OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inserigueren
## Català
### Verb

inserigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inserir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inserida
## Català
### Verb

inserida
* Participi femení singular del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·ri·da (4)
* Anagrames: adineris, desairin, dinaries
# inseriguesses
## Català
### Verb

inseriguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inserigueres
## Català
### Verb

inserigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inserir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Anagrama: resseguirien
# inseriguera
## Català
### Verb

inseriguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inseriguessen
## Català
### Verb

inseriguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inserien
## Català
### Verb

inserien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inserir.
# inferiori
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.riː/

### Adjectiu

īnferiōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de īnferior
# inferiore
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.rɛ/

### Adjectiu

īnferiōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de īnferior
# inferiorem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.rɛm/

### Adjectiu

īnferiōrem
* acusatiu masculí/femení singular de īnferior
# inferiores
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.reːs/

### Adjectiu

īnferiōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de īnferior
* vocatiu masculí/femení plural de īnferior
* acusatiu masculí/femení plural de īnferior
# inferioridad numérica
## Castellà
### Nom

inferioridad numérica f. ‎(plural inferioridades numéricas)
* (esports de pilota) inferioritat numèrica

### Vegeu també

* inferioridad numérica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# inferioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

īnferiōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de īnferior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de īnferior
# inferioridades numéricas
## Castellà
### Nom

inferioridades numéricas f. pl.
* forma plural de inferioridad numérica
# inferioritat numèrica
## Català
### Nom

inferioritat numèrica f. ‎(plural inferioritats numèriques)
* (esports de pilota) Situació de joc d'un equip consistent a disputar una part d'un encontre amb un nombre de jugadors inferior a l'equip adversari, com a conseqüència d'expulsions o lesions.

#### Sinònims

* desavantatge numèric

#### Traduccions

* Anglès: default $^{(en)}$, numerical inferiority $^{(en)}$
* Castellà: inferioridad numérica $^{(es)}$
* Francès: défaut $^{(fr)}$, infériorité numérique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* inferioritat numèrica. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# inferiora
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.ra/

### Adjectiu

īnferiōra
* nominatiu neutre plural de īnferior
* vocatiu neutre plural de īnferior
* acusatiu neutre plural de īnferior
# inferioris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛ.rɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

īnferiōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de īnferior
# infernalia
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛrˈnaː.lɪ.a/

### Adjectiu

infernālia
* nominatiu neutre plural de infernālis
* vocatiu neutre plural de infernālis
* acusatiu neutre plural de infernālis
# infernali
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛrˈnaː.liː/

### Adjectiu

infernālī
* datiu masculí/femení/neutre singular de infernālis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de infernālis
# infernae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈfɛr.naj/

### Adjectiu

īnfernae
* nominatiu femení plural de īnfernus
* vocatiu femení plural de īnfernus
* genitiu femení singular de īnfernus
* datiu femení singular de īnfernus
# infernalem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛrˈnaː.lɛm/

### Adjectiu

infernālem
* acusatiu masculí/femení singular de infernālis
# infern
## Català

   * Pronúncia: /iɱˈfɛrn/
   * Rimes: -ɛɾn
   * Etimologia: Del llatí īnfernus ‎(«infernal»), de īnferus ‎(«lloc habitat pels déus del subsol»).

### Nom

infern m. ‎(plural inferns)
* (normalment incomptable) En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
* (normalment incomptable) En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.
* Peça d’un edifici, generalment subterrània, amb les coses retirades que no estan a l’abast de tothom.
* Butxaca gran a l’interior d’una peça de vestir que es posa damunt les altres.

