OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Unterkunft
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌkʊnft/
   * Etimologia: De unter i Kunft

### Nom

Unterkunft f. ‎(genitiu Unterkunft, plural Unterkünfte)
* allotjament

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | die | Unterkunft | die | Unterkünfte |
| Genitiu | der | Unterkunft | der | Unterkünfte |
| Datiu | der | Unterkunft | den | Unterkünften |
| Acusatiu | die | Unterkunft | die | Unterkünfte |
# Unterschlupf
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌʃlʊpf/

### Nom

Unterschlupf m. ‎(genitiu Unterschlupfs o Unterschlupfes, plural Unterschlüpfe)
* aixopluc

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | der | Unterschlupf | die | Unterschlüpfe |
| Genitiu | des | Unterschlupfs Unterschlupfes | der | Unterschlüpfe |
| Datiu | dem | Unterschlupf Unterschlupfe | den | Unterschlüpfen |
| Acusatiu | den | Unterschlupf | die | Unterschlüpfe |
# Unterschlupfs
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌʃlʊpfs/

### Nom

Unterschlupfs
* genitiu singular de Unterschlupf
# Unterschlüpfe
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌʃlʏpfə/

### Nom

Unterschlüpfe
* forma plural de Unterschlupf
# Unu
## Multilingüe
### Símbol

Unu
* Símbol químic de l'unniluni.
# Unterkünften
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌkʏnftən/

### Nom

Unterkünften
* datiu plural de Unterkunft
# Unterschlupfes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌʃlʊpfəs/

### Nom

Unterschlupfes
* genitiu singular de Unterschlupf
# Unterkünfte
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌkʏnftə/

### Nom

Unterkünfte
* forma plural de Unterkunft
# Unterschlupfe
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊntɐˌʃlʊpfə/

### Nom

Unterschlupfe
* (literari) datiu singular de Unterschlupf
# Zupfinstruments
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʦʊpfʔɪnstʀuˌmɛnʦ/

### Nom

Zupfinstruments
* genitiu singular de Zupfinstrument
# Zuriarekin
## Basc
### Nom propi

Zuriarekin
* comitatiu indefinit de Zuria
# Zuriarengana
## Basc
### Nom propi

Zuriarengana
* al·latiu indefinit de Zuria
# Zupfinstrumenten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʦʊpfʔɪnstʀuˌmɛntn̩/

### Nom

Zupfinstrumenten
* datiu plural de Zupfinstrument
# Zupfinstrumentes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʦʊpfʔɪnstʀuˌmɛntəs/

### Nom

Zupfinstrumentes
* genitiu singular de Zupfinstrument
# Zurbarán
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \θuɾ.βaˈɾan\, meridional \θuɾ.βaˈɾaŋ\
       Americà: alt \s(u)ɾ.βaˈɾan\, baix \suɾ.βaˈɾaŋ\, austral \suɾ.βaˈɾan\
   * Rimes: -an
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Zurbarán
* Cognom d’origen basc

### Miscel·lània

* Síl·labes: Zur·ba·rán (3)

### Vegeu també

* Cerca Zurbarán a Wikidata
# Zuria
## Basc
### Nom propi

Zuria anim.
* Prenom femení, equivalent al català Blanca.

#### Declinació

Nom propi animat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Zuria
Ergatiu
Zuriak
Datiu
Zuriari
Genitiu
Zuriaren
Comitatiu
Zuriarekin
Benefactiu
Zuriarentzat
Instrumental
Zuriaz
Causal
Zuriarengatik
Locatius
Inessiu
Zuriarengan
Ablatiu
Zuriarengandik
Al·latiu
Zuriarengana
Terminatiu
Zuriarenganaino
Al·l. direcional
Zuriarenganantz
Gen. locatiu
Zuriarenganako :

### Vegeu també

* Albaigès, Josep M.. Diccionari dels Noms de Noia, 2009. Barcelona: Edicions 62, 1995, p. 209. ISBN 978-84-96863-94-1.
# Zuriaren
## Basc
### Nom propi

