OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ambitio
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbɪ.tɪ.oː/
   * Etimologia: Del verb ambiō ‎(«anar d'un lloc a l'altre»).

### Nom

ambitiō f. ‎(genitiu ambitiōnis)
* Acció d'anar atrafegat d'un lloc a l'altre.
* El moviment d'un càrrec de responsabilitat a un altre que feien els candidats a ascendir políticament en l'antiga Roma.
* L'ànsia de popularitat.
* Parcialitat en un assumpte.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ambitiō | ambitiōnēs |
| Vocatiu | ambitiō | ambitiōnēs |
| Acusatiu | ambitiōnem | ambitiōnēs |
| Genitiu | ambitiōnis | ambitiōnum |
| Datiu | ambitiōnī | ambitiōnibus |
| Ablatiu | ambitiōne | ambitiōnibus |

#### Relacionats

* ambiō
* ambitiōsē
* ambītor

#### Derivats

* ambitiōsus

#### Descendents

* Alemany: Ambition
* Anglès: ambition
* Català: ambició
* Castellà: ambición
* Danès: ambition
* Finès: ambitio
* Francès: ambition
* Gallec: ambición
* Italià: ambizione
* Occità: ambicion
* Portuguès: ambição
* Romanès: ambiție
* Rus: амби́ция f. ‎(ambícija)
# ambitionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /am.bɪ.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

ambitiōnibus
* datiu plural de ambitiō
* ablatiu plural de ambitiō
# ambitionem
## Llatí

   * Pronúncia: /am.bɪ.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

ambitiōnem
* acusatiu singular de ambitiō
# ambitioni
## Llatí

   * Pronúncia: /am.bɪ.tɪˈoː.niː/

### Nom

ambitiōnī
* datiu singular de ambitiō
# allunarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.nəˈɾa/, occidental /a.ʎu.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

allunarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·rà (4)
* Anagrames: anul·lara, anul·larà, llaunarà
# allunaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.nəˈɾe/, occidental /a.ʎu.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

allunaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·ré (4)
* Anagrames: anul·laré, llaunaré
# allunaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.nəˈɾi.əw/, occidental /a.ʎu.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

allunaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·rí·eu (5)
* Anagrames: anul·laríeu, llaunaríeu
# allunassin
## Català
### Verb

allunassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nas·sin (4)
* Anagrama: anul·lassin
# allunasses
## Català
### Verb

allunasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nas·ses (4)
* Anagrama: anul·lasses
# allunassis
## Català
### Verb

allunassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nas·sis (4)
* Anagrama: anul·lassis
# allunaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.nəˈɾas/, occidental /a.ʎu.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

allunaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·ràs (4)
* Anagrames: anul·laràs, llaunaràs
# allunaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.nəˈɾi.əm/, occidental /a.ʎu.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

allunaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·rí·em (5)
* Anagrames: allumarien, anul·laríem, llaminareu, llaminàreu, llaunaríem
# allunassen
## Català
### Verb

allunassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nas·sen (4)
* Anagrama: anul·lassen
# allunaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ʎu.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

allunaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·na·ri·es (5)
* Anagrames: anul·laries, llaunaries
# amollir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʎi/ balear /ə.moˈʎi/, /ə.muˈʎi/ Occidental: nord-occidental /a.moˈʎi/ valencià /a.moˈʎiɾ/, /a.moˈʎi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: amollí
   * Etimologia: Del prefix a- i moll.

### Verb

amollir trans.
* Estovar, suavitzar, posar molla o tova alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amolleixo, amolleix, amollim

#### Derivats

* amolliment

#### Traduccions

* Anglès: soften $^{(en)}$ up
* Castellà: ablandar $^{(es)}$, enmollecer $^{(es)}$
* Francès: amollir $^{(fr)}$, attendrir $^{(fr)}$, rendre mou $^{(fr)}$
* Italià: mollificare $^{(it)}$, intenerire $^{(it)}$, rammorbidare $^{(it)}$
* Llatí: mollem $^{(la)}$ reddere
* Portuguès: amolecer $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·llir (3)
* Anagrames: millora, millorà

