OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enrinxolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.riɲ.ʃuˈɫa/ balear /ən.riɲ.ʃoˈɫa/, /ən.riɲ.ʃuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.riɲ.t͡ʃoˈɫa/ valencià /en.riɲ.t͡ʃoˈɫaɾ/, /en.riɲ.t͡ʃoˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enrinxolà
   * Etimologia: Del prefix en- i rínxol, segle XIX.

### Verb

enrinxolar trans., pron. ‎(pronominal enrinxolar-se)
* (central) Arrissar, fer rínxols.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enrinxolo, enrinxola, enrinxolem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·rin·xo·lar (4)
* Anagrama: rinxolaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ensostrant
## Català
### Verb

ensostrant
* Gerundi del verb ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·trant (3)
# ensostrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.susˈtɾa/ balear /ən.sosˈtɾa/, /ən.susˈtɾa/ Occidental: nord-occidental /en.sosˈtɾa/ valencià /en.sosˈtɾaɾ/, /en.sosˈtɾa/ Informal: nord-occidental /an.sosˈtɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ensostrà
   * Etimologia: Del prefix en- i sostrar, segle XIV.

### Verb

ensostrar trans.
* Construir el sostre d'un edifici.
* En general i per extensió, cobrir una part alta com si fos un sostre.
* (mallorquí) Apilar en capes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ensostro, ensostra, ensostrem Vocal rizotònica: /ɔ/, /o/

#### Sinònims

* sostrar, trespolar

#### Traduccions

* Anglès: roof $^{(en)}$
* Castellà: techar $^{(es)}$
* Francès: couvrir $^{(fr)}$
* Italià: coprire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·trar (3)
* Anagrames: sostraren, torrassen, trossaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# ensostraran
## Català
### Verb

ensostraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·ran (4)
# ensostrarem
## Català
### Verb

ensostrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·rem (4)
* Anagrames: retornàssem, retronàssem
# ensostrares
## Català
### Verb

ensostrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·res (4)
* Anagrames: retornasses, retronasses
# ensostram
## Català
### Verb

ensostram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ensostrar.

#### Variants

* ensostrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tram (3)
* Anagrama: tornàssem
# ensostrades
## Català
### Verb

ensostrades
* Participi femení plural del verb ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·des (4)
# ensostraren
## Català
### Verb

ensostraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·ren (4)
* Anagrames: retornassen, retronassen
# ensostrareu
## Català
### Verb

ensostrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ensostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sos·tra·reu (4)
* Anagrames: retornàsseu, retronàsseu
# escopiriven
## Català
### Verb

escopiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escopir.

#### Variants

* escopirien
# escopires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ɾəs/ balear /əs.koˈpi.ɾəs/, /əs.kuˈpi.ɾəs/ Occidental: /es.koˈpi.ɾes/, /es.kuˈpi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

escopires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escopir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* [2] escopiguesses, escopigueres, escopissis, escopisses

### Miscel·lània

* Anagrames: escorpies, precioses
# escopireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾɛw/ balear /əs.ko.piˈɾəw/, /əs.ku.piˈɾɛw/ Occidental: /es.ko.piˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escopireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escopir.
# escopirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾi.ən/ balear /əs.ko.piˈɾi.ən/, /əs.ku.piˈɾi.ən/ Occidental: /es.ko.piˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escopirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escopir.

#### Variants

* escopiriven
# escopiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾi.ə/ balear /əs.ko.piˈɾi.ə/, /əs.ku.piˈɾi.ə/ Occidental: /es.ko.piˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escopiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escopir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escopir.

#### Variants

* [1] escopiriva
* [2] escopiriva

### Miscel·lània

* Anagrama: copiaries
# escopiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.piˈɾi.əs/ balear /əs.ko.piˈɾi.əs/, /əs.ku.piˈɾi.əs/ Occidental: /es.ko.piˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escopiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escopir.

#### Variants

* escopirives
# escopiriva
## Català
### Verb

escopiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de escopir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escopir.

