OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aplega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɫɛ.ɣə/ balear /əˈpɫə.ɣə/, /əˈpɫɛ.ɣə/ Occidental: /aˈpɫe.ɣa/
   * Rimes: -ɛɡa
   * Etimologia: De aplegar, segle XVI.

### Nom

aplega f. ‎(plural aplegues)
* Sinònim de capta.

### Verb

aplega
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aplegar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·ga (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Català antic
### Verb

aplega
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de aplegar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de aplegar
# aplegador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pɫə.ɣəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.pɫe.ɣaˈðo/, valencià /a.pɫe.ɣaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De aplegar i el sufix -dor.

### Nom

aplegador m. ‎(plural aplegadors, femení aplegadora)
* Persona que recapta almoines de la comunitat pel manteniment d'un santuari o una ermita, normalment anava de porta a porta amb la imatge del sant a qui estava dedicat el temple.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·ga·dor (4)

### Vegeu també

* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; p. 50; ed. 62 ; Barcelona ; 1998 ; ISBN 84-297-3521-6
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aplegabats
## Català
### Nom

aplegabats m. f. ‎(plural invariable)
* (beisbol) Persona encarregada de tenir cura del material de joc, especialment de recollir i guardar els bats.

#### Traduccions

* Anglès: bat boy $^{(en)}$, bat girl $^{(en)}$
* Castellà: cargabates $^{(es)}$, recogebates $^{(es)}$
* Francès: préposé aux bâtons $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·ga·bats (4)

### Vegeu també

* aplegabats. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# arreceràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾa.ɾəm/, occidental /a.re.seˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arreceràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrecerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.
# arreceri
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈse.ɾi/, occidental /a.reˈse.ɾi/
   * Rimes: -eɾi

### Verb

arreceri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrecerar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrecerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrecerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrecerar.
# arreceris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈse.ɾis/, occidental /a.reˈse.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

arreceris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrecerar.
# arreceràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.səˈɾa.ɾəw/, occidental /a.re.seˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arreceràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrecerar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrecerar.
# arrieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.riˈɛw/ balear /ə.riˈəw/, /ə.riˈɛw/ Occidental: /a.riˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arriar.
# arrigere
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈrɪ.ɡɛ.rɛ/

### Verb

arrigere
* infinitiu del present actiu de arrigō
# arrigo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.rɪ.ɡoː/
   * Etimologia: Del prefix ad- i rego.

### Verb

arrigō ‎(1a present$^?$), arrigis ‎(2a present), arrigere ‎(infinitiu), arrēxī ‎(perfet), arrēctum ‎(supí)
* quedar ert, quedar tibat
* tenir una erecció, trempar
* alçar, encoratjar
# arrigis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.rɪ.ɡɪs/

### Verb

arrigis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de arrigō
# arrigol
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈɣɔɫ/, occidental /a.riˈɣɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: De arrigolar-se, de regolar, de rodolar.

### Nom

arrigol m. ‎(plural arrigols)
* (tarragoní) fart
    Ens hem fet un arrigol de pastissos.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·gol (3)
* Anagrama: gloriar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aspergillosis
## Anglès

   * Etimologia: De Aspergillus i el sufix -osis.

### Nom

aspergillosis ‎(plural aspergilloses)
* (medicina) aspergil·losi

### Vegeu també

* aspergillosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# aspergilloses
## Anglès
### Nom

aspergilloses
* forma plural de aspergillosis
# aspergir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.pərˈʒi/ Occidental: nord-occidental /as.perˈd͡ʒi/ valencià /as.peɾˈd͡ʒiɾ/, /as.peɾˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfons: aspergí, espargí, espargir
   * Etimologia: Del llatí eclesiàstic aspergere aliquem, compost del preverbi ā~ad i el verb spargere ‎(«espargir»). La forma llatina del verb alterna entre aspergere i adspergere.