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alteresses
## Català
### Verb

alteresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·res·ses (4)
* Anagrama: alertesses
# altereu
## Català
### Verb

altereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alterar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alterar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·reu (3)
* Anagrames: alerteu, retaule, telareu, telàreu, teularé
# alteressa
## Català
### Verb

alteressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·res·sa (4)
* Anagrama: alertessa
# alteressi
## Català
### Verb

alteressi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·res·si (4)
* Anagrames: alertessi, estilar-se
# alteressis
## Català
### Verb

alteressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·res·sis (4)
* Anagrama: alertessis
# alteri
## Català
### Verb

alteri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alterar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilrt)
* Anagrames: alerti, alertí, aliret, etilar

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.tɛ.riː/

### Adjectiu

alterī
* nominatiu masculí plural de alter
* vocatiu masculí plural de alter
* datiu masculí/femení/neutre singular de alter
# alteressen
## Català
### Verb

alteressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·res·sen (4)
* Anagrama: alertessen
# alteressin
## Català
### Verb

alteressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·res·sin (4)
* Anagrames: alertessin, alternessi
# alterin
## Català
### Verb

alterin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alterar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·rin (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilnrt)
* Anagrames: alentir, alertin, alterni, alterní, enaltir
# alteris
## Català
### Verb

alteris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ris (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilrst)
* Anagrames: alertis, alirets, estilar, latries, salteri

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.tɛ.riːs/

### Adjectiu

alterīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de alter
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de alter
# amatinau
## Català
### Verb

amatinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amatinar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amatinar-se.
# amatinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tiˈna.βən/, balear /ə.mə.tiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ma.tiˈna.βen/ valencià /a.ma.tiˈna.ven/, /a.ma.tiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amatinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.
# amatinavi
## Català
### Verb

amatinavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.
# amatine
## Català
### Verb

amatine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amatinar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amatinar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amatinar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·ne (4)
* Anagrames: animeta, mataien
# amatineguem
## Català
### Verb

amatineguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·ne·guem (5)
* Anagrames: amuntegàiem, augmentàiem
# amatinavo
## Català
### Verb

amatinavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ti·na·vo (5)
* Anagrama: amotinava
# amatinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tiˈna.βə/, balear /ə.mə.tiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.ma.tiˈna.βa/ valencià /a.ma.tiˈna.va/, /a.ma.tiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amatinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.
# amatinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tiˈna.βəs/, balear /ə.mə.tiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ma.tiˈna.βes/ valencià /a.ma.tiˈna.ves/, /a.ma.tiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amatinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amatinar-se.
# andarejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾi.en/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

andarejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de andarejar.
# andarejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾi.es/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

andarejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de andarejar.
# andarejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ɾəˈʒa.ɾən/ balear /ən.də.ɾəˈd͡ʒa.ɾən/, /ən.də.ɾəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾeˈʒa.ɾen/, valencià /an.da.ɾeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

andarejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de andarejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb andarejar.
# andarejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾas/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

andarejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de andarejar.
# andarejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾa/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

andarejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de andarejar.
# andarejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾe/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

andarejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de andarejar.
# andarejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.də.ɾə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾi.a/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

andarejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de andarejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de andarejar.
# andarejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ɾəˈʒa.ɾəs/ balear /ən.də.ɾəˈd͡ʒa.ɾəs/, /ən.də.ɾəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾeˈʒa.ɾes/, valencià /an.da.ɾeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

andarejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de andarejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb andarejar.
# andarejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ɾə.ʒəˈɾɛw/ balear /ən.də.ɾə.ʒəˈɾəw/, /ən.də.ɾə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /an.da.ɾe.ʒaˈɾew/, valencià /an.da.ɾe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

andarejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de andarejar.
# anar a fer la mà
## Català
### Verb

anar a fer la mà
* (valencià, vulgarisme, en imperatiu) anar a fer punyetes, anar a escampar la boira
    Vés a fer la mà i tanca la porta

#### Relacionats

* fer la mà
* a fer la mà (adverbi, interjecció)
* enviar a fer la mà
# anar a l'hora
## Català
### Verb

anar a l'hora
* Anar bé, funcionar de forma precisa.