#### Variants

* [1] escopiria
* [2] escopiria

### Miscel·lània

* Anagrama: copiarives
# escopirives
## Català
### Verb

escopirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de escopir.

#### Variants

* escopiries
# escopiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈpi.ɾən/ balear /əs.koˈpi.ɾən/, /əs.kuˈpi.ɾən/ Occidental: /es.koˈpi.ɾen/, /es.kuˈpi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

escopiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escopir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escopir.

#### Variants

* [2] escopiguessen, escopigueren, escopissin, escopissen

### Miscel·lània

* Anagrames: encopresi, escorpine
# escorregaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rə.ɣəˈɾan/ balear /əs.ko.rə.ɣəˈɾan/, /əs.ku.rə.ɣəˈɾan/ Occidental: /es.ko.re.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escorregaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escorregar.
# escorregant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣan/ balear /əs.ko.rəˈɣant/, /əs.ku.rəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /es.ko.reˈɣan/ valencià /es.ko.reˈɣant/, /es.ko.reˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

escorregant
* Gerundi del verb escorregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gant (4)
# escorregara
## Català
### Verb

escorregara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorregar.
# escorregaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rə.ɣəˈɾi.ə/ balear /əs.ko.rə.ɣəˈɾi.ə/, /əs.ku.rə.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /es.ko.re.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escorregaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escorregar.
# escorredora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ balear /əs.ko.rəˈðo.ɾə/, /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ Occidental: /es.ko.reˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: Femení de escorredor.

### Nom

escorredora f. ‎(plural escorredores)
* Recipient amb un fons que permet escórrer-hi alguna cosa.
* (occidental, menorquí) escorreplats

#### Traduccions

* Anglès: colander $^{(en)}$
* Castellà: escurridor $^{(es)}$ m.
* Francès: égouttoir $^{(fr)}$ m.

### Adjectiu

escorredora f. ‎(plural escorredores)
* Forma femenina de escorredor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·do·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# escorrega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈrɛ.ɣə/ balear /əs.koˈrə.ɣə/, /əs.kuˈrɛ.ɣə/ Occidental: /es.koˈre.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa

### Verb

escorrega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escorregar.
# escorregar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣa/ balear /əs.ko.rəˈɣa/, /əs.ku.rəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /es.ko.reˈɣa/ valencià /es.ko.reˈɣaɾ/, /es.ko.reˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escorregà
   * Etimologia: De escòrrec i el sufix -egar

### Verb

escorregar trans.
* aixaragallar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escorrego, escorrega, escorreguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escorregaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣa.ɾən/ balear /əs.ko.rəˈɣa.ɾən/, /əs.ku.rəˈɣa.ɾən/ Occidental: /es.ko.reˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escorregaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escorregar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorregar.
# entemoneixin
## Català
### Verb

entemoneixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entemonir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nei·xin (5)
# entemoneixo
## Català
### Verb

entemoneixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nei·xo (5)
# entemoneixi
## Català
### Verb

entemoneixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entemonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entemonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nei·xi (5)
# entemonia
## Català
### Verb

entemonia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entemonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·a (5)
* Anagrama: entomaien
# entemonien
## Català
### Verb

entemonien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·en (5)
# entemonies
## Català
### Verb

entemonies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·es (5)
# entemonim
## Català
### Verb

entemonim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entemonir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb entemonir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nim (4)
# entemoneixis
## Català
### Verb

entemoneixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nei·xis (5)
# entemonida
## Català
### Verb

entemonida
* Participi femení singular del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·da (5)
# entemonides
## Català
### Verb

entemonides
* Participi femení plural del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·des (5)
# esgatifinyen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.tiˈfi.ɲən/, occidental /ez.ɣa.tiˈfi.ɲen/
   * Rimes: -iɲen

### Verb

esgatifinyen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esgatifinyar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [2] esgatifinyin
* [3] esgatifinyin
# esgatifinyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.tiˈfi.ɲəs/, occidental /ez.ɣa.tiˈfi.ɲes/
   * Rimes: -iɲes

