OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# argüigué
## Català
### Verb

argüigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de argüir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·gué (4)
* Anagrama: agrigueu
# argüint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈin/ balear /əɾ.ɣuˈint/, /ər.ɣuˈin/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣuˈin/ valencià /aɾ.ɣuˈint/, /aɾ.ɣuˈin/
   * Rimes: -int

### Verb

argüint
* Gerundi del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·int (3)
* Heterograma de 7 lletres (aginrtu)
* Anagrames: guarint, guarnit, gunitar, traguin
# argüies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.əs/, occidental /aɾ.ɣuˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

argüies
* (ortografia tradicional) Forma alternativa de arguïes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·es (4)
* Heterograma de 7 lletres (aegirsu)
* Anagrames: agriseu, aigüers, areguis, guaries, guiar-se, guiares, sargíeu, seguira, seguirà, siguera, siguerà
# argüigueres
## Català
### Verb

argüigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·gue·res (5)
# argüiguéreu
## Català
### Verb

argüiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gü·i·gué·reu (5)
# arromangau
## Català
### Verb

arromangau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arromangar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arromangar.
# arromangavo
## Català
### Verb

arromangavo
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
# arromangassin
## Català
### Verb

arromangassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangassis
## Català
### Verb

arromangassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arromangar.
# arromangaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.βən/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.vən/, /ə.ru.məŋˈɡa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ro.maŋˈɡa.βen/ valencià /a.ro.maŋˈɡa.ven/, /a.ro.maŋˈɡa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arromangaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
# arromangaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.βəs/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.vəs/, /ə.ru.məŋˈɡa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ro.maŋˈɡa.βes/ valencià /a.ro.maŋˈɡa.ves/, /a.ro.maŋˈɡa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arromangaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
# arromangava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.məŋˈɡa.βə/ balear /ə.ro.məŋˈɡa.və/, /ə.ru.məŋˈɡa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ro.maŋˈɡa.βa/ valencià /a.ro.maŋˈɡa.va/, /a.ro.maŋˈɡa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arromangava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arromangar.
# arriscava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.risˈka.βə/, balear /ə.risˈka.və/ Occidental: nord-occidental /a.risˈka.βa/ valencià /a.risˈka.va/, /a.risˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arriscava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arriscaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.risˈka.βəs/, balear /ə.risˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.risˈka.βes/ valencià /a.risˈka.ves/, /a.risˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

arriscaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arrischi
## Italià
### Verb

arrischi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de arrischiare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de arrischiare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de arrischiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de arrischiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de arrischiare
# arrischia
## Italià
### Verb

arrischia
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de arrischiare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de arrischiare
# arriscau
## Català
### Verb

arriscau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arriscar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arriscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·cau (3)
* Anagrames: cruiaràs, crusaria, surriaca
# arriscaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.risˈka.βən/, balear /ə.risˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /a.risˈka.βen/ valencià /a.risˈka.ven/, /a.risˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arriscaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arriscavi
## Català
### Verb

arriscavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arriscar.
# arxivessa
## Català
### Verb

arxivessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivessi
## Català
### Verb

arxivessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβe.sis/, balear /əɾ.ʃiˈve.sis/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβe.sis/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈve.sis/, /aɾ.t͡ʃiˈβe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arxivessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxiven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈʃi.βən/, balear /əɾˈʃi.vən/ Occidental: nord-occidental /arˈt͡ʃi.βen/ valencià /aɾˈt͡ʃi.ven/, /aɾˈt͡ʃi.βen/
   * Rimes: -iven

### Verb

arxiven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arxivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arxivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arxivar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xivaren
# arxives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈʃi.βəs/, balear /əɾˈʃi.vəs/ Occidental: nord-occidental /arˈt͡ʃi.βes/ valencià /aɾˈt͡ʃi.ves/, /aɾˈt͡ʃi.βes/
   * Rimes: -ives

### Verb

arxives
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arxivar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arxivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·xi·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeirsvx)
* Anagrames: servixa, xivar-se, xivares
# arxivessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβe.sin/, balear /əɾ.ʃiˈve.sin/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβe.sin/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈve.sin/, /aɾ.t͡ʃiˈβe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arxivessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxiveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβɛw/ balear /əɾ.ʃiˈvəw/, /ər.ʃiˈvɛw/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβew/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈvew/, /aɾ.t͡ʃiˈβew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arxiveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arxivar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arxivar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arxivar.

### Miscel·lània

* Anagrames: xivareu, xivàreu
# apromptaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾum.təˈɾan/ balear /ə.pɾom.təˈɾan/, /ə.pɾum.təˈɾan/ Occidental: /a.pɾom.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apromptaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apromptar.
# apromptar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈta/ balear /ə.pɾomˈta/, /ə.pɾumˈta/ Occidental: nord-occidental /a.pɾomˈta/ valencià /a.pɾomˈtaɾ/, /a.pɾomˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apromptà
   * Etimologia: Del prefix a- i prompte.