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# anar a la marxa
## Català
### Verb

anar a la marxa
* (argot, barceloní) robar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# anar a
## Català
### Verb

anar a
* (davant d’infinitiu) Dirigir-se a complir l'acció inconvenient.
    La pilota va anar a petar el vidre.
* (davant d’infinitiu, imperfet) Ser imminent l’acció.
    Anava a pegar-li un cop de puny però el van aturar.

#### Traduccions

* Anglès: go $^{(en)}$
* Castellà: ir a $^{(es)}$
* Francès: aller $^{(fr)}$
* Italià: andare $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# anar a espai
## Català
### Verb

anar a espai
* Comportar-se assenyadament, prenent-se temps per a meditar sobre cada pas que es dona.
    «Del «Ves a espai amb qui t'ajuntes, que diuen si ets roig». Després d'un silenci llarg i pregon, em diu: Sí, m'he passat la vida amb por de tot i de tots: dels mestres, dels meus pares, dels amics, de les meues pa- relles...» (Tobies Grimaltos Mascarós, Idees i paraules: Una filosofia de la vida quotidiana, Universitat de València, 2011, pàgina 26)
    «Vés a espai amb Salima —va dir Irene intentant mesurar les paraules— . És massa ... afectuosa amb tu,» (M. Àngels Moreno, Malson, 2001)

#### Sinònims

* anar en compte

#### Antònims

* precipitar-se

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# anar a les bonicoies
## Català
### Verb

anar a les bonicoies
* Dues persones, llançar-se la pilota d'una mà a una altra, jugant sense deixar-la caure a terra.
* No esforçar-se en alguna cosa, sinó prendre-la sense treball i còmodament.

#### Traduccions

* Castellà: jugar $^{(es)}$ a las bonicas
* Francès: renvoyer $^{(fr)}$ alternativament la pelote d'une main à l'autre sans la laisser tomber
* Castellà: andar $^{(es)}$ a las bonicas
* Francès: faire $^{(fr)}$ une chose à son aise
* Italià: andarse $^{(it)}$ a bell' agio

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar a la seva
## Català
### Verb

anar a la seva
* Anar a la seva voluntat o conveniència.
    «Agustí Guimerà no va arribar a comprendre mai que el seu fill hagués d'anar a la seva.» ((Josep Miracle, Guimerà, 1958))

#### Variants

* anar a la seua

#### Traduccions

* Castellà: ir por libre $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF
# anar a cercar algú
## Català
### Verb

anar a cercar algú
* Anar a trobar algú i fer-lo anar allà on hom és.
    El teu germà és a la plaça, vés a cercar-lo.

#### Traduccions

* Anglès: meet $^{(en)}$
* Castellà: recoger $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# anar a la que salta
## Català
### Verb

anar a la que salta
* Aprofitar-se un de qualsevol ocasió que es presenta per aconseguir allò desitjat.

#### Traduccions

* Castellà: andar $^{(es)}$ a la que salta
* Francès: être $^{(fr)}$ à l'affut $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar a la seua
## Català
### Verb

anar a la seua
* (especialment valencià i balear) anar a la seva

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# amplitude
## Anglès
### Nom

amplitude ‎(plural amplitudes)
* amplitud
# amplitudes
## Anglès
### Nom

amplitudes
* forma plural de amplitude
# amplii
## Català
### Verb

amplii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ampliar.
# amplio
## Català

   * Pronúncia: central /əmˈpɫi.u/, occidental /amˈpɫi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

amplio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ampliar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ampliar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ampliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pli·o (3)
* Heterograma de 6 lletres (ailmop)
* Anagrames: aplomi, aplomí, lipoma, omplia, opilam

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈam.pljo/
   * Rimes: -ampljo
   * Etimologia: De l’antic amplo, del llatí amplus, doblet de ancho.