### Verb

esgatifinyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esgatifinyar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [2] esgatifinyis
# esgatifinyaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.βəs/, balear /əz.ɣə.ti.fiˈɲa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βes/ valencià /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.ves/, /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esgatifinyaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esgatifinyar-se.
# esgatifinyessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.sən/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esgatifinyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyessin, esgatifinyassen, esgatifinyaren
# esgatifinyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.sis/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esgatifinyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyesses, esgatifinyasses, esgatifinyares
# esgatifinyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fiˈɲɛw/ balear /əz.ɣə.ti.fiˈɲəw/, /əz.ɣə.ti.fiˈɲɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ti.fiˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgatifinyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esgatifinyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esgatifinyar-se.
# esgatifinye
## Català
### Verb

esgatifinye
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgatifinyar-se.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [1] esgatifinyo
* [2] esgatifinyi
* [3] esgatifinyi
* [4] esgatifinyi
# esgatifinyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.səs/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgatifinyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyessis, esgatifinyasses, esgatifinyares
# esgatifinyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.sin/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esgatifinyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyessen, esgatifinyassen, esgatifinyaren
# escuela comprensiva
## Castellà
### Nom

escuela comprensiva f. ‎(plural escuelas comprensivas)
* escola comprensiva

### Vegeu també

* escuela comprensiva. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela concertada
## Castellà
### Nom

escuela concertada f. ‎(plural escuelas concertadas)
* escola concertada

#### Sinònims

* centro concertado de enseñanza

### Vegeu també

* escuela concertada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela confesional
## Castellà
### Nom

escuela confesional f. ‎(plural escuelas confesionales)
* escola confessional

### Vegeu també

* escuela confesional. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela cooperativa
## Castellà
### Nom

escuela cooperativa f. ‎(plural escuelas cooperativas)
* escola cooperativa

### Vegeu també

* escuela cooperativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela activa
## Castellà
### Nom

escuela activa f. ‎(plural escuelas activas)
* escola activa

### Vegeu també

* escuela activa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela coeducativa
## Castellà
### Nom

escuela coeducativa f. ‎(plural escuelas coeducativas)
* escola coeducadora

### Vegeu també

* escuela coeducativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela de adultos
## Castellà
### Nom

escuela de adultos f. ‎(plural escuelas de adultos)
* escola d'adults

### Vegeu també

* escuela de adultos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela de arte dramático
## Castellà
### Nom

escuela de arte dramático f. ‎(plural escuelas de arte dramático)
* escola d'art dramàtic

#### Sinònims

* escuela de teatro

### Vegeu també

* escuela de arte dramático. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela alternativa
## Castellà
### Nom

escuela alternativa f. ‎(plural escuelas alternativas)
* escola alternativa

### Vegeu també

* escuela alternativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# escuela cíclica
## Castellà
### Nom

escuela cíclica f. ‎(plural escuelas cíclicas)
* escola cíclica

### Vegeu també

* escuela cíclica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# esgatifinyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲi/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲi/
   * Rimes: -i

### Verb

esgatifinyí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esgatifinyar-se.
# esgatinya
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡəˈti.ɲə/, occidental /ez.ɣaˈti.ɲa/
   * Rimes: -iɲa

### Verb

esgatinya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esgatinyar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esgatinyar-se.
# esgatifinyéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.səm/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esgatifinyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyéssim, esgatifinyàssem, esgatifinyàrem
# esgatifinyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.βəw/, balear /əz.ɣə.ti.fiˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βew/ valencià /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.vew/, /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esgatifinyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esgatifinyar-se.
# esgatifinyéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.siw/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esgatifinyéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyésseu, esgatifinyàsseu, esgatifinyàreu
# esgatifinyés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲes/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲes/
   * Rimes: -es

