OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dopem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈpɛm/ balear /doˈpəm/, /duˈpɛm/ Occidental: /doˈpem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

dopem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dopar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dopar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dopar.

#### Variants

* [1] dopam

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pem (2)
* Anagrama: podem
# dopessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈpe.sən/ balear /doˈpe.sən/, /duˈpe.sən/ Occidental: /doˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

dopessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dopar.

#### Variants

* dopessin, dopassin, dopassen, doparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pes·sen (3)
* Anagrama: podessen
# dopaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈpa.βəs/ balear /doˈpa.vəs/, /duˈpa.vəs/ Occidental: nord-occidental /doˈpa.βes/ valencià /doˈpa.ves/, /doˈpa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

dopaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pa·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeopsv)
* Anagrama: podaves
# edontziek
## Basc
### Nom

edontziek
* ergatiu definit plural de edontzi
# edontziekin
## Basc
### Nom

edontziekin
* comitatiu definit plural de edontzi
# edontziengatik
## Basc
### Nom

edontziengatik
* causal definit plural de edontzi
# edontzientzat
## Basc
### Nom

edontzientzat
* benefactiu definit plural de edontzi
# edontzien
## Basc
### Nom

edontzien
* genitiu definit plural de edontzi
# edontzietara
## Basc
### Nom

edontzietara
* al·latiu definit plural de edontzi
# edontzietaraino
## Basc
### Nom

edontzietaraino
* terminatiu definit plural de edontzi
# edontzietarantz
## Basc
### Nom

edontzietarantz
* al·latiu direccional definit plural de edontzi
# edontzietako
## Basc
### Nom

edontzietako
* genitiu locatiu definit plural de edontzi
# edontzietan
## Basc
### Nom

edontzietan
* inessiu definit plural de edontzi
# disposàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.puˈza.ɾəw/ balear /dis.poˈza.ɾəw/, /dis.puˈza.ɾəw/ Occidental: /dis.poˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

disposàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de disposar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb disposar.
# disposà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.puˈza/ balear /dis.poˈza/, /dis.puˈza/ Occidental: /dis.poˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

disposà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de disposar.
# disposàs
## Català
### Verb

disposàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disposar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disposar.

### Miscel·lània

* Anagrames: dopassis, podassis
# disposàssem
## Català
### Verb

disposàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb disposar.
# disposàsseu
## Català
### Verb

disposàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb disposar.
# disposui
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɔ.sʊ.iː/

### Verb

disposuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dispono
# disposàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.puˈza.ɾəm/ balear /dis.poˈza.ɾəm/, /dis.puˈza.ɾəm/ Occidental: /dis.poˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

disposàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de disposar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb disposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·po·sà·rem (4)
* Anagrama: desimposar
# disposàieu
## Català
### Verb

disposàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de disposar.
# destetat
## Català
### Verb

destetat
* Participi masculí singular del verb destetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·te·tat (3)
# ekologian
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.loˈɡi.an/

### Adjectiu

ekologian
* acusatiu de ekologia
# ekolojik-enkyetid
## Crioll haitià

   * Etimologia: De ekolojik i enkyetid.

### Nom

ekolojik-enkyetid
* ecoansietat
# ekologiaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.loˈɡi.aj/

### Adjectiu

ekologiaj
* forma plural de ekologia
# ekonomian
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.noˈmi.an/

### Adjectiu

ekonomian
* acusatiu de ekonomia
# ekologik tashvish
## Uzbek
### Nom

ekologik tashvish
* ecoansietat
# ekonomia
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.noˈmi.a/
   * Etimologia: De l'arrel √ekonomi i la desinència -a.

### Adjectiu

ekonomia ‎(plural ekonomiaj, acusatiu ekonomian, plural acusatiu ekonomiajn)
* econòmic

## Polonès

   * Pronúncia: /ɛ.kɔˈnɔ.mja/
   * Etimologia: Del llatí oeconomia.

