OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# despacharé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.pa.t͡ʃaˈɾe/, meridional /deh.pa.t͡ʃaˈɾe/
       Americà: alt /d(e)s.pa.t͡ʃaˈɾe/, baix /deh.pa.t͡ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

despacharé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb despachar
# despacio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /desˈpa.θjo/, meridional /dehˈpa.θjo/
       Americà: alt /d(e)sˈpa.sjo/, baix /dehˈpa.sjo/
   * Rimes: -aθjo
   * Etimologia: Del prefix de- i espacio.

### Adverbi

despacio
* a poc a poc, lentament

#### Derivats

* despacito

#### Sinònims

* lentamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·cio (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeiops)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre despacio
# despacho
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /desˈpa.t͡ʃo/, meridional /dehˈpa.t͡ʃo/
       Americà: alt /d(e)sˈpa.t͡ʃo/, baix /dehˈpa.t͡ʃo/
   * Rimes: -atʃo
   * Etimologia: De despachar, segle XVI.

### Nom

despacho m. ‎(plural despachos)
* despatx

### Verb

despacho
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb despachar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·cho (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdehops)
* Anagrames: chapodes, chapodés, deschapo, deschapó, pechados

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre despacho
# despachos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /desˈpa.t͡ʃos/, meridional /dehˈpa.t͡ʃoh/
       Americà: alt /desˈpa.t͡ʃ(o)s/, baix /dehˈpa.t͡ʃoh/, austral /dehˈpa.t͡ʃos/
   * Rimes: -atʃos

### Nom

despachos m. pl.
* forma plural de despacho

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·chos (3)
# despaché
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.paˈt͡ʃe/, meridional /deh.paˈt͡ʃe/
       Americà: alt /d(e)s.paˈt͡ʃe/, baix /deh.paˈt͡ʃe/
   * Rimes: -e

### Verb

despaché
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb despachar
# despacientar-se
## Català
### Verb

despacientar-se
* Forma pronominal de despacientar.
# despachó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.paˈt͡ʃo/, meridional /deh.paˈt͡ʃo/
       Americà: alt /d(e)s.paˈt͡ʃo/, baix /deh.paˈt͡ʃo/
   * Rimes: -o

### Verb

despachó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb despachar

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·chó (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdehops)
* Anagrames: chapodes, chapodés, deschapo, deschapó, pechados
# descaragolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾas/ balear /dəs.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾas/, /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾas/ Occidental: /des.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

descaragolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de descaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·la·ràs (6)
# descaragolaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.əm/ balear /dəs.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾi.əm/, /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.əm/ Occidental: /des.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

descaragolaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de descaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·la·rí·em (7)
# descaragolassen
## Català
### Verb

descaragolassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descaragolar.

#### Variants

* descaragolessin, descaragolessen, descaragolassin, descaragolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·las·sen (6)
# descaragolassin
## Català
### Verb

descaragolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descaragolar.

#### Variants

* descaragolessin, descaragolessen, descaragolassen, descaragolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·las·sin (6)
# descaragolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾa/ balear /dəs.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾa/, /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾa/ Occidental: /des.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

descaragolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de descaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·la·rà (6)
# descaragolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.əw/ balear /dəs.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾi.əw/, /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /des.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

descaragolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de descaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·la·rí·eu (7)
# descaragolasses
## Català
### Verb

descaragolasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descaragolar.

#### Variants

* descaragolessis, descaragolesses, descaragolassis, descaragolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·las·ses (6)
# descaragolat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kə.ɾə.ɣuˈɫat/ balear /dəs.kə.ɾə.ɣoˈɫat/, /dəs.kə.ɾə.ɣuˈɫat/ Occidental: /des.ka.ɾa.ɣoˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

descaragolat
* Participi masculí singular del verb descaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·lat (5)
# descaragolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾe/ balear /dəs.kə.ɾə.ɣo.ɫəˈɾe/, /dəs.kə.ɾə.ɣu.ɫəˈɾe/ Occidental: /des.ka.ɾa.ɣo.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

descaragolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de descaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·la·ré (6)
# descaragolassis
## Català
### Verb

descaragolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descaragolar.