### Verb

esgatifinyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [1] esgatifinyara
* [2] esgatifinyara
# esgatifinyésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.səw/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esgatifinyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyéssiu, esgatifinyàsseu, esgatifinyàreu
# esgatifinyéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲe.sim/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esgatifinyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* esgatifinyéssem, esgatifinyàssem, esgatifinyàrem
# erdirekin
## Basc
### Nom

erdirekin
* comitatiu indefinit de erdi
# erdirik
## Basc
### Nom

erdirik
* partitiu indefinit de erdi
# erdiraino
## Basc
### Nom

erdiraino
* terminatiu definit singular de erdi
# erdirantz
## Basc
### Nom

erdirantz
* al·latiu direccional definit singular de erdi
# erdiren
## Basc
### Nom

erdiren
* genitiu indefinit de erdi
# erdirengatik
## Basc
### Nom

erdirengatik
* causal indefinit de erdi
# erdirentzat
## Basc
### Nom

erdirentzat
* benefactiu indefinit de erdi
# erdiri
## Basc
### Nom

erdiri
* datiu indefinit de erdi
# erditako
## Basc
### Nom

erditako
* genitiu locatiu indefinit de erdi
# erditan
## Basc
### Nom

erditan
* inessiu indefinit de erdi
# escurçanes clavellades
## Català
### Nom

escurçanes clavellades f. pl.
* Forma plural de escurçana clavellada.
# escurçanes violàcies
## Català
### Nom

escurçanes violàcies f. pl.
* Forma plural de escurçana violàcia.
# escurçanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kurˈsa.nəs/, occidental /es.kuɾˈsa.nes/
   * Rimes: -anes

### Nom

escurçanes f. pl.
* Forma plural de escurçana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cur·ça·nes (4)
* Anagrama: escunçar-se
# escurçana violeta
## Català
### Nom

escurçana violeta f. ‎(plural escurçanes violeta)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Pteroplatytrygon violacea)

#### Sinònims

* escurçana, escurçana violàcia, escurçó, escurçó violeta, ferrassa, ferrassa violeta, milà, milana, tòtina, tòtina violeta
* (arcaismes, localismes) escorçana, escursana, escursó, totana, totina

#### Hiperònims

* rajades i milanes > dasiàtids

#### Traduccions

* Anglès: violet stingray $^{(en)}$
* Castellà: escorsana $^{(es)}$, pastinaca espinosa $^{(es)}$, pez obispo $^{(es)}$, raya látigo violeta $^{(es)}$
* Francès: pastenague violette $^{(fr)}$

### Vegeu també

* escurçana violeta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escurçanes comunes
## Català
### Nom

escurçanes comunes f. pl.
* Forma plural de escurçana comuna.
# escurçana violàcia
## Català
### Nom

escurçana violàcia f. ‎(plural escurçanes violàcies)
* escurçana violeta

### Vegeu també

* escurçana violàcia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escurçanes ferrasses
## Català
### Nom

escurçanes ferrasses f. pl.
* Forma plural de escurçana ferrassa.
# escurçanes rodones
## Català
### Nom

escurçanes rodones f. pl.
* Forma plural de escurçana rodona.
# escurçanes violeta
## Català
### Nom

escurçanes violeta f. pl.
* Forma plural de escurçana violeta.
# esglaonàsseu
## Català
### Verb

esglaonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nàs·seu (5)
# esglaonàssiu
## Català
### Verb

esglaonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nàs·siu (5)
# esglaonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈne.səm/ balear /əz.ɣɫə.oˈne.səm/, /əz.ɣɫə.uˈne.səm/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esglaonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nés·sem (5)
# esglaonàs
## Català
### Verb

esglaonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nàs (4)
# esglaonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.βəw/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.vəw/, /əz.ɣɫə.uˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˈna.βew/ valencià /ez.ɣɫa.oˈna.vew/, /ez.ɣɫa.oˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esglaonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nà·veu (5)
# esglaonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈne.səw/ balear /əz.ɣɫə.oˈne.səw/, /əz.ɣɫə.uˈne.səw/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esglaonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nés·seu (5)
# esglaonàssem
## Català
### Verb

esglaonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nàs·sem (5)
# esglaonàssim
## Català
### Verb

esglaonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nàs·sim (5)