### Nom

ekonomia f.
* economia (disciplina)

#### Declinació

| | singular |
| Nominatiu | ekonomia |
| Genitiu | ekonomii |
| Datiu | ekonomii |
| Acusatiu | ekonomię |
| Instrumental | ekonomią |
| Locatiu | ekonomii |
| Vocatiu | ekonomio |

#### Derivats

* ekonomiczny

#### Relacionats

* gospodarka

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ko·no·mia (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre ekonomia
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre ekonomia
# ekonomiaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.noˈmi.aj/

### Adjectiu

ekonomiaj
* forma plural de ekonomia
# ekonomiajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.noˈmi.ajn/

### Adjectiu

ekonomiajn
* acusatiu plural de ekonomia
# ekosistemo
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.siˈste.mo/

### Nom

ekosistemo ‎(acusatiu ekosistemon, plural ekosistemoj, plural acusatiu ekosistemojn)
* ecosistema
# ekologiajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.ko.loˈɡi.ajn/

### Adjectiu

ekologiajn
* acusatiu plural de ekologia
# donostiarrentzat
## Basc
### Nom

donostiarrentzat
* benefactiu definit plural de donostiar
* benefactiu indefinit de donostiar
# donques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɔŋ.kəs/, occidental /ˈdɔŋ.kes/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *dunque, variant de dunc ‎(«doncs»).

### Conjunció

donques
* (antiquat però també dialectal: septentrional, andorrà, alguerès) Forma alternativa de doncs.

### Miscel·lània

* Síl·labes: don·ques (2)
* Heterograma de 7 lletres (denoqsu)
* Nota: donques és antiquat pel català en general, però perviu a indrets septentrionals, a Andorra i a l'Alguer, i per tant és un regionalisme.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
# donostiarrengandik
## Basc
### Nom

donostiarrengandik
* ablatiu definit plural de donostiar
* ablatiu indefinit de donostiar
# donostiarrengatik
## Basc
### Nom

donostiarrengatik
* causal indefinit de donostiar
* causal definit plural de donostiar
# donostiarrik
## Basc
### Nom

donostiarrik
* partitiu indefinit de donostiar
# donostiartzat
## Basc
### Nom

donostiartzat
* prolatiu indefinit de donostiar
# donostiarrez
## Basc
### Nom

donostiarrez
* instrumental definit plural de donostiar
* instrumental indefinit de donostiar
# donostiarri
## Basc
### Nom

donostiarri
* datiu indefinit de donostiar
# donovanosis
## Anglès

   * Etimologia: De Donovan i el sufix -osis.

### Nom

donovanosis ‎(incomptable)
* donovanosi
# doná
## Castellà

   * Pronúncia: /doˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

doná
* (voseo) segona persona del singular (vos) de l'imperatiu del verb donar

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ná (2)
* Anagrames: ando, nado, nadó, onda
# donàssim
## Català
### Verb

donàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nàs·sim (3)
* Anagrama: ondàssim
# donàvem
## Català
### Verb

donàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nà·vem (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnov)
* Anagrames: nedàvom, ondàvem

## Català antic
### Verb

donàvem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de donar
# donàveu
## Català
### Verb

donàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nà·veu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adenouv)
* Anagrama: ondàveu

## Català antic
### Verb

donàveu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de donar
# donàssets
## Català antic
### Verb

donàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de donar
# donàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈna.səw/ balear /doˈna.səw/, /duˈna.səw/ Occidental: /doˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

donàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nàs·seu (3)
* Anagrames: desanous, endossau, ondàsseu

## Català antic
### Verb

donàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de donar
# donàvets
## Català antic
### Verb

donàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de donar
# donàs
## Català
### Verb

donàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nàs (2)
* Anagrames: danso, nados, ondàs, sonda, sondà

## Català antic
### Verb

donàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de donar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de donar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de donar
# donàssem
## Català
### Verb

donàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nàs·sem (3)
* Anagrames: endossam, ondàssem

## Català antic
### Verb

donàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de donar
# donàssiu
## Català
### Verb

donàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·nàs·siu (3)
* Anagrama: ondàssiu
# embutxacar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.t͡ʃəˈka/, balear /əm.bu.t͡ʃəˈka/ alguerès /am.bu.t͡ʃaˈka/ Occidental: nord-occidental /em.bu.t͡ʃaˈka/ valencià /em.bu.t͡ʃaˈkaɾ/, /em.bu.t͡ʃaˈka/ Informal: nord-occidental /am.bu.t͡ʃaˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: embutxacà
   * Etimologia: Del prefix em-, butxaca i la desinència -ar.

