OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ornéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈne.səm/ balear /oɾˈne.səm/, /urˈne.səm/ Occidental: /oɾˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ornéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornar.

#### Variants

* ornéssim, ornàssim, ornàssem, ornàrem
# ornésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈne.səw/ balear /oɾˈne.səw/, /urˈne.səw/ Occidental: /oɾˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ornésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornar.

#### Variants

* ornéssiu, ornàssiu, ornàsseu, ornàreu
# orografiche
## Italià

   * Pronúncia: /o.roˈɡraː.fi.ke/

### Adjectiu

orografiche f. pl.
* forma plural de orografica
# ornéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈne.siw/ balear /oɾˈne.siw/, /urˈne.siw/ Occidental: /oɾˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ornéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ornar.

#### Variants

* ornésseu, ornàssiu, ornàsseu, ornàreu

### Miscel·lània

* Anagrama: neurosis
# pacificàsseu
## Català
### Verb

pacificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguéssou, pacifiquéssiu, pacifiquésseu, pacificàssiu, pacificàreu
# pacificos
## Català
### Verb

pacificos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiquis, pacifiques
# pacificàs
## Català
### Verb

pacificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* [1] pacifiquessi, pacifiquessa, pacifiqueguessa, pacifiqués, pacificara
* [2] pacifiquessi, pacifiquegués, pacifiqués, pacificara
# pacificàieu
## Català
### Verb

pacificàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de pacificar.

#### Variants

* pacificavo, pacificàveu
# pacificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fiˈka.ɾəm/, occidental /pa.si.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

pacificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pacificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* [2] pacifiqueguéssom, pacifiquéssim, pacifiquéssem, pacificàssim, pacificàssem

### Miscel·lània

* Anagrama: capficaríem
# pacificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fiˈka.ɾəw/, occidental /pa.si.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

pacificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de pacificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* [2] pacifiqueguéssou, pacifiquéssiu, pacifiquésseu, pacificàssiu, pacificàsseu

### Miscel·lània

* Anagrama: capficaríeu
# pacificàssem
## Català
### Verb

pacificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguéssom, pacifiquéssim, pacifiquéssem, pacificàssim, pacificàrem
# pacificàssim
## Català
### Verb

pacificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguéssom, pacifiquéssim, pacifiquéssem, pacificàssem, pacificàrem
# pacificà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fiˈka/, occidental /pa.si.fiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

pacificà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pacificar.
# octupliqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

octupliqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] octupliqués, octuplicàs o octuplicara.
# octupliquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

octupliquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] octupliqueu.
# octupliqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

octupliqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] octupliquessin, octupliquessen, octuplicassin, octuplicassen o octuplicaren.
# octuplique
## Català

   * Pronúncia: occidental /ok.tuˈpɫi.ke/
   * Rimes: -ike

### Verb

octuplique
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de octuplicar.
    Forma valenciana: [jo] octuplico, octuplique, octuplic o octupliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Que jo] octupliqui o octuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb octuplicar.
    [Que ell/ella/vostè] octupliqui o octuplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb octuplicar.
    Octupliqui o octuplique [ell/ella/vostè].
# octupliqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣe.som/

### Verb

octupliqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] octupliquéssim, octupliquéssem, octuplicàssem, octuplicàssim o octuplicàrem.
# octuplicàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uk.tu.pɫiˈka.βəw/, /uk.tu.pɫiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /ok.tu.pɫiˈka.βɛw/, /ok.tu.pɫiˈka.ɛw/ valencià /ok.tu.pɫiˈka.vew/, /ok.tu.pɫiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

octuplicàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de octuplicar.
# octupliqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

octupliqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] octupliquem.
# octupliqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

octupliqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] octupliquessis, octupliquesses, octuplicassis, octuplicasses o octuplicares.
# octupliquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ok.tu.pɫi.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

octupliquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb octuplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] octupliqués, octuplicàs o octuplicara.
# ostium aortae
## Llatí
### Nom

ostium aortae
* (Terminologia Anatomica) orifici aòrtic

### Vegeu també

* ostium aortae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# ostiis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.tɪ.iːs/

### Nom

ōstiīs
* datiu plural de ōstium
* ablatiu plural de ōstium
# ostiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /oːs.tɪˈoː.rʊm/

### Nom

ōstiōrum
* genitiu plural de ōstium
# ostiarius
## Llatí

   * Pronúncia: /ɔs.tɪˈaː.rɪ.ʊs/
   * Etimologia: Derivat de ostium.