Zuriaren
* genitiu indefinit de Zuria
# Zuriarengan
## Basc
### Nom propi

Zuriarengan
* inessiu indefinit de Zuria
# Zuriak
## Basc
### Nom propi

Zuriak
* ergatiu indefinit de Zuria
# abalançàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βa.ɫanˈsa.jew/

### Verb

abalançàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abalançar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] abalançàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·çà·ieu (5)
# abalançàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.ɫənˈsa.ɾəm/, occidental /a.βa.ɫanˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

abalançàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abalançar.
    [Nosaltres] abalançàrem o vam/vàrem abalançar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalançar.
    Forma valenciana: [nosaltres] abalancéssim, abalancéssem, abalançàssem, abalançàssim o abalançàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·çà·rem (5)
* Anagrama: abancalàrem
# abalançàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.ɫənˈsa.ɾəw/, occidental /a.βa.ɫanˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

abalançàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abalançar.
    [Vosaltres/vós] abalançàreu o vau/vàreu abalançar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abalançar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] abalancéssiu, abalancésseu, abalançàsseu, abalançàssiu o abalançàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·çà·reu (5)
* Anagrama: abancalàreu
# abalançavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.βə.ɫənˈsa.βi/

### Verb

abalançavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abalançar.

#### Variants

* abalançava

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·ça·vi (5)
* Anagrama: abancalavi
# abalanços
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βaˈɫan.sos/

### Verb

abalanços
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abalançar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] abalancis o abalances.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·ços (4)
* Anagrama: abancalos
# abalançavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.ɫənˈsa.βu/, nord-occidental /a.βa.ɫanˈsa.βo/

### Verb

abalançavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abalançar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] abalançàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·ça·vo (5)
* Anagrama: abancalavo
# abalançàiem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βa.ɫanˈsa.jɛm/

### Verb

abalançàiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abalançar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [nosaltres] abalançàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·çà·iem (5)
* Anagrama: abancalàiem
# abalançà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.ɫənˈsa/, occidental /a.βa.ɫanˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: abalançar

### Verb

abalançà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abalançar.
    [Ell/ella/vostè] abalançà o va abalançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·çà (4)
* Anagrames: abancala, alabança
# abalanço
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈɫan.su/, occidental /a.βaˈɫan.so/

### Verb

abalanço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abalançar.
    [Jo] abalanço, abalance, abalanç o abalanci.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abalançar.
    [Que jo] abalanço, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] abalanci o abalance.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abalançar.
    [Que ell/ella/vostè] abalanço, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] abalanci o abalance.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·ço (4)
* Anagrama: abancalo
# abalançaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βə.ɫənˈsa.βəs/, /ə.bə.ɫənˈsa.vəs/, occidental /a.βa.ɫanˈsa.βes/, /a.ba.ɫanˈsa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

abalançaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abalançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·lan·ça·ves (5)
* Anagrama: abancalaves
# Gauguin
## Francès

   * Pronúncia: /ɡoˈɡɛ̃/
   * Etimologia: Del lloc dit Les Gauguins del departament del Yonne, del francès antic gaugue, una agalla de roure rica en taní usada pels tintorers.

### Nom propi

Gauguin
* Cognom
# Gaussian curve
## Anglès
### Nom

Gaussian curve
* campana de Gauss

#### Sinònims

* bell curve
* normal curve
* normal distribution curve
* normal frequency curve

### Vegeu també

* Gaussian curve. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# Gaues
## Alemany

   * Pronúncia: /ɡaʊ̯əs/

### Nom

Gaues
* genitiu singular de Gau
# Gauls
## Anglès
### Nom

Gauls
* forma plural de Gaul
# Gaussian distribution
## Anglès
### Nom

Gaussian distribution ‎(plural Gaussian distributions)
* distribució normal

#### Sinònims

* normal distribution

### Vegeu també

* Gaussian distribution. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# Gaussian distributions
## Anglès
### Nom

Gaussian distributions
* forma plural de Gaussian distribution
# Gaul
## Anglès

   * Pronúncia: /ɡɔːl/
   * Homòfon: gall

### Nom propi

Gaul
* Gàl·lia

### Nom

Gaul ‎(plural Gauls)
* gal (natural de la Gàl·lia)
# Gaus
## Alemany

   * Pronúncia: /ɡaʊ̯s/

### Nom

Gaus
* genitiu singular de Gau
# Gavaldà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.βəɫˈda/, balear /ɡə.vəɫˈda/ Occidental: nord-occidental /ɡa.βaɫˈda/ valencià /ɡa.vaɫˈda/, /ɡa.βaɫˈda/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De l'occità Gavaudan, comarca del Llenguadoc, d’origen gàl·lic.