### Verb

aspergir trans.
* Esquitxar amb aigua beneïda en una celebració litúrgica.
    Aspergir els nens d'aigua amb l'hisop

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aspergeixo, aspergeix, aspergim

#### Sinònims

* irrigar, mullar, regar

#### Traduccions

* Anglès: asperse $^{(en)}$
* Castellà: asperjar $^{(es)}$
* Francès: asperger $^{(fr)}$
* Italià: aspergere $^{(it)}$
* Llatí: aspergere $^{(la)}$, adspergere $^{(la)}$
* Portuguès: aspergir $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gir (3)
* Anagrama: espargir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aspergir
# aspergilosis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /as.peɾ.xiˈlo.sis/, meridional /ah.peɾ.hiˈlo.sih/
       Americà: alt /as.peɾ.xiˈlo.s(i)s/, baix /ah.peɾ.hiˈlo.sih/, austral /ah.peɾ.xiˈlo.sis/
   * Rimes: -osis

### Nom

aspergilosis f. ‎(plural invariable)
* aspergil·losi

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·lo·sis (5)
# aspergil·losi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.ʒiɫˈɫɔ.zi/, /əs.pər.ʒiˈɫɔ.zi/ balear /əs.pəɾ.ʒiɫˈɫɔ.zi/ Occidental: /as.peɾ.d͡ʒiɫˈɫɔ.zi/, /as.peɾ.d͡ʒiˈɫɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi
   * Etimologia: De aspergil i el sufix -osi.

### Nom

aspergil·losi f. ‎(plural aspergil·losis)
* Malaltia causada per espècies del gènere Aspergillus.

#### Traduccions

* Anglès: aspergillosis $^{(en)}$
* Castellà: aspergilosis $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gil·lo·si (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# aspergira
## Català
### Verb

aspergira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspergir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·ra (4)
* Anagrames: esgaripar, espargira, espargirà, presagiar
# aspergigueu
## Català
### Verb

aspergigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargigueu
# aspergint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pərˈʒin/ balear /əs.pəɾˈʒint/, /əs.pərˈʒin/ Occidental: nord-occidental /as.perˈd͡ʒin/ valencià /as.peɾˈd͡ʒint/, /as.peɾˈd͡ʒin/
   * Rimes: -int

### Verb

aspergint
* Gerundi del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gint (3)
* Heterograma de 9 lletres (aeginprst)
* Anagrames: engripats, espargint, persignat
# apletaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫə.təˈɾi.əs/, occidental /a.pɫe.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apletaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apletar.
# apletar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pɫəˈta/ Occidental: nord-occidental /a.pɫeˈta/ valencià /a.pɫeˈtaɾ/, /a.pɫeˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: aplatà, aplatar, apletà
   * Etimologia: Del prefix a- i pleta, segle XIX.

### Verb

apletar trans.
* Tancar el bestiar en una pleta.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apleto, apleta, apletem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: apriscar $^{(es)}$, arredilar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·tar (3)
* Anagrames: peralta, peraltà, platera, plàtera, talpera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apletareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫə.təˈɾɛw/ balear /ə.pɫə.təˈɾəw/, /ə.pɫə.təˈɾɛw/ Occidental: /a.pɫe.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apletareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apletar.
# apletaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫə.təˈɾi.ə/, occidental /a.pɫe.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apletaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apletar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apletar.
# apletarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫə.təˈɾi.ən/, occidental /a.pɫe.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apletarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apletar.
# apletaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈta.ɾən/, occidental /a.pɫeˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apletaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apletar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apletar.
# aspettato
## Italià
### Verb

aspettato m. ‎(femení aspettata, plural masculí aspettati, plural femení aspettate)
* participi passat masculí singular de aspettare
# aspettavi
## Italià
### Verb

aspettavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aspettare
# aspettasti
## Italià
### Verb

aspettasti
* segona persona singular (tu) del passat de aspettare
# aspettate
## Italià
### Verb

aspettate
* participi passat femení plural de aspettare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de aspettare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de aspettare
# aspettavamo
## Italià
### Verb

aspettavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de aspettare
# aspettata
## Italià
### Verb

aspettata
* participi passat femení singular de aspettare
# aspettati
## Italià
### Verb

aspettati
* participi passat masculí plural de aspettare
# aspettava
## Italià
### Verb

aspettava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de aspettare
# aspettavano
## Italià
### Verb

aspettavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de aspettare
# aspettavate
## Italià
### Verb

aspettavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de aspettare
# arremoraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.əw/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾi.əw/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arremoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arremorar.
# arremorareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾəw/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arremorareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arremorar.
# arremorarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.ən/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾi.ən/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arremorarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arremorar.
# arremoraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.əs/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾi.əs/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arremoraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arremorar.
# arremorarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾa/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾa/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾa/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arremorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arremorar.
# arremoraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾas/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾas/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾas/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arremoraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arremorar.
# arremoraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.ə/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾi.ə/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arremoraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arremorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arremorar.
# arremoraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾe/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾe/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾe/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arremoraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arremorar.
# arremorassen
## Català
### Verb

arremorassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# aposo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈpɔ.zu/, occidental /aˈpɔ.zo/
   * Rimes: -ɔzo

### Verb

aposo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aposar.