### Verb

apromptar trans.
* Lliurar per tal de servir-se’n amb promptitud.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aprompto, aprompta, apromptem Vocal rizotònica: /ɔ/, /o/

#### Traduccions

* Castellà: aprontar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·promp·tar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apromptaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈta.ɾən/ balear /ə.pɾomˈta.ɾən/, /ə.pɾumˈta.ɾən/ Occidental: /a.pɾomˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apromptaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apromptar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
# aprompta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔm.tə/, occidental /aˈpɾom.ta/
   * Rimes: -omta

### Verb

aprompta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apromptar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apromptar.
# apromptam
## Català
### Verb

apromptam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apromptar.
# apromptara
## Català
### Verb

apromptara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
# armario
## Castellà

   * Pronúncia: /aɾˈma.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo
   * Etimologia: Del llatí armarium.

### Nom

armario m. ‎(plural armarios)
* armari

#### Compostos i expressions

* armario empotrado: armari de paret
* salir del armario: sortir de l'armari

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·rio (3)
* Anagrama: moraría

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre armario
# armarik
## Basc
### Nom

armarik
* partitiu indefinit de arma
# armarill
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.məˈɾiʎ/, occidental /aɾ.maˈɾiʎ/
   * Rimes: -iʎ
   * Etimologia: Del castellà esmeril alterat per analogia amb arma, del fràncic *smiril. Doblet de esmirla.

### Nom

armarill m. ‎(plural armarills)
* Peça d’artilleria lleugera de canó molt llarg emprada en els segles XVI i XVII.

#### Traduccions

* Castellà: esmeril $^{(es)}$ m.
* Francès: émerillon $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ma·rill (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# armarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾˈma.ɾjos/, meridional /aɾˈma.ɾjoh/
       Americà: alt /aɾˈma.ɾ(jo)s/, baix /aɾˈma.ɾjoh/, austral /aɾˈma.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Nom

armarios m. pl.
* forma plural de armario
# armario empotrado
## Castellà
### Nom

armario empotrado m. ‎(plural armarios empotrados)
* armari de paret, armari encastat
# armarios empotrados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ma.ɾjos em.poˈtɾa.ðos\, meridional \aɾ.ma.ɾjos em.poˈtɾa.(ð)oh\
       Americà: alt /aɾ.ma.ɾjos em.poˈt͡sa.d(o)s/, baix \aɾ.ma.ɾjos em.poˈtɾa.ðoh\, austral \aɾ.ma.ɾjos em.poˈtɾa.ðos\

### Nom

armarios empotrados m. pl.
* forma plural de armario empotrado
# arroplegàvem
## Català
### Verb

arroplegàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ple·gà·vem (5)
* Anagrama: arreplegàvom
# arroplegàveu
## Català
### Verb

arroplegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# arroplegàieu
## Català
### Verb

arroplegàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# arroplegàreu
## Català
### Verb

arroplegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arroplegar.
# arropo
## Català
### Verb

arropo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arropar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈro.po/
       Americà: alt /aˈro.p(o)/, baix /aˈro.po/
   * Rimes: -opo

### Verb

arropo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb arropar
# arroplegàrem
## Català
### Verb

arroplegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arroplegar.
# arropà
## Català
### Verb

arropà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pà (3)
* Anagrama: arrapo
# arropàrem
## Català
### Verb

arropàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arropar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.
# asfixiassin
## Català
### Verb

asfixiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiau
## Català
### Verb

asfixiau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de asfixiar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb asfixiar.
# asfixiava
## Català
### Verb

asfixiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de asfixiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de asfixiar.
# asfixie
## Català
### Verb

asfixie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asfixiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asfixiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asfixiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asfixiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·fi·xi·e (4)
* Anagrama: afeixis
# asfixiassis
## Català
### Verb

asfixiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiaven
## Català
### Verb

asfixiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de asfixiar.
# asfixiaves
## Català
### Verb

asfixiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asfixiar.
# artiguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈɣe.sən/, occidental /aɾ.tiˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

artiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·gues·sen (4)
* Anagrames: argentéssiu, entrigàsseu, integràsseu, regantéssiu, traginésseu, traiguessen
# artigo
## Català
### Verb

artigo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de artigar.