### Nom

ostiārius m. ‎(genitiu ostiāriī)
* porter

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ostiārius | ostiāriī |
| Vocatiu | ostiārī | ostiāriī |
| Acusatiu | ostiārium | ostiāriōs |
| Genitiu | ostiāriī, ostiārī | ostiāriōrum |
| Datiu | ostiāriō | ostiāriīs |
| Ablatiu | ostiāriō | ostiāriīs |

#### Descendents

* Anglès: ostiary
* Aragonès: ostiero
* Castellà: ostiario
* Català: ostiari
* Català antic: uxer
** Català: uixer
* Francès: ostiaire
* Francès antic: ussier
** Anglonormand: usser
*** Anglès: usher
** Francès: huissier
*** Anglès: huissier
*** Castellà: ujier
* Gallec: ucheira
* Irlandès antic: aistire
** Irlandès: aistire
* Italià: ostiario, usciere
* Portuguès: ucheiro, ostiário
* Romanès: ușar, ușier
# ostilidat
## Aragonès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De ostil i el sufix -idat.

### Nom

ostilidat
* hostilitat
# ostilmente
## Italià

   * Pronúncia: /oˌstilˈmen.te/
   * Etimologia: De ostile i el sufix -mente.

### Adverbi

ostilmente
* hostilment

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·stil·mén·te (4)
# ostio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.tɪ.oː/

### Nom

ōstiō
* datiu singular de ōstium
* ablatiu singular de ōstium
# ostii
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.tɪ.iː/

### Nom

ōstiī
* genitiu singular de ōstium
# ostiu
## Occità

   * Pronúncia: /usˈtiw/

### Nom

ostiu m. ‎(plural ostius)
* (aranès) estiu

### Vegeu també

* Obra de referència: Diccionari Totau Aranés
# ostium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈoːs.tɪ.ʊm/
   * Etimologia: Derivat de ōs.

### Nom

ōstium m. ‎(genitiu ōstiī)
* porta
* entrada
* estuari

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ōstium | ōstia |
| Vocatiu | ōstium | ōstia |
| Acusatiu | ōstium | ōstia |
| Genitiu | ōstiī | ōstiōrum |
| Datiu | ōstiō | ōstiīs |
| Ablatiu | ōstiō | ōstiīs |
# oreneta de mar
## Català
### Nom

oreneta de mar f. ‎(plural orenetes de mar)
* xoriguer

### Vegeu també

* oreneta de mar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# orenga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾɛŋ.ɡə/ balear /oˈɾəŋ.ɡə/, /uˈɾɛŋ.ɡə/ Occidental: /oˈɾeŋ.ɡa/
   * Rimes: -ɛŋɡa
   * Etimologia: Del llatí orīgănum, segle XIV.

### Nom

orenga f. ‎(plural orengues)
* Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).
* (mallorquí) Raonament llarg i impertinent.

#### Traduccions

* Anglès: oregano $^{(en)}$
* Aragonès: oregano $^{(an)}$
* Asturià: oriéganu $^{(ast)}$
* Basc: oregano $^{(eu)}$
* Castellà: orégano $^{(es)}$
* Esperanto: origano $^{(eo)}$
* Francès: origan $^{(fr)}$
* Gallec: ourego $^{(gl)}$
* Italià: origano $^{(it)}$
* Occità: origan $^{(oc)}$
* Portuguès: orégano $^{(pt)}$
* Romanès: oregano $^{(ro)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ren·ga (3)
* Heterograma de 6 lletres (aegnor)
* Anagrames: Agenor, arengo, graneo, onagre, rònega