### Nom propi

Gavaldà
* Cognom

#### Variants

* Gabaldà

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ga·val·dà (3)
* Anagrama: gavadal

### Vegeu també

* Cerca Gavaldà a Wikidata
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Gavarra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡəˈβa.rə/, balear /ɡəˈva.rə/ Occidental: nord-occidental /ɡaˈβa.ra/ valencià /ɡaˈva.ra/, /ɡaˈβa.ra/
   * Rimes: -ara
   * Etimologia: D’origen preromà relacionat amb el basc gaparra ‎(«esbarzer») usat en diversos topònims.

### Nom propi

Gavarra f.
* Nucli de població del municipi de Coll de Nargó (Alt Urgell).
* (amb article) Serra i comarca de les Guilleries en el municipi de Sant Hilari Sacalm (Selva).
* (amb article) Puig de la serra de Bac Guillera en el municipi de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà).
* (amb article) Barri de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat).
* Cognom d’origen toponímic

#### Derivats

* Gavarres

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ga·var·ra (3)
* Anagrames: gravara, gravarà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, GEC, Optimot
# abandonessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.duˈne.si/, balear /ə.βən.duˈne.si/ alguerès /a.ban.duˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

abandonessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] abandonés, abandonàs o abandonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] abandonés, abandonàs o abandonara.
# abandones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βənˈdo.nəs/, occidental /a.βanˈdo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

abandones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cuinar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cuinar.
    [Que tu] abandonis o abandones; [tu] no abandonis o abandones.
# abandonessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βən.duˈne.sə/, occidental /a.βan.doˈne.sa/
       Informal: /a.βan.doˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

abandonessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] abandonés, abandonàs o abandonara.
# abandonesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βən.duˈne.səs/, occidental /a.βan.doˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

abandonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    [Tu] abandonessis, abandonesses, abandonasses, abandonassis o abandonares.

#### Sinònims

* abandoneguesses, forma col·loquial.
# abandonessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βən.duˈne.sən/, occidental /a.βan.doˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

abandonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    [Ells/elles/vostès] abandonessin, abandonessen, abandonassen, abandonassin o abandonaren.

#### Sinònims

* abandoneguessen, forma col·loquial.
# abandonessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βən.duˈne.sin/, occidental /a.βan.doˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

abandonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    [Ells/elles/vostès] abandonessin, abandonessen, abandonassen, abandonassin o abandonaren.
# abandongiciel
## Francès
### Nom

abandongiciel m. ‎(plural abandongiciels)
* (videojocs) programari descatalogat

#### Sinònims

* abandogiciel
* logiciel abandonné
* logiciel orphelin

### Vegeu també

* abandongiciel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# abandonessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βən.duˈne.sis/, occidental /a.βan.doˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

abandonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abandonar.
    [Tu] abandonessis, abandonesses, abandonasses, abandonassis o abandonares.
# abandoneu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βən.duˈnɛw/, occidental /a.βan.doˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

abandoneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abandonar.
    [Vosaltres/vós] abandoneu o abandonau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abandonar.
    [Que vosaltres/vós] abandoneu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abandonar.
    Abandoneu o abandonau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* abandonegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.
# abandonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βənˈdo.nən/, occidental /a.βanˈdo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

abandonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abandonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abandonar.
    [Que ells/elles/vostès] abandonin o abandonen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abandonar.
    Abandonin o abandonen [ells/elles/vostès].
# Ian
## Anglès

   * Pronúncia: /iːən/
   * Etimologia: Del gaèlic escocès Eóin ‎(«Joan»).