### Miscel·lània

* Anagrames: goitar, ortiga, ortigà
# artiguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈɣe.sis/, occidental /aɾ.tiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

artiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb artigar.
# artiguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈti.ɣən/, occidental /aɾˈti.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

artiguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de artigar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb artigar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·guen (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeginrtu)
* Anagrames: atreguin, entrigau, integrau, reguitna, reguitnà, tinguera, tragineu
# artiguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.tiˈɣe.sin/, occidental /aɾ.tiˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

artiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb artigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·gues·sin (4)
* Anagrames: entrigàssiu, integràssiu, intrigàsseu, intriguessa, traginéssiu
# aquarterin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwərˈte.ɾin/, occidental /a.kwaɾˈte.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

aquarterin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aquarterar.
# aquarterà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾa/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aquarterà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aquarterar.
# aquarteressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.sən/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aquarteressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.sis/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aquarteressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquartereu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwər.təˈɾɛw/ balear /ə.kwəɾ.təˈɾəw/, /ə.kwər.təˈɾɛw/ Occidental: /a.kwaɾ.teˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aquartereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aquarterar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aquarterar.
# aquarteresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.səs/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aquarteresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquartero
## Català

   * Pronúncia: central /ə.kwərˈte.ɾu/, occidental /a.kwaɾˈte.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

aquartero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aquarterar.
# aquarteressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.təˈɾe.sin/, occidental /a.kwaɾ.teˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aquarteressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwərˈte.ɾis/, occidental /a.kwaɾˈte.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

aquarteris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aquarterar.
# articulum
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.kʊ.lʊm/

### Nom

articulum
* acusatiu singular de articulus
# articulus
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.kʊ.lʊs/
   * Etimologia: Diminutiu de artus ‎(«unió; membres»).

### Nom

articulus m. ‎(genitiu articulī)
* articulació, punt d'unió de diverses parts del cos.
* Clàusula en un escrit legal.
* Paraula que forma part d'una frase.

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | articulus | articulī |
| Vocatiu | articule | articulī |
| Acusatiu | articulum | articulōs |
| Genitiu | articulī | articulōrum |
| Datiu | articulō | articulīs |
| Ablatiu | articulō | articulīs |

#### Derivats

* articulāris
* articulō
* articulōsus
# articulàs
## Català
### Verb

articulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊˈloː.rʊm/

### Nom

articulōrum
* genitiu plural de articulus
# articulos
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈtɪ.kʊ.loːs/

### Nom

articulōs
* acusatiu plural de articulus
# articulàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫa.ɾəw/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

articulàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de articular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articulà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫa/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

articulà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de articular.
# arremangà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məŋˈɡa/, occidental /a.re.maŋˈɡa/
   * Rimes: -a

### Verb

arremangà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·gà (4)
* Anagrames: agermanar, agramaren, agranarem, agranàrem, amargaren, amargenar, margenara, margenarà
# arremangàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məŋˈɡa.ɾəw/, occidental /a.re.maŋˈɡa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arremangàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arremangar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremangar.
# arremangàssem
## Català
### Verb

arremangàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremangar.
# arremangàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.məŋˈɡa.βəw/, balear /ə.rə.məŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.re.maŋˈɡa.βew/ valencià /a.re.maŋˈɡa.vew/, /a.re.maŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arremangàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arremangar.
# arremangàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məŋˈɡa.ɾəm/, occidental /a.re.maŋˈɡa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arremangàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arremangar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremangar.
# arremangàsseu
## Català
### Verb

arremangàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremangar.
# ascoltai
## Italià
### Verb

ascoltai
* primera persona singular (io) del passat de ascoltare
# ascolta
## Italià
### Verb

ascolta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de ascoltare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de ascoltare
# ascoltando
## Italià
### Verb

ascoltando
* gerundi de ascoltare
# ascoltante
## Italià
### Verb

ascoltante
* participi present de ascoltare
# ascogen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈkɔ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /asˈkɔ.ʒen/, valencià /asˈkɔ.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɔʒen
   * Etimologia: Del prefix asco- i el sufix -gen.

### Adjectiu

ascogen m. ‎(femení ascògena, plural masculí ascògens, plural femení ascògenes)
* Que produeix ascs o en conté.

#### Traduccions

* Anglès: ascogenous $^{(en)}$
* Castellà: ascógeno $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co·gen (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegnos)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# ascoltammo
## Italià
### Verb

ascoltammo
* primera persona plural (noi) del passat de ascoltare
# ascoltano
## Italià
### Verb

ascoltano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ascoltare
# ascogoni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɣɔ.ni/ balear /əs.koˈɣɔ.ni/, /əs.kuˈɣɔ.ni/ Occidental: /as.koˈɣɔ.ni/
   * Rimes: -ɔni
   * Etimologia: Del prefix asco- i el sufix -goni.

### Nom

ascogoni m. ‎(plural ascogonis)
* Gametangi femení dels ascomicets.

#### Traduccions

* Anglès: ascogonium $^{(en)}$
* Castellà: ascogonio $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co·go·ni (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# arquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈke.səs/, occidental /aɾˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcar.

### Miscel·lània

* Anagrama: querasses
# arquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈke.sən/, occidental /aɾˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ques·sen (3)
* Anagrames: nasqueres, querassen, renasques, renasqués