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# orensanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.ɾenˈsa.nas/, meridional \o.ɾeŋˈsa.nah\
       Americà: alt /o.ɾenˈsa.n(a)s/, baix \o.ɾeŋˈsa.nah\, austral /o.ɾenˈsa.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

orensanas f. pl.
* forma plural de orensana

### Nom

orensanas f. pl.
* forma plural de orensana

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ren·sa·nas (4)
# orenetes de mar
## Català
### Nom

orenetes de mar f. pl.
* Forma plural de oreneta de mar.
# orengues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈɾɛŋ.ɡəs/ balear /oˈɾəŋ.ɡəs/, /uˈɾɛŋ.ɡəs/ Occidental: /oˈɾeŋ.ɡes/
   * Rimes: -ɛŋɡes

### Nom

orengues f. pl.
* Forma plural de orenga.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ren·gues (3)
* Anagrames: nogueres, òrguenes, rònegues, ronsegeu, roseguen
# oreneta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈnɛ.tə/ balear /o.ɾəˈnə.tə/, /u.ɾəˈnɛ.tə/ Occidental: /o.ɾeˈne.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: Del llatí vulgar *hirunditta, segle XIV, diminutiu del clàssic hirunda.

### Nom

oreneta f. ‎(plural orenetes)
* (central, septentrional) Ocell passeriforme dels hirundínids (Hirundo rustica), de color negre blavós al dors i blanquinós al pit, amb ales punxegudes.
* (peixos) orenyola
* (peixos) lluerna fosca
* (peixos) xoriguer

#### Variants

* aureneta (septentrional, central), aurineta (nord-occidental), orandeta (pallarès), oronell, oronella (balear, valencià), oroneta (valencià, mallorquí)

#### Traduccions

* Afrikaans: swavel $^{(af)}$
* Albanès: dallëndyshe $^{(sq)}$
* Alemany: Schwalbe $^{(de)}$ f.
* Anglès: swallow $^{(en)}$
* Àrab: سُنُونُو‎ $^{(ar)}$ m.
* Asturià: andarina $^{(ast)}$
* Basc: enara $^{(eu)}$
* Belarús: ла́стаўка $^{(be)}$ f. ‎(làstauka)
* Búlgar: ля́стовица $^{(bg)}$ f. ‎(liàstovitsa)
* Castellà: golondrina $^{(es)}$
* Coreà: 제비 $^{(ko)}$ ‎(jebi)
* Danès: svale $^{(da)}$
* Eslovac: lastovička $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: lastovka $^{(sl)}$ f., lastovica $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: kamphirundo $^{(eo)}$, hirundo $^{(eo)}$
* Estonià: pääsuke $^{(et)}$
* Feroès: svala $^{(fo)}$
* Finès: pääsky $^{(fi)}$
* Francès: hirondelle $^{(fr)}$
* Friülà: cisile $^{(fur)}$
* Gallec: andoriña $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: gwennol $^{(cy)}$
* Georgià: მერცხალი $^{(ka)}$ ‎(mèrtskhali)
* Grec: χελιδόνι $^{(el)}$ n. ‎(khelidoni)
* Grec antic: χελιδών $^{(grc)}$ f. ‎(khelidṓn)
* Hebreu: סנונית‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: अबाबील $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: fecske $^{(hu)}$
* Ido: hirundo $^{(io)}$
* Islandès: svala $^{(is)}$
* Italià: rondine $^{(it)}$
* Japonès: 燕 $^{(ja)}$
* Lituà: kregždė $^{(lt)}$ f.
* Llatí: hirundo $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Schmuebel $^{(lb)}$
* Neerlandès: zwaluw $^{(nl)}$ f.
* Occità: ironda $^{(oc)}$ f., randoleta $^{(oc)}$ f.
* Persa: پرستو‎ $^{(fa)}$ f.
* Polonès: jaskółka $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: andorinha $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: randulina $^{(rm)}$ f., hirondella $^{(rm)}$ f.
* Romanès: rândunică $^{(ro)}$ f.
* Rus: ла́сточка $^{(ru)}$ f. ‎(làstotxka)
* Sard: mongixedda $^{(sc)}$, arrùndine $^{(sc)}$
* Serbocroat: ластавица $^{(sh)}$, lastavica $^{(sh)}$
* Sicilià: rìndina $^{(scn)}$ f.
* Suahili: mbayuwayu $^{(sw)}$
* Suec: svala $^{(sv)}$
* Tagal: layanglayang $^{(tl)}$
* Tai: นางแอ่น $^{(th)}$
* Tàtar: карлыгач $^{(tt)}$
* Turc: kırlangıç $^{(tr)}$
* Txec: vlaštovka $^{(cs)}$ f.
* Urdú: ابابیل‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: qaldirg'och $^{(uz)}$
* Való: oronde $^{(wa)}$
* Vènet: sìxiła $^{(vec)}$
* Vietnamita: nhạn $^{(vi)}$
* Xinès: 燕子 $^{(zh)}$ ‎(yànzǐ)