#### Sinònims

* (lloc dels difunts) abís, abisme, avern, bàratre, gehenna, orc, tàrtar

#### Traduccions

* Afrikaans: hel $^{(af)}$
* Albanès: ferr $^{(sq)}$
* Alemany: Hölle $^{(de)}$ f.
* Anglès: hell $^{(en)}$
* Àrab: جَهَنَّم‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: դժոխք $^{(hy)}$ ‎(djokhk)
* Asturià: infiernu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: infierno $^{(es)}$ m.
* Coreà: 지옥 $^{(ko)}$ ‎(jiok)
* Danès: helvede $^{(da)}$ n.
* Eslovac: peklo $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: pekel $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: infero $^{(eo)}$
* Estonià: põrgu $^{(et)}$
* Finès: helvetti $^{(fi)}$
* Francès: enfer $^{(fr)}$ m.
* Frisó occidental: hel $^{(fy)}$ f.
* Friülà: infier $^{(fur)}$ m.
* Gallec: inferno $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: uffern $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ჯოჯოხეთი $^{(ka)}$ ‎(djodjòkheti)
* Grec: κόλαση $^{(el)}$ f. ‎(kólassi)
* Hebreu: גֵּיהִנּוֹם‎ $^{(he)}$ m. f.
* Hindi: नरक $^{(hi)}$ m.
* Ídix: גיהנום‎ $^{(yi)}$ n.
* Indonesi: neraka $^{(id)}$
* Irlandès: ifreann $^{(ga)}$ m.
* Italià: inferno $^{(it)}$ m.
* Japonès: 地獄 $^{(ja)}$
* Kazakh: жаһаннам $^{(kk)}$ ‎(jahannam)
* Letó: elle $^{(lv)}$ f.
* Lituà: pragaras $^{(lt)}$ m.
* Llatí: infernus $^{(la)}$ m.
* Luxemburguès: Häll $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: пекол $^{(mk)}$ m.
* Malai: neraka $^{(ms)}$
* Maltès: infern $^{(mt)}$ m.
* Mongol: там $^{(mn)}$
* Neerlandès: hel $^{(nl)}$
* Noruec: helvete $^{(no)}$ n.
* Occità: infèrn $^{(oc)}$ m.
* Persa: جهنم‎ $^{(fa)}$
* Polonès: piekło $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: inferno $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: enfiern $^{(rm)}$ m.
* Romanès: iad $^{(ro)}$ n.
* Rus: ад $^{(ru)}$ m. ‎(ad)
* Sànscrit: नरक $^{(sa)}$ m.
* Serbocroat: ад $^{(sh)}$, ad $^{(sh)}$ m., пакао $^{(sh)}$, pakao $^{(sh)}$ m.
* Sicilià: nfernu $^{(scn)}$ m.
* Suec: helvete $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: дӯзах $^{(tg)}$
* Tagal: impiyerno $^{(tl)}$
* Tai: นรก $^{(th)}$
* Tàmil: நரகம் $^{(ta)}$
* Tàtar: җәһәннәм $^{(tt)}$
* Turc: cehennem $^{(tr)}$, tamu $^{(tr)}$
* Txec: peklo $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: ад $^{(uk)}$ m. ‎(ad)
* Uzbek: doʻzax $^{(uz)}$
* Volapük: höl $^{(vo)}$
* Xinès: 地獄 $^{(zh)}$ ‎(地狱, dìyù)
* Castellà: fondo $^{(es)}$ m.
* Francès: enfer $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fern (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# inferna
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈfɛr.na/, /ɪnˈfɛr.naː/

### Adjectiu

īnferna
* nominatiu femení singular de īnfernus
* nominatiu neutre plural de īnfernus
* vocatiu femení singular de īnfernus
* vocatiu neutre plural de īnfernus
* acusatiu neutre plural de īnfernus
īnfernā
* ablatiu femení singular de īnfernus
# infernal
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fərˈnaɫ/, occidental /iɱ.feɾˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí infernālis.

### Adjectiu

infernal inv. ‎(plural infernals)
* Relacional amb l'infern.
* Molt dolent o molt desagradable.
    Ex.: "Està fent un temps infernal: a més del fred, plou i el vent no deixa ni obrir el paraigua."

#### Traduccions

* Anglès: infernal $^{(en)}$
* Castellà: infernal $^{(es)}$
* Francès: infernal $^{(fr)}$
* Italià: infiernale $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fer·nal (3)
* Anagrama: inflaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# infernale
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛrˈnaː.lɛ/

### Adjectiu

infernāle
* nominatiu neutre singular de infernālis
* vocatiu neutre singular de infernālis
* acusatiu neutre singular de infernālis
# infernales
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fɛrˈnaː.leːs/

### Adjectiu

infernālēs
* nominatiu masculí/femení plural de infernālis
* vocatiu masculí/femení plural de infernālis
* acusatiu masculí/femení plural de infernālis
# insidiaràs
## Català
### Verb

insidiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de insidiar.
# insidiaríeu
## Català
### Verb

insidiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de insidiar.
# insidiasse
## Italià
### Verb

insidiasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de insidiare
# insidiaríveu
## Català
### Verb

insidiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de insidiar.
# insidiarà
## Català
### Verb

insidiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de insidiar.
# insidiassen
## Català
### Verb

insidiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insidiar.
# insidiaré
## Català
### Verb

insidiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de insidiar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.si.ðjaˈɾe\, meridional \iŋ.si.ðjaˈɾe\
       Americà: alt /in.s(i).djaˈɾe/, baix \iŋ.si.ðjaˈɾe\, austral \in.si.ðjaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

insidiaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb insidiar
# insidiassero
## Italià
### Verb

insidiassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de insidiare
# ingiungano
## Italià
### Verb