### Nom propi

Ian
* Prenom masculí, equivalent al català Joan.

#### Relacionats

* John
# Ianuarie
## Llatí

   * Pronúncia: /jaː.nʊˈaː.rɪ.ɛ/

### Adjectiu

Iānuārie
* vocatiu masculí singular de Iānuārius
# Ianquilàndia
## Català

   * Pronúncia: oriental /jəŋ.kiˈɫan.di.ə/, occidental /jaŋ.kiˈɫan.di.a/
   * Rimes: -andia
   * Etimologia: De ianqui i el sufix -làndia, calc de l’anglès Yankee land, segle XXI.

### Nom propi

Ianquilàndia f.
* (neologisme, humorístic i a vegades, despectiu) Estats Units

#### Traduccions

* Castellà: Yanquilandia $^{(es)}$ f.
* Portuguès: Ianquilandia $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: Ian·qui·làn·di·a (5)

### Vegeu també

* Vegeu-ne exemples d'ús a Google Llibres de Ianquilàndia
# Ianuariam
## Llatí

   * Pronúncia: /jaː.nʊˈaː.rɪ.am/

### Adjectiu

Iānuāriam
* acusatiu femení singular de Iānuārius
# Ianuarias
## Llatí

   * Pronúncia: /jaː.nʊˈaː.rɪ.aːs/

### Adjectiu

Iānuāriās
* acusatiu femení plural de Iānuārius
# Iaman
## Lingua franca nova

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Iaman ‎(ciríl·lic Иаман)
* Iemen

#### Relacionats

* iamani

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en lingua franca nova
# Ianuali
## Hawaià
### Nom propi

Ianuali
* gener

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | Ianuali | Pepeluali | Malaki | ʻApelila | Mei | Iune | Iulai | ʻAukake | Kepakemapa | ʻOkakopa | Nowemapa | Kekemapa |
# Ianuariarum
## Llatí

   * Pronúncia: /jaː.nʊ.aː.rɪˈaː.rʊm/

### Adjectiu

Iānuāriārum
* genitiu femení plural de Iānuārius
# Ianuaria
## Llatí

   * Pronúncia: /jaː.nʊˈaː.rɪ.a/, /jaː.nʊˈaː.rɪ.aː/

### Adjectiu

Iānuāria
* nominatiu femení singular de Iānuārius
* nominatiu neutre plural de Iānuārius
* vocatiu femení singular de Iānuārius
* vocatiu neutre plural de Iānuārius
* acusatiu neutre plural de Iānuārius
Iānuāriā
* ablatiu femení singular de Iānuārius
# Ianuariae
## Llatí

   * Pronúncia: /jaː.nʊˈaː.rɪ.aj/

### Adjectiu

Iānuāriae
* nominatiu femení plural de Iānuārius
* vocatiu femení plural de Iānuārius
* genitiu femení singular de Iānuārius
* datiu femení singular de Iānuārius
# abaratigueres
## Català
### Verb

abaratigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abaratir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratigueu
## Català
### Verb

abaratigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abaratir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·ra·ti·gueu (5)
* Anagrama: aiguabatreu
# abaratigueves
## Català
### Verb

abaratigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abaratir.
# abaratiguessen
## Català
### Verb

abaratiguessen
* (col·loquial ) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratigueren
## Català
### Verb

abaratigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abaratir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratiguesses
## Català
### Verb

abaratiguesses
* (col·loquial ) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratigueven
## Català
### Verb

abaratigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abaratir.
# abaratigué
## Català
### Verb

abaratigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abaratir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abaratir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·ra·ti·gué (5)
* Anagrames: aiguabatre, aiguabatré
# abaratiguera
## Català
### Verb

abaratiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaratir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abaratir.
# abaratigueva
## Català
### Verb

abaratigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abaratir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abaratir.
# Katalanische
## Alemany
### Nom

Katalanische n. ‎(genitiu Katalanischen, sense plural)
* català (llengua)

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural |
| Nominatiu | das | Katalanische | - |
| Genitiu | des | Katalanischen | - |
| Datiu | dem | Katalanischen | - |
| Acusatiu | das | Katalanische | - |

#### Variants

* Katalanisch

#### Notes

La forma das Katalanische només s'utilitza amb l'article definit. La forma Katalanisch s'utilitza sense article per la llengua com un tot o amb article per algun aspecte o varietat.
# Katalanischs
## Alemany

   * Pronúncia: /ˌkataˈlaːnɪʃs/

### Nom

Katalanischs
* genitiu singular de Katalanisch
# Katalina
## Basc
### Nom propi

Katalina anim.
* Prenom femení, equivalent al català Caterina.