### Adjectiu

amplio m. ‎(femení amplia, plural masculí amplios, plural femení amplias)
* ampli
* ample

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·plio (2)
* Heterograma de 6 lletres (ailmop)
# anglo-saxonnes
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.ɡlɔ.sakˈsɔn/

### Adjectiu

anglo-saxonnes f. pl.
* forma plural de anglo-saxonne
# anglo-saxonului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

anglo-saxonului
* genitiu i datiu definit singular de anglo-saxon
# anglo-saxonă
## Romanès
### Nom

anglo-saxonă f. ‎(plural anglo-saxone)
* forma femenina de anglo-saxon

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | anglo-saxonă | anglo-saxona | (niște) | anglo-saxone | anglo-saxonele |
| Genitiu-datiu | (unei) | anglo-saxone | anglo-saxonei | (unor) | anglo-saxone | anglo-saxonelor |
| Vocatiu | | anglo-saxonă, anglo-saxono | anglo-saxonă, anglo-saxono | | anglo-saxonelor | anglo-saxonelor |
# anglo-saxonilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

anglo-saxonilor
* genitiu i datiu definit plural de anglo-saxon
* vocatiu plural de anglo-saxon
# anglo-saxons
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.ɡlɔ.sakˈsɔ̃/

### Adjectiu

anglo-saxons m. pl.
* forma plural de anglo-saxon
# anglo-saxonul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

anglo-saxonul
* nominatiu i acusatiu definit singular de anglo-saxon
# anglo-saxonule
## Romanès
### Nom

anglo-saxonule
* vocatiu singular de anglo-saxon
# anglo-saxonii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

anglo-saxonii
* nominatiu i acusatiu definit plural de anglo-saxon
# anglo-saxonne
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.ɡlɔ.sakˈsɔn/

### Adjectiu

anglo-saxonne f. ‎(plural anglo-saxonnes)
* forma femenina de anglo-saxon
# anglo-saxono
## Romanès
### Nom

anglo-saxono
* vocatiu singular de anglo-saxonă
# anelli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈne.ʎi/, occidental /aˈne.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

anelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·lli (3)
* Anagrames: aïllen, lineal, niella, niellà

## Italià

   * Pronúncia: /aˈnɛl.li/

### Nom

anelli m. pl.
* forma plural de anello
# anellà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈʎa/, occidental /a.neˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

anellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anellar.
# anells
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈneʎs/ Occidental: nord-occidental /aˈneʎs/ valencià /aˈneʎs/, /aˈneʎʃ/
   * Rimes: -eʎs

### Nom

anells m. pl.
* Forma plural de anell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nells (2)
* Anagrames: al·lens, llanes, sallen
# anelleta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈʎɛ.tə/ balear /ə.nəˈʎə.tə/, /ə.nəˈʎɛ.tə/ Occidental: /a.neˈʎe.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: De anella i el sufix -eta.

### Nom

anelleta f. ‎(plural anelletes)
* Anella petita.
* (menorquí) arracada

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·lle·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# anello
## Català

   * Pronúncia: central /əˈne.ʎu/, occidental /aˈne.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

anello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ne·llo (3)
* Anagrama: lleona

## Italià

   * Pronúncia: /aˈnɛl.lo/

### Nom

anello m. ‎(plural anelli)
* anell
* anella, argolla

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nèl·lo (3)
# anelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈʎɛw/ balear /ə.nəˈʎəw/, /ə.nəˈʎɛw/ Occidental: /a.neˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

anelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anellar.
# anellin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈne.ʎin/, occidental /aˈne.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

anellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anellar.
# anquilosaríveu
## Català
### Verb

anquilosaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anquilosar.
# anquilosaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ki.ɫu.zəˈɾi.əw/ balear /əŋ.ki.ɫo.zəˈɾi.əw/, /əŋ.ki.ɫu.zəˈɾi.əw/ Occidental: /aŋ.ki.ɫo.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

anquilosaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anquilosar.
# anquilosassin
## Català
### Verb

anquilosassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosassis
## Català
### Verb

anquilosassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosassen
## Català
### Verb

anquilosassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosasses
## Català
### Verb

anquilosasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anguilejo
## Català
### Verb

anguilejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anguilejar.
# anguilejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa.βən/ balear /əŋ.ɡi.ɫəˈd͡ʒa.vən/, /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫeˈʒa.βen/ valencià /aŋ.ɡi.ɫeˈd͡ʒa.ven/, /aŋ.ɡi.ɫeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anguilejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anguilejar.
# anguilejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa/ balear /əŋ.ɡi.ɫəˈd͡ʒa/, /əŋ.ɡi.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡi.ɫeˈʒa/, valencià /aŋ.ɡi.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

anguilejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anguilejar.