ingiungano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de ingiungere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de ingiungere
# ingiungerai
## Italià
### Verb

ingiungerai
* segona persona singular (tu) del futur de ingiungere
# ingiero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋˈxje.ɾo\, meridional \iŋˈhje.ɾo\
       Americà: alt \iŋˈxje.ɾo\, baix \iŋˈhje.ɾo\, austral \iŋˈxje.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Verb

ingiero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb ingerir
# ingiungendosi
## Italià
### Verb

ingiungendosi
* gerundi de ingiungersi
# ingiunge
## Italià
### Verb

ingiunge
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de ingiungere
# ingiungendo
## Italià
### Verb

ingiungendo
* gerundi de ingiungere
# ingiungemmo
## Italià
### Verb

ingiungemmo
* primera persona plural (noi) del passat de ingiungere
# ingiungente
## Italià
### Verb

ingiungente
* participi present de ingiungere
# ingiungentesi
## Italià
### Verb

ingiungentesi
* participi present de ingiungersi
# ingiunga
## Italià
### Verb

ingiunga
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de ingiungere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de ingiungere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de ingiungere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de ingiungere
# intercambios de jugadas
## Castellà
### Nom

intercambios de jugadas m. pl.
* forma plural de intercambio de jugadas
# intercambio de jugadas
## Castellà
### Nom

intercambio de jugadas m. ‎(plural intercambios de jugadas)
* (voleibol) intercanvi de joc

#### Sinònims

* intercambio de juego

### Vegeu també

* intercambio de jugadas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intercambio de golpes
## Castellà
### Nom

intercambio de golpes m. ‎(plural intercambios de golpes)
* (pilota, esports de raqueta) intercanvi de cops

#### Sinònims

* jugada (esports de raqueta)
* secuencia

### Vegeu també

* intercambio de golpes. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intercambios de golpes
## Castellà
### Nom

intercambios de golpes m. pl.
* forma plural de intercambio de golpes
# intercanvi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈkam.bi/, balear /in.təɾˈkaɱ.vi/ Occidental: nord-occidental /in.terˈkam.bi/ valencià /in.teɾˈkaɱ.vi/, /in.teɾˈkam.bi/
   * Etimologia: De intercanviar.

### Nom

intercanvi m. ‎(plural intercanvis)
* Acció de canviar alguna cosa de forma recíproca entre dues parts.
    Varen intercanviar-se els números de telèfon per poder estar en contacte
* becanvi, permuta
* transferència entre dues parts de diners o serveis a canvi d'una altra mercaderia o servei.

#### Relacionats

* intercanvi d'opinions
* intercanvi de cops

#### Traduccions

* Anglès: exchange $^{(en)}$, interexchange $^{(en)}$
* Castellà: intercambio $^{(es)}$
* Francès: échange $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi (4)
* Anagrames: incentivar, intricaven

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# intercalò
## Italià
### Verb

intercalò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de intercalare
# intercambio escolar
## Castellà
### Nom

intercambio escolar m. ‎(plural intercambios escolares)
* intercanvi escolar

### Vegeu també

* intercambio escolar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intercambios de juego
## Castellà
### Nom

intercambios de juego m. pl.
* forma plural de intercambio de juego
# intercambios escolares
## Castellà
### Nom

intercambios escolares m. pl.
* forma plural de intercambio escolar
# intercambio de juego
## Castellà
### Nom

intercambio de juego m. ‎(plural intercambios de juego)
* (voleibol) intercanvi de joc

#### Sinònims

* intercambio de jugadas

### Vegeu també

* intercambio de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# institucionalitzaran
## Català
### Verb

institucionalitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de institucionalitzar.
# institucionalitzam
## Català
### Verb

institucionalitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de institucionalitzar.
# institucionalitzara
## Català
### Verb

institucionalitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitz
## Català

   * Pronúncia: balear /ins.ti.tu.si.o.nəˈɫis/, /ins.ti.tu.si.u.nəˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

institucionalitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de institucionalitzar.
# institucionalitza
## Català
### Verb

institucionalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de institucionalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb institucionalitzar.
# interdies
## Català
### Verb

interdies
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interdir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·di·es (4)
* Anagrames: distreien, interdeis, tendiries
# interdicts
## Anglès
### Verb

interdicts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de interdict
# interdien
## Català
### Verb

interdien
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de interdir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·di·en (4)
* Anagrama: tendirien
# interdictum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛrˈdɪk.tʊm/