#### Declinació

Nom propi animat en vocal
Cas
Indefinit
Absolutiu
Katalina
Ergatiu
Katalinak
Datiu
Katalinari
Genitiu
Katalinaren
Comitatiu
Katalinarekin
Benefactiu
Katalinarentzat
Instrumental
Katalinaz
Causal
Katalinarengatik
Locatius
Inessiu
Katalinarengan
Ablatiu
Katalinarengandik
Al·latiu
Katalinarengana
Terminatiu
Katalinarenganaino
Al·l. direcional
Katalinarenganantz
Gen. locatiu
Katalinarenganako :
# Katalinaren
## Basc
### Nom propi

Katalinaren
* genitiu indefinit de Katalina
# Katalinarengan
## Basc
### Nom propi

Katalinarengan
* inessiu indefinit de Katalina
# Katalanischen
## Alemany
### Nom

Katalanischen
* genitiu singular de Katalanische
# Katalinak
## Basc
### Nom propi

Katalinak
* ergatiu indefinit de Katalina
# Katalanische Länder
## Alemany
### Nom propi

Katalanische Länder n. pl.
* Països Catalans
# Katalinarekin
## Basc
### Nom propi

Katalinarekin
* comitatiu indefinit de Katalina
# Katalinarengana
## Basc
### Nom propi

Katalinarengana
* al·latiu indefinit de Katalina
# aberrat
## Català
### Verb

aberrat
* Participi masculí singular del verb aberrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ber·rat (3)
* Anagrames: arrebat, barater, bàratre, rebatrà
# aberrate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæb.ə.ɹeɪt/

### Verb

aberrate ‎(3a persona singular present aberrates, gerundi aberrating, passat i participi aberrated)
* aberrar
# aberrates
## Anglès
### Verb

aberrates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de aberrate
# aberrau
## Català
### Verb

aberrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aberrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aberrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ber·rau (3)
* Anagrames: abeurar, beuarra
# aberraves
## Català
### Verb

aberraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aberrar.
# aberrats
## Català
### Verb

aberrats
* Participi masculí plural del verb aberrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ber·rats (3)
* Anagrames: baraters, bàratres, rebatràs, tabarres
# aberraven
## Català
### Verb

aberraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aberrar.
# aberrated
## Anglès
### Verb

aberrated
* passat i participi de aberrate
# aberrating
## Anglès
### Verb

aberrating
* gerundi de aberrate
# aberrava
## Català
### Verb

aberrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aberrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aberrar.
# abillàieu
## Català
### Verb

abillàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abillar.
# abillàreu
## Català
### Verb

abillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abillar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·llà·reu (4)
* Anagrames: alliberau, ballaríeu
# abillàssem
## Català
### Verb

abillàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.
# abillo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈβi.ʎu/, occidental /aˈbi.ʎo/
   * Rimes: -iʎo

### Verb

abillo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abillar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abillar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·llo (3)
* Anagrames: Albiol, bollia, llabió
# abillàrem
## Català
### Verb

abillàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abillar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·llà·rem (4)
* Anagrames: alliberam, ballaríem
# abillàs
## Català
### Verb

abillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·llàs (3)
* Anagrames: labials, síl·laba
# abillis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβi.ʎis/, occidental /aˈbi.ʎis/
   * Rimes: -iʎis

### Verb

abillis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·llis (3)
* Anagrama: sibil·la
# abillà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βiˈʎa/, occidental /a.biˈʎa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: abillar

### Verb

abillà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: labial
# abillos
## Català
### Verb

abillos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abillar.