### Miscel·lània

* Anagrames: oposa, oposà
# apostaia
## Català
### Verb

apostaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apostar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apostar.
# aposta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈpɔs.tə/ Occidental: nord-occidental /aˈpɔs.ta/ valencià /aˈpɔs.ta/, /aˈpɔs.tɔ/
   * Rimes: -ɔsta
   * Etimologia: Del verb apostar.

### Nom

aposta f. ‎(plural apostes)
* Juguesca.
* Quantitat posada en joc.

#### Sinònims

* posta

#### Traduccions

* Alemany: Wette $^{(de)}$ f.
* Anglès: bet $^{(en)}$, stake $^{(en)}$
* Àrab: رِهَان‎ $^{(ar)}$ m.
* Basc: trabes $^{(eu)}$
* Belarús: закла́д $^{(be)}$ m. ‎(zaklad)
* Castellà: apuesta $^{(es)}$
* Danès: væddemål $^{(da)}$ n.
* Eslovac: stávka $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: stava $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: veto $^{(eo)}$
* Finès: veto $^{(fi)}$
* Francès: pari $^{(fr)}$, mise $^{(fr)}$ f.
* Friülà: scomesse $^{(fur)}$ f.
* Georgià: სანაძლეო $^{(ka)}$ ‎(sanàdzleo)
* Grec: στοίχημα $^{(el)}$ n. ‎(stíkhima)
* Groenlandès: eqquiniut $^{(kl)}$
* Hebreu: התערבות‎ $^{(he)}$ f.
* Hongarès: fogadás $^{(hu)}$
* Islandès: veðmál $^{(is)}$ n.
* Italià: scommessa $^{(it)}$
* Letó: likme $^{(lv)}$ f.
* Llatí: sponsio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: облог $^{(mk)}$ m.
* Maltès: mħatra $^{(mt)}$
* Neerlandès: weddenschap $^{(nl)}$ f.
* Noruec: veddemål $^{(no)}$ n.
* Occità: escomesa $^{(oc)}$ f.
* Polonès: zakład $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: aposta $^{(pt)}$
* Romanès: pariu $^{(ro)}$ n.
* Rus: пари́ $^{(ru)}$ n. ‎(parí), ста́вка $^{(ru)}$ f. ‎(stavka)
* Serbocroat: opklada $^{(sh)}$
* Suec: vad $^{(sv)}$ n.
* Tagal: patnaw $^{(tl)}$, pusta $^{(tl)}$
* Tai: เดิมพัน $^{(th)}$
* Telugu: పందెము $^{(te)}$
* Txec: sázka $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: закла́д $^{(uk)}$ m. ‎(zaklad)
* Xinès: 打賭 $^{(zh)}$ ‎(打赌, dǎdǔ)

### Verb

aposta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apostar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apostar.

### Adverbi

aposta
* (arcaisme) Forma alternativa de a posta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pos·ta (3)
* Anagrama: aposat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈpos.ta/, meridional /aˈpoh.ta/
       Americà: alt /aˈpos.t(a)/, baix /aˈpoh.ta/
   * Rimes: -osta
   * Etimologia: De l'italià a posta.

### Adverbi

aposta
* (col·loquial) a posta

#### Sinònims

* a posta (rar), adrede

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pos·ta (3)
# apostaien
## Català
### Verb

apostaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apostar.
# apost
## Català
### Verb

apost
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·post (2)
* Anagrames: optàs, pasto, poats, posat, posta, sopat, tapos, topàs
# apostaies
## Català
### Verb

apostaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apostar.
# asprar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈpɾa/ Occidental: nord-occidental /asˈpɾa/ valencià /asˈpɾaɾ/, /asˈpɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: asprà
   * Etimologia: De aspre, segle XV.