#### Variants

* descaragolessis, descaragolesses, descaragolasses, descaragolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ra·go·las·sis (6)
# demeté
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈte/, occidental /de.meˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

demeté
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de demetre.
# demetérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈte.ɾəm/, occidental /de.meˈte.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

demetérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de demetre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demetre.
# demetés
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈtes/, occidental /de.meˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

demetés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demetre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demetre.
# demetéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈte.səm/, occidental /de.meˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

demetéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demetre.
# demetríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈtɾi.əw/, occidental /de.meˈtɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

demetríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de demetre.
# demetéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈte.ɾəw/, occidental /de.meˈte.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

demetéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de demetre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demetre.
# demets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈmɛts/ balear /dəˈməts/, /dəˈmɛts/ Occidental: /deˈmets/
   * Rimes: -ɛts

### Verb

demets
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de demetre.
# demetré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈtɾe/, occidental /de.meˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

demetré
* Primera persona del singular (jo) del futur de demetre.
# cuisines
## Francès

   * Pronúncia: /kɥiˈzin/

### Nom

cuisines f. pl.
* forma plural de cuisine
# cuisse
## Francès

   * Etimologia: Del llatí coxa
   * Pronúncia:

### Nom

cuisse f. ‎(plural cuisses)
* (anatomia) Cuixa

#### Relacionats

* cuissage
* cuissard
* cuissarde
* cuisse-madame
* cuisseau
* cuissot
* entre-cuisses
* histoire de cuisses
* temps de cuisse
* genou
* hanche

#### Holònims

* membre inférieur

### Vegeu també

Entrada «cuisse» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# cuissons
## Francès
### Nom

cuissons f. pl.
* forma plural de cuisson
# cuirs
## Català

   * Pronúncia: /ˈkujrs/

### Nom

cuirs m. pl.
* Forma plural de cuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: cruis, cruïs, crusi, crusí, curis
# cuisine
## Francès
### Nom

cuisine f. ‎(plural cuisines)
* (arquitectura) cuina (lloc on es cuina)
* (gastronomia) cuina (art culinari)
# cuisses
## Francès

   * Pronúncia: /kɥis/

### Nom

cuisses f. pl.
* forma plural de cuisse
# cuis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈkwis/, meridional /ˈkwih/
       Americà: alt /ˈkwis/, baix /ˈkwih/, austral /ˈkwis/
   * Rimes: -is

### Nom

cuis m. pl.
* forma plural de cui

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# cuiràs
## Català
### Verb

cuiràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cuirassar.

#### Variants

* cuirasso, cuirasse, cuirassi

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·i·ràs (3)
* Heterograma de 6 lletres (acirsu)
* Anagrames: cruiàs, sarciu
# cuisson
## Francès

   * Pronúncia: /kɥiˈsɔ̃/
   * Etimologia: Del llatí coctiō.

### Nom

cuisson f. ‎(plural cuissons)
* cocció
* coïssor
# desveurà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾa/, balear /dəz.vəwˈɾa/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾa/ valencià /dez.vewˈɾa/, /dez.βewˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desveurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·rà (3)
# desveuràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾas/, balear /dəz.vəwˈɾas/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾas/ valencià /dez.vewˈɾas/, /dez.βewˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desveuràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·ràs (3)
# desveus
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛws/ balear /dəzˈvəws/, /dəzˈvɛws/ Occidental: nord-occidental /dezˈβews/ valencià /dezˈvews/, /dezˈβews/
   * Rimes: -ɛws

### Verb

desveus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veus (2)
# desveuria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾi.ə/, balear /dəz.vəwˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾi.a/ valencià /dez.vewˈɾi.a/, /dez.βewˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

desveuria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desveure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·ri·a (4)
# desveuries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾi.əs/, balear /dəz.vəwˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾi.es/ valencià /dez.vewˈɾi.es/, /dez.βewˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desveuries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·ri·es (4)
* Anagrama: derivésseu
# desveurien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾi.ən/, balear /dəz.vəwˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾi.en/ valencià /dez.vewˈɾi.en/, /dez.βewˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

desveurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·ri·en (4)
# desveuríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾi.əm/, balear /dəz.vəwˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾi.em/ valencià /dez.vewˈɾi.em/, /dez.βewˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desveuríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·rí·em (4)
# desveuré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾe/, balear /dəz.vəwˈɾe/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾe/ valencià /dez.vewˈɾe/, /dez.βewˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desveuré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·ré (3)
* Anagrama: desvéreu
# desveuríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəwˈɾi.əw/, balear /dəz.vəwˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /dez.βewˈɾi.ew/ valencià /dez.vewˈɾi.ew/, /dez.βewˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desveuríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desveure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·veu·rí·eu (4)
# descobrissi
## Català
### Verb

descobrissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriu
## Català
### Verb

descobriu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de descobrir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb descobrir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb descobrir.
# descobrissin
## Català
### Verb

descobrissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobrives
## Català
### Verb

descobrives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de descobrir.
# descobrissis
## Català
### Verb

descobrissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobrix
## Català
### Verb

descobrix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de descobrir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb descobrir.
# descobrixa
## Català
### Verb

descobrixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb descobrir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb descobrir.
# descobrisses
## Català
### Verb

descobrisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descobrir.
# descobriva
## Català
### Verb

descobriva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descobrir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descobrir.
# descobriven
## Català
### Verb

descobriven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de descobrir.
# desvetllar-se
## Català
### Verb

desvetllar-se
* Forma pronominal de desvetllar.
# desvetlàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫˈɫa.ɾəm/, balear /dəz.vəɫˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫˈɫa.ɾem/ valencià /dez.veɫˈɫa.ɾem/, /dez.βeˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desvetlàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desvetlar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫˈɫe.sis/, balear /dəz.vəɫˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫˈɫe.sis/ valencià /dez.veɫˈɫe.sis/, /dez.βeˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desvetlessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvetlar.
# desvetlin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛɫ.ɫin/ balear /dəzˈvəɫ.ɫin/, /dəzˈvɛɫ.ɫin/ Occidental: nord-occidental /dezˈβeɫ.ɫin/ valencià /dezˈveɫ.ɫin/, /dezˈβe.ɫin/
   * Rimes: -ɛllin

### Verb

desvetlin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desvetlar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desvetlar.
# desvetlo
## Català
### Verb

desvetlo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvetlar.
# desvetleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəɫˈɫɛw/ balear /dəz.vəɫˈɫəw/, /dəz.vəɫˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /dez.βeɫˈɫew/ valencià /dez.veɫˈɫew/, /dez.βeˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desvetleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desvetlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desvetlar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desvetlar.
# desvetli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛɫ.ɫi/ balear /dəzˈvəɫ.ɫi/, /dəzˈvɛɫ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /dezˈβeɫ.ɫi/ valencià /dezˈveɫ.ɫi/, /dezˈβe.ɫi/
   * Rimes: -ɛlli

### Verb

desvetli
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desvetlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desvetlar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desvetlar.
# desvetlis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛɫ.ɫis/ balear /dəzˈvəɫ.ɫis/, /dəzˈvɛɫ.ɫis/ Occidental: nord-occidental /dezˈβeɫ.ɫis/ valencià /dezˈveɫ.ɫis/, /dezˈβe.ɫis/
   * Rimes: -ɛllis

### Verb

desvetlis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desvetlar.
# destitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeːs.tɪ.tʊm/

### Verb

dēstitum
* supí acusatiu de dēsistō
# destituzione
## Italià

   * Pronúncia: /de.sti.tutˈt͡sjoː.ne/

### Nom

destituzione f. ‎(plural destituzioni)
* destitució

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sti·tu·zió·ne (5)
# destituí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ti.tuˈi/, occidental /des.ti.tuˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

destituí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de destituir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de destituir.

#### Variants

* [1] destituigué
* [2] destituigué

## Català antic
### Verb

destituí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de destituir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de destituir
# destituits
## Català antic
### Verb

destituits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de destituir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de destituir

#### Variants

* [1] destituiu
* [2] destituiu
# destitutions
## Francès

   * Pronúncia: /dɛs.ti.tyˈsjɔ̃/

### Nom

destitutions f. pl.
* forma plural de destitution
# destituzioni
## Italià

   * Pronúncia: /de.sti.tutˈt͡sjoː.ni/

### Nom

destituzioni f. pl.
* forma plural de destituzione
# destitutum
## Llatí

   * Pronúncia: /deːs.tɪˈtuː.tʊm/

### Verb

dēstitūtum
* supí acusatiu de dēstituō
# destituiu
## Català antic
### Verb

destituiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de destituir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de destituir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de destituir

#### Variants

* [1] destituits
* [2] destituíats, destituíau
* [3] destituits
# destituo
## Llatí