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·ne·ta (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# orenol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈnɔɫ/ balear /o.ɾəˈnɔɫ/, /u.ɾəˈnɔɫ/ Occidental: /o.ɾeˈnɔɫ/
   * Rimes: -ɔl

### Nom

orenol m. ‎(plural orenols)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cheilopogon exsiliens)
* (peixos) orenyola

#### Sinònims

* orenyola, peix volador, volador, oranol, oranyol, oranyola, oronol, oronyol, oronyola, uranyola, urenol

#### Hiperònims

* peixos > exocètids

#### Traduccions

* Anglès: bandwing flyingfish $^{(en)}$
* Castellà: pez volador $^{(es)}$, urañola $^{(es)}$
* Francès: exocet rayé $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·re·nol (3)
* Anagrama: oloren

### Vegeu també

* orenol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# oscàssim
## Català
### Verb

oscàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·càs·sim (3)
* Anagrama: mocassis
# oscàvem
## Català
### Verb

oscàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de oscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·cà·vem (3)
* Heterograma de 7 lletres (acemosv)
* Anagrama: mocaves
# oscà
## Català

   * Pronúncia: oriental /usˈka/, occidental /osˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: oscar

### Verb

oscà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de oscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·cà (2)
* Anagrames: caos, caso, casó, cosa, ocàs, soca
# oscàrem
## Català
### Verb

oscàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de oscar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·cà·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (acemors)
* Anagrames: comares, esmocar, mocares, moresca
# oscàreu
## Català
### Verb

oscàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de oscar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.
# oscàs
## Català
### Verb

oscàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·càs (2)
* Anagrames: ascos, assoc, casos, casso, cassó, sacsó
# oscàssem
## Català
### Verb

oscàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·càs·sem (3)
* Anagrama: mocasses
# oscàsseu
## Català
### Verb

oscàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.
# oscàssiu
## Català
### Verb

oscàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscar.
# oscàveu
## Català
### Verb

oscàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de oscar.
# oferesquen
## Català
### Verb

oferesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb oferir.
# oferesqui
## Català
### Verb

oferesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oferir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oferir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb oferir.
# oferente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.feˈɾen.te/, meridional \o.feˈɾeŋ.te\
       Americà: alt /o.feˈɾen.t(e)/, baix \o.feˈɾeŋ.te\, austral /o.feˈɾen.te/
   * Rimes: -ente

### Nom

oferente m. f. ‎(plural oferentes)
* (escultura) oferent

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·ren·te (4)

### Vegeu també

* oferente. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# oferesc
## Català
### Verb

oferesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oferir.