### Verb

asprar trans.
* Posar aspres a les plantes enfiladisses.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aspro, aspra, asprem

#### Sinònims

* enarbrar
* enasprar
* enginjolar
* nasprar
* pleixellar

#### Traduccions

* Castellà: rodrigar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·prar (2)
* Anagrames: arraps, raspar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aspraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pɾəˈɾi.ə/, occidental /as.pɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aspraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de asprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de asprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pra·ri·a (4)
* Anagrames: apriaràs, aspirara, aspirarà, pairaràs
# aspraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpɾa.ɾən/, occidental /asˈpɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aspraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de asprar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pra·ren (3)
* Anagrames: enasprar, naspraré, panarres
# arrepapar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rə.pəˈpa/ Occidental: nord-occidental /a.re.paˈpa/ valencià /a.re.paˈpaɾ/, /a.re.paˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

arrepapar
* Forma de l'infinitiu arrepapar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pa·par (4)
* Anagrama: preparara
# arrepapara
## Català
### Verb

arrepapara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepapar-se.
# arrenquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈki/, occidental /a.reŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

arrenquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrencar.
# arreo
## Català

   * Pronúncia: central /əˈrɛ.u/, occidental /aˈre.o/
   * Rimes: -ɛo

### Verb

arreo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·o (3)
* Anagrama: oraré

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈre.o/
   * Rimes: -eo
   * Etimologia: Del català arreu

### Adverbi

arreo
* arreu, successivament sense interrupció

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rre·o (3)
* Anagrames: orare, orear, rareo, rearo
# arrentzat
## Basc
### Nom

arrentzat
* benefactiu definit plural de ar
* benefactiu indefinit de ar
* benefactiu definit plural de arra
# arrepapa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈpa.pə/, occidental /a.reˈpa.pa/
   * Rimes: -apa

### Verb

arrepapa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrepapar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrepapar-se.
# apunyalaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apunyalaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apunyalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apunyalar.
# apunyalarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾa/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apunyalarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apunyalar.
# apunyalassen
## Català
### Verb

apunyalassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyalasses
## Català
### Verb

apunyalasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyalar.
# apunyalaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apunyalaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apunyalar.
# apunyalaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾe/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apunyalaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apunyalar.
# apunyalarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apunyalarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apunyalar.
# apunyalaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾas/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apunyalaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apunyalar.
# apunyalaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲə.ɫəˈɾi.əw/, occidental /a.pu.ɲa.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apunyalaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apunyalar.
# arrians
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈans/, occidental /a.riˈans/
   * Rimes: -ans

### Nom

arrians m. pl.
* Forma plural de arrià.

### Adjectiu

arrians m. pl.
* Forma plural de arrià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·ans (3)
* Anagrames: arranis, arrasin, sarrina
# arrianes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈa.nəs/, occidental /a.riˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Nom

arrianes f. pl.
* Femení plural de arrià

### Adjectiu

arrianes f. pl.
* Femení plural de arrià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·a·nes (4)
* Anagrames: arnaries, arniares, arrasien, narraies
# arriara
## Català
### Verb

arriara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.
# arriar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.riˈa/ Occidental: nord-occidental /a.riˈa/ valencià /a.riˈaɾ/, /a.riˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrià
   * Etimologia: [1] Derivat de arri, segle XIX. [2] Variant d'un antic arrear.

### Verb

arriar trans.
* Estimular les bèsties per a que continuïn la marxa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrio, arria, arriem

#### Traduccions

* Castellà: arrear $^{(es)}$
* Esperanto: peli $^{(eo)}$
* Francès: presser $^{(fr)}$, stimuler $^{(fr)}$

### Verb

arriar trans.
* (nàutica) Afluixar o deixar córrer els caps per baixar veles o banderes.
* Baixar per mitjà de cordes.

#### Traduccions

* Castellà: arriar $^{(es)}$
* Francès: amener $^{(fr)}$
* Italià: ammainare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·ar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arriano
## Castellà

   * Pronúncia: /aˈrja.no/
   * Rimes: -ano

### Adjectiu

arriano m. ‎(femení arriana, plural masculí arrianos, plural femení arrianas)
* arrià

### Nom

arriano m. ‎(plural arrianos, femení arriana)
* arrià

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rria·no (3)
# arrianos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈrja.nos/, meridional /aˈrja.noh/
       Americà: alt /aˈrja.n(o)s/, baix /aˈrja.noh/, austral /aˈrja.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

arrianos m. pl.
* forma plural de arriano

### Nom

arrianos m. pl.
* forma plural de arriano
# arriaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈa.ɾən/, occidental /a.riˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arriaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arriar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriar.
# assetjasses
## Català
### Verb

assetjasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetjassen
## Català
### Verb

assetjassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.