### Verb

embutxacar trans., pron. ‎(pronominal embutxacar-se)
* Ficar-se a la butxaca.
    «Embutxacà el mocador ja inútil i tornà a contemplar la lluerna.» (Aurora Bertrana, Tres presoners, 1957)
* (pronominal) furtar
    «És a dir, Catalunya havia cridat a regir els homes que creia més patriòtics, més ben orientats, més ben preparats, els militars que s'han embutxacat la sobirania popular, qui voleu que hagin cridat sinó aquells que puguin ésser ninots ...» (Joan Creixell, Premsa catalana clandestina i d'exili, 1917-1938, 1987)
* (pronominal) Quedar-se diners indegudament.
    «Dona un bitllet de vint duros i s”embutxacà el canvi.» (Joaquim Carbó i Masllorens, La colla dels deu, 2010)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: embutxaco, embutxaca, embutxaquem

#### Sinònims

* cobrar, embossar

#### Traduccions

* Castellà: embolsar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# embutxaca
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.buˈt͡ʃa.kə/, occidental /em.buˈt͡ʃa.ka/
   * Rimes: -aka

### Verb

embutxaca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de embutxacar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb embutxacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·ca (4)
# embutxacada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bu.t͡ʃəˈka.ðə/, occidental /em.bu.t͡ʃaˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

embutxacada
* Participi femení singular del verb embutxacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·ca·da (5)
# embutxacant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.t͡ʃəˈkan/ balear /əm.bu.t͡ʃəˈkant/, /əm.bu.t͡ʃəˈkan/ Occidental: nord-occidental /em.bu.t͡ʃaˈkan/ valencià /em.bu.t͡ʃaˈkant/, /em.bu.t͡ʃaˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

embutxacant
* Gerundi del verb embutxacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·cant (4)
# embutxac
## Català
### Verb

embutxac
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embutxacar.

#### Variants

* embutxaco, embutxaque, embutxaqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xac (3)
* Heterograma de 8 lletres (abcemtux)
# embutxacades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bu.t͡ʃəˈka.ðəs/, occidental /em.bu.t͡ʃaˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

embutxacades
* Participi femení plural del verb embutxacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·ca·des (5)
# embutxacam
## Català
### Verb

embutxacam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de embutxacar.

#### Variants

* embutxaquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·cam (4)
# embutxacar-se
## Català
### Verb

embutxacar-se
* Forma pronominal de embutxacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: embutxacares
# embutxacara
## Català
### Verb

embutxacara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embutxacar.

#### Variants

* [1] embutxaquessi, embutxaqués, embutxacàs
* [2] embutxaquessi, embutxaqués, embutxacàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·but·xa·ca·ra (5)
# elektra
## Esperanto

   * Pronúncia: /eˈlek.tra/

### Adjectiu

elektra ‎(plural elektraj, acusatiu elektran, plural acusatiu elektrajn)
* elèctric -a
# elektrolizo
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.lek.troˈli.zo/

### Nom

elektrolizo ‎(acusatiu elektrolizon, plural elektrolizoj, plural acusatiu elektrolizojn)
* electròlisi
# elektraj
## Esperanto

   * Pronúncia: /eˈlek.traj/

### Adjectiu

elektraj
* forma plural de elektra
# elektrono
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.lekˈtro.no/

### Nom

elektrono ‎(acusatiu elektronon, plural elektronoj, plural acusatiu elektronojn)
* electró
# elegíveu
## Català
### Verb

elegíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de elegir.
# elektran
## Esperanto