   * Pronúncia: /deːsˈtɪ.tʊ.oː/
   * Etimologia: Del prefix de- i statuō. ‎

### Verb

dēstituō ‎(1a present$^?$), dēstituis ‎(2a present), dēstituere ‎(infinitiu), dēstituī ‎(perfet), dēstitūtum ‎(supí)
* bandejar, jo bandejo
* abandonar, jo abandono, deixar plantat
* destituir, jo destitueixo

#### Derivats

* destitutio
# destitution
## Francès

   * Pronúncia: /des.ti.tyˈsjɔ̃/

### Nom

destitution f. ‎(plural destitutions)
* destitució
# desenllosassin
## Català
### Verb

desenllosassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllosar.

#### Variants

* desenllosessin, desenllosessen, desenllosassen, desenllosaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sas·sin (5)
# desenllosaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.əm/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾi.əm/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.əm/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desenllosaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·rí·em (6)
# desenllosassen
## Català
### Verb

desenllosassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllosar.

#### Variants

* desenllosessin, desenllosessen, desenllosassin, desenllosaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sas·sen (5)
# desenllosasses
## Català
### Verb

desenllosasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllosar.

#### Variants

* desenllosessis, desenllosesses, desenllosassis, desenllosares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sas·ses (5)
# desenllosau
## Català
### Verb

desenllosau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desenllosar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desenllosar.

#### Variants

* [1] desenlloseu
* [2] desenlloseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sau (4)
# desenllosats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎuˈzats/ balear /də.zəɲ.ʎoˈzats/, /də.zəɲ.ʎuˈzats/ Occidental: /de.zeɲ.ʎoˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desenllosats
* Participi masculí plural del verb desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sats (4)
# desenllosava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎuˈza.βə/ balear /də.zəɲ.ʎoˈza.və/, /də.zəɲ.ʎuˈza.və/ Occidental: nord-occidental /de.zeɲ.ʎoˈza.βa/ valencià /de.zeɲ.ʎoˈza.va/, /de.zeɲ.ʎoˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desenllosava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desenllosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·va (5)
# desenllosaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.əw/ balear /də.zəɲ.ʎo.zəˈɾi.əw/, /də.zəɲ.ʎu.zəˈɾi.əw/ Occidental: /de.zeɲ.ʎo.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desenllosaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sa·rí·eu (6)
# desenllosassis
## Català
### Verb

desenllosassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenllosar.

#### Variants

* desenllosessis, desenllosesses, desenllosasses, desenllosares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sas·sis (5)
# desenllosat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɲ.ʎuˈzat/ balear /də.zəɲ.ʎoˈzat/, /də.zəɲ.ʎuˈzat/ Occidental: /de.zeɲ.ʎoˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

desenllosat
* Participi masculí singular del verb desenllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·llo·sat (4)
# detríticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈtɾi.ti.kas/, meridional /deˈtɾi.ti.kah/
       Americà: alt /deˈt͡si.ti.k(a)s/, baix /deˈtɾi.ti.kah/, austral /deˈtɾi.ti.kas/
   * Rimes: -itikas

### Adjectiu

detríticas f. pl.
* forma plural de detrítica
# detríticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈtɾi.ti.kos/, meridional /deˈtɾi.ti.koh/
       Americà: alt /deˈt͡si.ti.k(o)s/, baix /deˈtɾi.ti.koh/, austral /deˈtɾi.ti.kos/
   * Rimes: -itikos

### Adjectiu

detríticos m. pl.
* forma plural de detrítico
# detrítico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /deˈtɾi.ti.ko/
       Americà: alt /deˈt͡si.t(i).ko/, baix /deˈtɾi.ti.ko/
   * Rimes: -itiko

### Adjectiu

detrítico m. ‎(femení detrítica, plural masculí detríticos, plural femení detríticas)
* detrític

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·trí·ti·co (4)
# dette
## Italià
### Verb

dette
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de dare
# detrític
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtɾi.tik/, occidental /deˈtɾi.tik/
   * Rimes: -itik
   * Etimologia: De detritus i el sufix -ic, segle XX.

### Adjectiu

detrític m. ‎(femení detrítica, plural masculí detrítics, plural femení detrítiques)
* Relatiu o pertanyent al detritus

#### Traduccions

* Anglès: detrital $^{(en)}$
* Castellà: detrítico $^{(es)}$
* Francès: détritique $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·trí·tic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC