OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escotadura
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.ko.taˈðu.ɾa\, meridional \eh.ko.taˈðu.ɾa\
       Americà: alt /es.k(o).taˈdu.ɾa/, baix \eh.ko.taˈðu.ɾa\
   * Rimes: -uɾa

### Nom

escotadura f. ‎(plural escotaduras)
* osca

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ta·du·ra (5)

### Vegeu també

* escotadura. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# escotada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈta.ðə/ balear /əs.koˈta.ðə/, /əs.kuˈta.ðə/ Occidental: /es.koˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

escotada
* Participi femení singular del verb escotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ta·da (4)
* Anagrames: acotades, estocada
# escoséreu
## Català antic
### Verb

escoséreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de escondre
# escosés
## Català antic
### Verb

escosés
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# escot
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɔt/, occidental /esˈkɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: [1] Del francès antic escot, del fràncic *skot ‎(«contribució monetària»), segle XIV.
   * Etimologia: [2] Deverbal de escotar, de cota, segle XIX.
   * Etimologia: [3] Del llatí Scōtus.

### Nom

escot m. ‎(plural escots)
* Part a pagar per cada participant en una despesa comuna.

#### Derivats

* a escot

#### Traduccions

* Anglès: share $^{(en)}$
* Castellà: escote $^{(es)}$ m.
* Francès: écot $^{(fr)}$ m.

### Nom

escot m. ‎(plural escots)
* escotat
* Ornament de l’escotat d’un vestit.
* Part del cos que queda al descobert per l’escotat d’un vestit.

#### Traduccions

* Anglès: cleavage $^{(en)}$
* Castellà: escote $^{(es)}$ m.
* Francès: décolleté $^{(fr)}$ m.

### Nom

escot m. ‎(plural escots, femení escota)
* (històric) Individu d’un poble gaèlic d’Irlanda que va colonitzar la part occidental d’Escòcia.

#### Traduccions

* Castellà: escoto $^{(es)}$ m.

### Verb

escot
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escotar.

#### Variants

* escoto, escote, escoti

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cot (2)
* Anagrames: coets, coste, cotes, estoc, octes

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escoséssem
## Català antic
### Verb

escoséssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# escoséssets
## Català antic
### Verb

escoséssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# escosésseu
## Català antic
### Verb

escosésseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# escota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əsˈkɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /esˈkɔ.ta/ valencià /esˈkɔ.ta/, /esˈkɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta

### Nom

escota f. ‎(plural escotes)
* Forma femenina de escot.

### Verb

escota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceost)
* Anagrames: acoste, acotes, acotés, escató, estaco
# estratègia didàctica
## Català
### Nom

estratègia didàctica f. ‎(plural estratègies didàctiques)
* Estratègia que serveix a un professor per a determinar les tècniques i els materials necessaris per a aconseguir un objectiu educatiu.

#### Traduccions

* Anglès: didactic strategy $^{(en)}$, pedagogical strategy $^{(en)}$
* Castellà: estrategia didáctica $^{(es)}$
* Francès: stratégie didactique $^{(fr)}$, stratégie pédagogique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* estratègia didàctica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# estratègia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/, valencià /es.tɾaˈtɛ.d͡ʒi.a/
   * Etimologia: Del grec στρατηγία ‎(stratēgía, «art de dirigir els exèrcits»), format per στρατός ‎(stratós, «exèrcit») i άγω ‎(ágō, «jo dirigeixo»).

### Nom

estratègia f. ‎(plural estratègies)
* Conjunt d'actuacions planificades per a l'obtenció d'una finalitat.

#### Traduccions

* Alemany: Strategie $^{(de)}$ f.
* Anglès: strategy $^{(en)}$
* Àrab: إِسْتْرَاتِيجِيَّة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: ռազմավարություն $^{(hy)}$ ‎(razmavarutiun)
* Belarús: стратэ́гія $^{(be)}$ f. ‎(stratéhia)
* Búlgar: страте́гия $^{(bg)}$ f. ‎(stratèguia)
* Castellà: estrategia $^{(es)}$
* Coreà: 병법 $^{(ko)}$ ‎(byeongbeop)
* Eslovac: stratégia $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: strategija $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: strategio $^{(eo)}$
* Estonià: strateegie $^{(et)}$
* Finès: strategia $^{(fi)}$
* Francès: stratégie $^{(fr)}$
* Friülà: strategìe $^{(fur)}$ f.
* Gallec: estratexia $^{(gl)}$ f.
* Georgià: სტრატეგია $^{(ka)}$ ‎(stratèguia)
* Hongarès: stratégia $^{(hu)}$
* Italià: strategia $^{(it)}$
* Japonès: 兵法 $^{(ja)}$
* Lituà: strategija $^{(lt)}$ f.
* Llatí: strategia $^{(la)}$ f.
* Macedoni: стратегија $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: strategie $^{(nl)}$
* Noruec: strategi $^{(no)}$ m.
* Occità: estrategia $^{(oc)}$ f.
* Persa: راهبرد‎ $^{(fa)}$
* Polonès: strategia $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: estratégia $^{(pt)}$ f.
* Romanès: strategie $^{(ro)}$ f.
* Rus: страте́гия $^{(ru)}$ f. ‎(stratéguia)
* Serbocroat: стратегија $^{(sh)}$, strategija $^{(sh)}$ f.
* Sicilià: straticìa $^{(scn)}$ f.
* Suec: strategi $^{(sv)}$ c.
* Tagal: patigayon $^{(tl)}$
* Tai: ยุทธศาสตร์ $^{(th)}$
* Txec: strategie $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: страте́гія $^{(uk)}$ f. ‎(stratèhia)
* Vietnamita: chiến lược $^{(vi)}$
* Xinès: 戰略 $^{(zh)}$ ‎(战略, zhànlüè)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·tè·gi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* estratègia. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estratosfèrics
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾə.tusˈfɛ.ɾiks/ balear /əs.tɾə.tosˈfɛ.ɾiks/, /əs.tɾə.tusˈfɛ.ɾiks/ Occidental: /es.tɾa.tosˈfɛ.ɾiks/
   * Rimes: -ɛɾiks

### Adjectiu

estratosfèrics m. pl.
* Forma plural de estratosfèric.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·tos·fè·rics (5)
# estratègic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾəˈtɛ.ʒik/ Occidental: nord-occidental /es.tɾaˈtɛ.ʒik/, valencià /es.tɾaˈtɛ.d͡ʒik/
   * Etimologia: De estratègia i el sufix -ic.

### Adjectiu

estratègic m. ‎(femení estratègica, plural masculí estratègics, plural femení estratègiques)
* Relatiu o pertanyent a l'estratègia.
* Dit de la posició, indret o situació que facilita l'actuació d'un contrincant i dificulta la de l'adversari.

#### Relacionats

* estratègicament

#### Traduccions

* Anglès: strategic $^{(en)}$
* Castellà: estratégico $^{(es)}$ m.
* Francès: stratégique $^{(fr)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·tè·gic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# estratzat
## Basc
### Nom

estratzat
* prolatiu indefinit de estra
# estrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾats/, occidental /esˈtɾats/
   * Rimes: -ats

### Nom

estrats m. pl.
* Forma plural de estrat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·trats (2)
* Anagrames: restats, tresats
# estratègicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈmen/ balear /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈment/, /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.tɾaˌtɛ.ʒi.kaˈmen/ valencià /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈment/, /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De estratègic i el sufix -ment.

### Adverbi

estratègicament
* D'una manera estratègica.

#### Traduccions

* Anglès: strategically $^{(en)}$
* Castellà: estratégicamente $^{(es)}$
* Francès: stratégiquement $^{(fr)}$
* Italià: strategicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·tè·gi·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# estratosfèriques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾə.tusˈfɛ.ɾi.kəs/ balear /əs.tɾə.tosˈfɛ.ɾi.kəs/, /əs.tɾə.tusˈfɛ.ɾi.kəs/ Occidental: /es.tɾa.tosˈfɛ.ɾi.kes/
   * Rimes: -ɛɾikes

### Adjectiu

estratosfèriques f. pl.
* Forma plural de estratosfèrica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·tos·fè·ri·ques (6)
# estopàssim
## Català
### Verb

estopàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·pàs·sim (4)
* Anagrames: apostéssim, empostissa, empostissà, optimasses, passotisme
# estopàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpa.βəw/ balear /əs.toˈpa.vəw/, /əs.tuˈpa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.toˈpa.βew/ valencià /es.toˈpa.vew/, /es.toˈpa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

estopàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estopar.
# estopàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpa.ɾəm/ balear /əs.toˈpa.ɾəm/, /əs.tuˈpa.ɾəm/ Occidental: /es.toˈpa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

estopàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estopar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
# estopàs
## Català
### Verb

estopàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·pàs (3)
* Anagrames: apostes, apostés, esposat, topessa
# esofágica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.soˈfa.xi.ka/, meridional /e.soˈfa.hi.ka/
       Americà: alt /e.soˈfa.x(i).ka/, baix /e.soˈfa.hi.ka/, austral /e.soˈfa.xi.ka/
   * Rimes: -axika

### Adjectiu

esofágica f. ‎(plural esofágicas)
* forma femenina de esofágico

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·so·fá·gi·ca (5)
# esofágicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.soˈfa.xi.kos/, meridional /e.soˈfa.hi.koh/
       Americà: alt /e.soˈfa.xi.k(o)s/, baix /e.soˈfa.hi.koh/, austral /e.soˈfa.xi.kos/
   * Rimes: -axikos

### Adjectiu

esofágicos m. pl.
* forma plural de esofágico

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·so·fá·gi·cos (5)
# esophagi
## Anglès
### Nom

esophagi
* forma plural de esophagus
# esophagitides
## Anglès
### Nom

esophagitides
* forma plural de esophagitis
# esophagogastroduodenoscopies
## Anglès
### Nom

esophagogastroduodenoscopies
* forma plural de esophagogastroduodenoscopy
# esophagogastroduodenoscopy
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪsɒfəɡəʊɡastɹəʊdjuːəʊdɪˈnɒskəpi/
   * Etimologia: Del prefix esophago-, el prefix gastro-, el prefix duodeno- i el sufix -scopy.

### Nom

esophagogastroduodenoscopy ‎(plural esophagogastroduodenoscopies)
* esofagogastroduodenoscòpia

#### Hiperònims

* endoscopy

#### Relacionats

* gastroduodenoscopy

### Vegeu també

* esophagogastroduodenoscopy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# esofágicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.soˈfa.xi.kas/, meridional /e.soˈfa.hi.kah/
       Americà: alt /e.soˈfa.xi.k(a)s/, baix /e.soˈfa.hi.kah/, austral /e.soˈfa.xi.kas/
   * Rimes: -axikas

### Adjectiu

esofágicas f. pl.
* forma plural de esofágica

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·so·fá·gi·cas (5)
# esofágico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.soˈfa.xi.ko/, meridional /e.soˈfa.hi.ko/
       Americà: alt /e.soˈfa.x(i).ko/, baix /e.soˈfa.hi.ko/, austral /e.soˈfa.xi.ko/
   * Rimes: -axiko
   * Etimologia: De esófago i el sufix -ico.

### Adjectiu

esofágico m. ‎(femení esofágica, plural masculí esofágicos, plural femení esofágicas)
* esofàgic

#### Derivats

* gastroesofágico
* transesofágico

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·so·fá·gi·co (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre esofágico
# esophagitis
## Anglès

   * Etimologia: De esophagus i el sufix -itis.

### Nom

esophagitis ‎(normalment incomptable, plural esophagitides)
* esofagitis

### Vegeu també

* esophagitis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# esophagospasm
## Anglès
### Nom

esophagospasm ‎(comptable i incomptable, plural esophagospasms)
* esofagospasme

### Vegeu també

* esophagospasm. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# exerciven
## Català
### Verb

exerciven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de exercir.

#### Variants

* exercigueven, exercien

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·ven (4)
* Anagrama: creixeven
# exercixes
## Català
### Verb

exercixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de exercir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb exercir.

#### Variants

* [1] exerceixes
* [2] exerceixis, exercisques, exercesquis, exercixos, exercesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·xes (4)
# exercixo
## Català
### Verb

exercixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de exercir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb exercir.

#### Variants

* [1] exerceix, exerceixo, exercesc, exerceixi, exercisc
* [2] exerceixi, exercisca, exercesqui, exercixa, exercesca

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·xo (4)
# exercitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈɛr.kɪ.tʊm/

### Verb

exercitum
* supí acusatiu de exerceō
# exerciu
## Català
### Verb

exerciu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de exercir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb exercir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb exercir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ciu (3)
* Anagrama: creixeu

## Català antic
### Verb

exerciu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de exercir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de exercir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de exercir

#### Variants

* [1] exercits
* [2] exercíats, exercíau
* [3] exercits
# exerciva
## Català
### Verb

exerciva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de exercir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de exercir.

#### Variants

* [1] exercigueva, exercia
* [2] exercigueva, exercia

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·va (4)
* Anagrama: creixeva
# exercixa
## Català
### Verb

exercixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb exercir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb exercir.

#### Variants

* [1] exerceixi, exercisca, exercesqui, exercesca
* [2] exerceixi, exercisca, exercesqui, exercixo, exercesca

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·xa (4)
# exercives
## Català
### Verb

exercives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de exercir.

#### Variants

* exercigueves, exercies

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·ves (4)
* Anagrama: creixeves
# exercix
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɡ.zərˈsiʃ/, occidental /eɡ.zeɾˈsiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

exercix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de exercir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb exercir.
# exercixen
## Català
### Verb

exercixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de exercir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb exercir.