   * Pronúncia: /eˈlek.tran/

### Adjectiu

elektran
* acusatiu de elektra
# elektrolizojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.lek.troˈli.zojn/

### Nom

elektrolizojn
* acusatiu plural de elektrolizo
# elektrajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /eˈlek.trajn/

### Adjectiu

elektrajn
* acusatiu plural de elektra
# elektrolizoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.lek.troˈli.zoj/

### Nom

elektrolizoj
* forma plural de elektrolizo
# elektrolizon
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.lek.troˈli.zon/

### Nom

elektrolizon
* acusatiu de elektrolizo
# dilectis
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tiːs/

### Adjectiu

dīlēctīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de dīlēctus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de dīlēctus
# dilectos
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.toːs/

### Adjectiu

dīlēctōs
* acusatiu masculí plural de dīlēctus
# dilectu
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tuː/

### Nom

dīlēctū
* ablatiu singular de dīlēctus
# dilectuum
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tʊ.ʊm/

### Nom

dīlēctuum
* genitiu plural de dīlēctus
# dilectum
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tʊm/

### Adjectiu

dīlēctum
* nominatiu neutre singular de dīlēctus
* vocatiu neutre singular de dīlēctus
* acusatiu masculí singular de dīlēctus
* acusatiu neutre singular de dīlēctus

### Nom

dīlēctum
* acusatiu singular de dīlēctus

### Verb

dīlēctum
* supí acusatiu de dīligō
# dilectus
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tʊs/
   * Etimologia: Del participi de dīligō ‎(«estimar»).

### Adjectiu

dīlēctus m., dīlēcta f., dīlēctum n.
* preferit, benvolgut, estimat, escollit

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | dīlēctus | dīlēcta | dīlēctum | dīlēctī | dīlēctae | dīlēcta |
| Vocatiu | dīlēcte | dīlēcta | dīlēctum | dīlēctī | dīlēctae | dīlēcta |
| Acusatiu | dīlēctum | dīlēctam | dīlēctum | dīlēctōs | dīlēctās | dīlēcta |
| Genitiu | dīlēctī | dīlēctae | dīlēctī | dīlēctōrum | dīlēctārum | dīlēctōrum |
| Datiu | dīlēctō | dīlēctae | dīlēctō | dīlēctīs | dīlēctīs | dīlēctīs |
| Ablatiu | dīlēctō | dīlēctā | dīlēctō | dīlēctīs | dīlēctīs | dīlēctīs |

### Nom

dīlēctus m. ‎(genitiu dīlēctūs)
* lleva, reclutament
    Caesar dilectum habere instituit.Cèsar va instituir el reclutament.

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dīlēctus | dīlēctūs |
| Vocatiu | dīlēctus | dīlēctūs |
| Acusatiu | dīlēctum | dīlēctūs |
| Genitiu | dīlēctūs | dīlēctuum |
| Datiu | dīlēctuī | dīlēctibus |
| Ablatiu | dīlēctū | dīlēctibus |
# dilecto
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.toː/

### Adjectiu

dīlēctō
* datiu masculí singular de dīlēctus
* datiu neutre singular de dīlēctus
* ablatiu masculí singular de dīlēctus
* ablatiu neutre singular de dīlēctus
# dilectorum
## Llatí

   * Pronúncia: /diː.leːkˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

dīlēctōrum
* genitiu masculí plural de dīlēctus
* genitiu neutre plural de dīlēctus
# dilectui
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tʊ.iː/

### Nom

dīlēctuī
* datiu singular de dīlēctus
# dilema moral
## Català
### Nom

dilema moral m. ‎(plural dilemes morals)
* Narració breu en la qual es planteja una situació conflictiva a nivell moral on s'ha de triar entre dues opcions igual de factibles i defensables, però oposades.