### Verb

interdictum
* supí acusatiu de interdīcō
# interdiem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.diˈɛm/ balear /in.təɾ.ðiˈəm/, /in.tər.ðiˈɛm/ Occidental: /in.teɾ.ðiˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

interdiem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de interdir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·di·em (4)
* Anagrames: determini, determiní, interdeim, tendiríem
# interdieva
## Català
### Verb

interdieva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de interdir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de interdir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·di·e·va (5)
* Anagrama: editariven
# interdieves
## Català
### Verb

interdieves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interdir.
# interdieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.diˈɛw/ balear /in.təɾ.ðiˈəw/, /in.tər.ðiˈɛw/ Occidental: /in.teɾ.ðiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

interdieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de interdir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·di·eu (4)
* Anagrama: tendiríeu
# interdieven
## Català
### Verb

interdieven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de interdir.
# interpretea
## Basc
### Nom

interpretea
* absolutiu definit singular de interprete
# interpretearengan
## Basc
### Nom

interpretearengan
* inessiu definit singular de interprete
# interpretearenganako
## Basc
### Nom

interpretearenganako
* genitiu locatiu definit singular de interprete
# interpretearekin
## Basc
### Nom

interpretearekin
* comitatiu definit singular de interprete
# interpretearenganantz
## Basc
### Nom

interpretearenganantz
* al·latiu direccional definit singular de interprete
# interprete
## Català
### Verb

interprete
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interpretar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interpretar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interpretar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interpretar.

## Basc
### Nom

interprete anim.
* intèrpret

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
interprete
interpretea
interpreteak
Ergatiu
interpretek
interpreteak
interpreteek
Datiu
interpreteri
interpreteari
interpreteei
Genitiu
interpreteren
interpretearen
interpreteen
Comitatiu
interpreterekin
interpretearekin
interpreteekin
Benefactiu
interpreterentzat
interpretearentzat
interpreteentzat
Instrumental
interpretez
interpreteaz
interpreteez
Partitiu
interpreterik
Prolatiu
interpretetzat
Causal
interpreterengatik
interpretearengatik
interpreteengatik
Locatius
Inessiu
interpreterengan
interpretearengan
interpreteengan
Ablatiu
interpreterengandik
interpretearengandik
interpreteengandik
Al·latiu
interpreterengana
interpretearengana
interpreteengana
Terminatiu
interpreterenganaino
interpretearenganaino
interpreteenganaino
Al·l. direcional
interpreterenganantz
interpretearenganantz
interpreteenganantz
Gen. locatiu
interpreterenganako
interpretearenganako
interpreteenganako :

## Romanès
### Nom

interprete
* vocatiu singular de interpret

### Nom

interprete
* forma plural de interpretă
* genitiu i datiu indefinit singular de interpretă
# interpreteak
## Basc
### Nom

interpreteak
* absolutiu definit plural de interprete
* ergatiu definit singular de interprete
# interpretearen
## Basc
### Nom

interpretearen
* genitiu definit singular de interprete
# interpretearengana
## Basc
### Nom

interpretearengana
* al·latiu definit singular de interprete
# interpretearenganaino
## Basc
### Nom

interpretearenganaino
* terminatiu definit singular de interprete
# inicialitzaves
## Català
### Verb

inicialitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inicialitzar.
# inicialitzassis
## Català
### Verb

inicialitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inicialitzar.
# inicialitzau
## Català
### Verb

inicialitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inicialitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inicialitzar.
# inicialitzava
## Català
### Verb

inicialitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inicialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inicialitzar.
# inicialitze
## Català
### Verb

inicialitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inicialitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inicialitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inicialitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inicialitzar.
# inicialitzen
## Català
### Verb

inicialitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inicialitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inicialitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inicialitzar.
# inicialitzaven
## Català
### Verb

inicialitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inicialitzar.
# interposeguéssom
## Català
### Verb

interposeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposessi
## Català
### Verb

interposessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposeguéssou
## Català
### Verb

interposeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposessen
## Català
### Verb

interposessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposesses
## Català
### Verb

interposesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposessin
## Català
### Verb

interposessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈpɔ.zən/, occidental /in.teɾˈpɔ.zen/
   * Rimes: -ɔzen

### Verb

interposen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interposar.
# interposes
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈpɔ.zəs/, occidental /in.teɾˈpɔ.zes/
   * Rimes: -ɔzes

### Verb

interposes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de interposar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·ses (4)
* Anagrama: entropessí

## Anglès
### Verb

interposes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de interpose
# interposessa
## Català
### Verb

interposessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Anagrama: partionesses
# instéssiu
## Català
### Verb

instéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tés·siu (3)
* Anagrames: intuïsses, sentíssiu, situessin
# instí
## Català
### Verb

instí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de instar.
# insubmissions socials
## Català
### Nom

insubmissions socials f. pl.
* Forma plural de insubmissió social.
# insubordinaia
## Català
### Verb

insubordinaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de insubordinar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de insubordinar.