### Miscel·lània

* Anagrama: feroces
# oferesca
## Català
### Verb

oferesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb oferir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb oferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·fe·res·ca (4)
* Anagrama: escofaré
# oferesques
## Català
### Verb

oferesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb oferir.
# oferentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.feˈɾen.tes/, meridional \o.feˈɾeŋ.teh\
       Americà: alt /o.feˈɾen.t(e)s/, baix \o.feˈɾeŋ.teh\, austral /o.feˈɾen.tes/
   * Rimes: -entes

### Nom

oferentes m. f. pl.
* forma plural de oferente
# pallegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʎɛ.ʒən/ balear /pəˈʎə.ʒən/, /pəˈjɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /paˈʎe.ʒen/, valencià /paˈʎe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

pallegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pallejar.
# pallegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ʎəˈʒe.sin/ balear /pə.ʎəˈʒe.sin/, /pə.jəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /pa.ʎeˈʒe.sin/, valencià /pa.ʎeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

pallegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pallejar.

#### Variants

* pallejassin, pallejassen
# pallegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ʎəˈʒe.sis/ balear /pə.ʎəˈʒe.sis/, /pə.jəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /pa.ʎeˈʒe.sis/, valencià /pa.ʎeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

pallegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pallejar.

#### Variants

* pallejassis, pallejasses
# pallegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʎɛ.ʒin/ balear /pəˈʎə.ʒin/, /pəˈjɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /paˈʎe.ʒin/, valencià /paˈʎe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

pallegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pallejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pallejar.
# pallegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʎɛ.ʒis/ balear /pəˈʎə.ʒis/, /pəˈjɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /paˈʎe.ʒis/, valencià /paˈʎe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

pallegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pallejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: paigells
# palleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʎɛ.ʒəs/ balear /pəˈʎə.ʒəs/, /pəˈjɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /paˈʎe.ʒes/, valencià /paˈʎe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

palleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pallejar.
# pallegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ʎəˈʒɛw/ balear /pə.ʎəˈʒəw/, /pə.jəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /pa.ʎeˈʒew/, valencià /pa.ʎeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pallegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pallejar.
# pallegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pəˈʎɛ.ʒi/ balear /pəˈʎə.ʒi/, /pəˈjɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /paˈʎe.ʒi/, valencià /paˈʎe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

pallegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pallejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pallejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pallejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: paigell, palleig
# pallegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.ʎəˈʒes/ balear /pə.ʎəˈʒes/, /pə.jəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /pa.ʎeˈʒes/, valencià /pa.ʎeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

pallegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pallejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pallejar.

#### Variants

* [1] pallejàs
* [2] pallejàs
# ormeja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈmɛ.ʒə/ balear /oɾˈmə.ʒə/, /urˈmɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /orˈme.ʒa/, valencià /oɾˈme.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

ormeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ormejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ormejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·me·ja (3)
* Heterograma de 6 lletres (aejmor)
* Anagrames: armejo, majore, marejo, orejam
# ormejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.məˈʒa/ balear /oɾ.məˈd͡ʒa/, /ur.məˈʒa/ Occidental: nord-occidental /or.meˈʒa/ valencià /oɾ.meˈd͡ʒaɾ/, /oɾ.meˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ormejà
   * Etimologia: Del grec antic ὁρμίζειν ‎(hormízein, «ancorar»), de ὁρμος ‎(hormos, «cala»), segle XIII.

### Verb

ormejar trans.
* Disposar l’ormeig, els estris, els aparells necessaris.
* Aparellar una nau.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ormejo, ormeja, ormegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: arrear $^{(es)}$
* Castellà: aparejar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·me·jar (3)
* Anagrames: morreja, morrejà, romejar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# ormeigs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /urˈmɛt͡ʃ/, /urˈmɛjt͡s/ balear /oɾˈmət͡ʃ/, /urˈmɛt͡ʃ/ Occidental: /oɾˈmet͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ

### Nom

ormeigs m. pl.
* Forma plural de ormeig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·meigs (2)
* Heterograma de 7 lletres (egimors)
* Anagrames: emigros, ormegis, sorgíem
# packed
## Anglès

   * Pronúncia: /pækt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

packed ‎(comparatiu more packed, superlatiu most packed)
* empaquetat
* replet

#### Sinònims

* jam-packed, full

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# pacon
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpa.t͡son/ àudio

### Nom

pacon
* acusatiu de paco