#### Traduccions

* Anglès: ethical dilemma $^{(en)}$
* Castellà: dilema moral $^{(es)}$
* Francès: dilemme éthique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* dilema moral. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà
### Nom

dilema moral m. ‎(plural dilemas morales)
* dilema moral

### Vegeu també

* dilema moral. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# double-headers
## Anglès
### Nom

double-headers
* forma plural de double-header
# double-struck
## Anglès
### Nom

double-struck
* (numismàtica) doble encunyació

### Vegeu també

* double-struck. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# double bass
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdʌ.bl̩beɪs/

### Nom

double bass ‎(plural double basses)
* contrabaix

### Vegeu també

* double bass. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# double-header
## Anglès
### Nom

double-header ‎(plural double-headers)
* (beisbol) jornada de doble partit

### Vegeu també

* double-header. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# double-neck guitar
## Anglès
### Nom

double-neck guitar
* guitarra de doble mànec

### Vegeu també

* double-neck guitar. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# double-u
## Anglès
### Nom

double-u ‎(plural double-ues)
* ve doble
# double-ues
## Anglès
### Nom

double-ues
* forma plural de double-u
# double-reed instrument
## Anglès
### Nom

double-reed instrument
* instrument aeròfon de llengüeta doble

### Vegeu també

* double-reed instrument. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# double arrêt
## Francès
### Nom

double arrêt m. ‎(plural doubles arrêts)
* (futbol) aturada en dos temps

### Vegeu també

* double arrêt. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# double avertissement
## Francès
### Nom

double avertissement m. ‎(plural doubles avertissements)
* (futbol) doble amonestació

### Vegeu també

* double avertissement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# emmarciries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾi.əs/, occidental /em.maɾ.siˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emmarciries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emmarcir.
# emmarciré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾe/, occidental /em.maɾ.siˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emmarciré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emmarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mar·ci·ré (4)
* Anagrama: cremaríem
# emmarciríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾi.əw/, occidental /em.maɾ.siˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emmarciríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emmarcir.
# emmarcisc
## Català
### Verb

emmarcisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmarcir.

#### Variants

* emmarceixo, emmarcesc, emmarceixi, emmarcixo
# emmarcisca
## Català
### Verb

emmarcisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmarcir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmarcir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmarcir.

#### Variants

* [1] emmarceixi, emmarcesqui
* [2] emmarceixi, emmarcesqui
* [3] emmarceixi, emmarcesqui
# emmarciria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾi.ə/, occidental /em.maɾ.siˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emmarciria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emmarcir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emmarcir.
# emmarcirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾa/, occidental /em.maɾ.siˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emmarcirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emmarcir.

### Miscel·lània

* Anagrama: marcaríem
# emmarciràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾas/, occidental /em.maɾ.siˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emmarciràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emmarcir.
# emmarcirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.siˈɾi.ən/, occidental /em.maɾ.siˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emmarcirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emmarcir.
# empadronaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ðɾu.nəˈɾi.ə/ balear /əm.pə.ðɾo.nəˈɾi.ə/, /əm.pə.ðɾu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /em.pa.ðɾo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empadronaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de empadronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empadronar.

#### Variants

* [1] empadronariva
* [2] empadronariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·dro·na·ri·a (6)
# empadronarives
## Català
### Verb

empadronarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de empadronar.

#### Variants

* empadronaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·dro·na·ri·ves (6)
# empadronarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ðɾu.nəˈɾi.ən/ balear /əm.pə.ðɾo.nəˈɾi.ən/, /əm.pə.ðɾu.nəˈɾi.ən/ Occidental: /em.pa.ðɾo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empadronarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empadronar.

#### Variants

* empadronariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·dro·na·ri·en (6)
# empadronarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ðɾu.nəˈɾa/ balear /əm.pə.ðɾo.nəˈɾa/, /əm.pə.ðɾu.nəˈɾa/ Occidental: /em.pa.ðɾo.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

empadronarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de empadronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·dro·na·rà (5)
# empadronaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ðɾu.nəˈɾe/ balear /əm.pə.ðɾo.nəˈɾe/, /əm.pə.ðɾu.nəˈɾe/ Occidental: /em.pa.ðɾo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

empadronaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de empadronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·dro·na·ré (5)
* Anagrama: empoderaran