#### Variants

* [1] exerceixen
* [2] exerceixin, exercisquen, exercesquin, exercesquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xer·ci·xen (4)
# esfondressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈdɾe.sən/ balear /əs.fonˈdɾe.sən/, /əs.funˈdɾe.sən/ Occidental: /es.fonˈdɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esfondressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈfon.dɾin/, occidental /esˈfon.dɾin/

### Verb

esfondrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esfondrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esfondrar.
# esfondresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈdɾe.səs/ balear /əs.fonˈdɾe.səs/, /əs.funˈdɾe.səs/ Occidental: /es.fonˈdɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esfondresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈdɾe.sis/ balear /əs.fonˈdɾe.sis/, /əs.funˈdɾe.sis/ Occidental: /es.fonˈdɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esfondressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondressi
## Català
### Verb

esfondressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈdɾɛw/ balear /əs.fonˈdɾəw/, /əs.funˈdɾɛw/ Occidental: /es.fonˈdɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esfondreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esfondrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esfondrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esfondrar.
# esfondressa
## Català
### Verb

esfondressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈdɾe.sin/ balear /əs.fonˈdɾe.sin/, /əs.funˈdɾe.sin/ Occidental: /es.fonˈdɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esfondressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈfon.dɾis/, occidental /esˈfon.dɾis/

### Verb

esfondris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esfondrar.
# estàncies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtan.si.əs/, occidental /esˈtan.si.es/
   * Rimes: -ansies

### Nom

estàncies f. pl.
* Forma plural de estància.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tàn·ci·es (4)
* Anagrames: anestèsic, cineastes, necessita, necessità
# estàndard
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtan.dərt/, occidental /esˈtan.daɾt/
   * Etimologia: De l'anglès standard, del francès antic estandart, segle XX. Doblet de estendard.

### Nom

estàndard m. ‎(plural estàndards)
* norma, especificació

#### Traduccions

* Anglès: standard $^{(en)}$
* Castellà: estándar $^{(es)}$
* Italià: standard $^{(it)}$

### Adjectiu

estàndard inv. ‎(plural estàndards)
* D'acord amb una norma o especificació.

#### Traduccions

* Anglès: standard $^{(en)}$
* Castellà: estándar $^{(es)}$
* Italià: standard $^{(it)}$
* Llombard: stàndard $^{(lmo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tàn·dard (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# estuviïs
## Català
### Verb

estuviïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estuviar.
# estàieu
## Català
### Verb

estàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tà·ieu (3)
* Anagrama: tesàieu
# està
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈta/, occidental /esˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: estar

### Verb

està
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estar.
* (alguerès, valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tà (2)
* Anagrames: atès, atés, seta, tesa, tesà, Tesà
# estàlvies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈtaɫ.βi.əs/, balear /əsˈtaɫ.vi.əs/ Occidental: /esˈtaɫ.βi.es/, /esˈtaɫ.vi.es/

### Adjectiu

estàlvies f. pl.
* Forma plural de estàlvia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tàl·vi·es (4)
* Anagrama: televisàs
# estàiem
## Català
### Verb

estàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tà·iem (3)
* Anagrames: ateisme, tesàiem
# estància
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtan.si.ə/, occidental /esˈtan.si.a/
   * Rimes: -ansia
   * Etimologia: Del llatí stāntia, plural de stāns, participi de stō ‎(«estar»), segle XV.

### Nom

estància f. ‎(plural estàncies)
* Finca rústica menorquina menor que un lloc, de menys de 20 hectàrees.
* (antic) estança

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tàn·ci·a (4)
* Anagrames: acientàs, astènica, cantaies, catànies, cineasta, escainat, tancaies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esparveràssim
## Català
### Verb

esparveràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.
# esparverés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾes/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾes/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾes/ valencià /es.paɾ.veˈɾes/, /es.paɾ.βeˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

esparverés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseveràs
# esparveréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾe.səm/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾe.səm/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾe.sem/ valencià /es.paɾ.veˈɾe.sem/, /es.paɾ.βeˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esparveréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseveràssem
# esparveràssiu
## Català
### Verb

esparveràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.
# esparveréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾe.sim/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾe.sim/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾe.sim/ valencià /es.paɾ.veˈɾe.sim/, /es.paɾ.βeˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esparveréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseveràssim
# esparveràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾa.βəw/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾa.βew/ valencià /es.paɾ.veˈɾa.vew/, /es.paɾ.βeˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esparveràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esparverar.
# esparverésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾe.səw/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾe.səw/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾe.sew/ valencià /es.paɾ.veˈɾe.sew/, /es.paɾ.βeˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esparverésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseveràsseu
# esparveréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾe.siw/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾe.siw/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾe.siw/ valencià /es.paɾ.veˈɾe.siw/, /es.paɾ.βeˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esparveréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esparverar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perseveràssiu
# esparverí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pər.bəˈɾi/, balear /əs.pəɾ.vəˈɾi/ Occidental: nord-occidental /es.par.βeˈɾi/ valencià /es.paɾ.veˈɾi/, /es.paɾ.βeˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

esparverí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esparverar.