclatar.
# esclataren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈta.ɾən/, occidental /es.kɫaˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esclataren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esclatar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclatar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entrecalàs
# esclatareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɫə.təˈɾɛw/ balear /əs.kɫə.təˈɾəw/, /əs.kɫə.təˈɾɛw/ Occidental: /es.kɫa.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esclatareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esclatar.
# esclatarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫə.təˈɾi.ən/, occidental /es.kɫa.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esclatarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esclatar.
# esclataries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫə.təˈɾi.əs/, occidental /es.kɫa.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esclataries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esclatar.
# esclatariven
## Català
### Verb

esclatariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esclatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·ta·ri·ven (5)
* Anagrama: intercalaves
# esbandís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdis/, occidental /ez.banˈdis/
   * Rimes: -is

### Verb

esbandís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandigués, esbandissi, esbandiguera, esbandira
* [2] esbandigués, esbandissi, esbandiguera, esbandira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dís (3)
* Anagrama: badessin
# esbandíveu
## Català
### Verb

esbandíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandiguéveu, esbandíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí·veu (4)
# esbandíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.səm/, occidental /ez.banˈdi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

esbandíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguéssem, esbandiguérem, esbandíssim, esbandírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dís·sem (4)
# esbandíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.sim/, occidental /ez.banˈdi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

esbandíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguéssem, esbandiguérem, esbandíssem, esbandírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dís·sim (4)
# esbandívem
## Català
### Verb

esbandívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandiguévem, esbandíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dí·vem (4)
# esbandísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.səw/, occidental /ez.banˈdi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

esbandísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguésseu, esbandiguéreu, esbandíssiu, esbandíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dís·seu (4)
# esbandíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.siw/, occidental /ez.banˈdi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

esbandíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguésseu, esbandiguéreu, esbandísseu, esbandíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dís·siu (4)
# escolo
## Català
### Verb

escolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escolar.

#### Variants

* escole, escoli, escol

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·lo (3)
# escolopendras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ko.loˈpen.dɾas/, meridional \eh.ko.loˈpeŋ.dɾah\
       Americà: alt /es.ko.loˈpen.d͡z(a)s/, baix \eh.ko.loˈpeŋ.dɾah\, austral /eh.ko.loˈpen.dɾas/
   * Rimes: -endɾas

### Nom

escolopendras f. pl.
* forma plural de escolopendra
# escolopendres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫuˈpɛn.dɾəs/ balear /əs.ko.ɫoˈpɛn.dɾəs/, /əs.ku.ɫuˈpɛn.dɾəs/ Occidental: /es.ko.ɫoˈpen.dɾes/
   * Rimes: -ɛndɾes

### Nom

escolopendres f. pl.
* Forma plural de escolopendra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·lo·pen·dres (5)