OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# de franc
## Català
### Adverbi

de franc
* Sense pagar.

#### Sinònims

* d'arròs
* debades
* gratuïtament, gratis

#### Traduccions

* Albanès: falas $^{(sq)}$
* Alemany: kostenlos $^{(de)}$, für lau $^{(de)}$, gratis $^{(de)}$, umsonst $^{(de)}$
* Anglès: free $^{(en)}$, for free $^{(en)}$
* Àrab: مَجَّانًا‎ $^{(ar)}$
* Armeni: անվճար $^{(hy)}$ ‎(anvtxar), ձրի $^{(hy)}$ ‎(dzri)
* Asturià: de baldre $^{(ast)}$
* Belarús: бяспла́тна $^{(be)}$ ‎(biasplatna)
* Búlgar: безпла́тно $^{(bg)}$ ‎(bezplatno)
* Castellà: gratis $^{(es)}$
* Coreà: 공짜로 $^{(ko)}$ ‎(gongjjaro)
* Danès: gratis $^{(da)}$
* Eslovac: zadarmo $^{(sk)}$
* Eslovè: brezplačno $^{(sl)}$
* Esperanto: senpage $^{(eo)}$
* Feroès: ókeypis $^{(fo)}$
* Finès: ilmaiseksi $^{(fi)}$
* Francès: gratis $^{(fr)}$, gratuitement $^{(fr)}$
* Gallec: gratis $^{(gl)}$
* Gal·lès: am ddim $^{(cy)}$
* Georgià: უფასოდ $^{(ka)}$ ‎(úpassod)
* Grec: δωρεάν $^{(el)}$ ‎(dorean)
* Grec antic: δωρεάν $^{(grc)}$ ‎(dōreán)
* Hebreu: חינם‎ $^{(he)}$
* Hindi: मुफ़्त $^{(hi)}$
* Hongarès: ingyenesen $^{(hu)}$
* Ídix: בחינם‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: gratis $^{(id)}$
* Irlandès: in aisce $^{(ga)}$, saor $^{(ga)}$
* Italià: gratis $^{(it)}$, a ufo $^{(it)}$
* Japonès: 無料 $^{(ja)}$
* Kazakh: текке $^{(kk)}$ ‎(tekke/teke)
* Letó: bezmaksas $^{(lv)}$
* Llatí: gratis $^{(la)}$
* Macedoni: бесплатно $^{(mk)}$
* Malai: percuma $^{(ms)}$
* Neerlandès: gratis $^{(nl)}$
* Noruec: gratis $^{(no)}$
* Polonès: bezpłatnie $^{(pl)}$, darmo $^{(pl)}$, za darmo $^{(pl)}$, gratis $^{(pl)}$
* Portuguès: grátis $^{(pt)}$, de graça $^{(pt)}$
* Romanès: gratis $^{(ro)}$, pe gratis $^{(ro)}$
* Rus: беспла́тно $^{(ru)}$ ‎(besplatno), да́ром $^{(ru)}$ ‎(dàrom)
* Suec: gratis $^{(sv)}$
* Turc: ücretsiz $^{(tr)}$, bedava $^{(tr)}$
* Txec: zdarma $^{(cs)}$, zadarmo $^{(cs)}$, bezplatně $^{(cs)}$
* Vietnamita: miễn phí $^{(vi)}$
* Xinès: 免費 $^{(zh)}$ ‎(免费, miǎnfèi)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# de gairot
## Català
### Adverbi

de gairot
* (obsolet) Forma alternativa de de gairó.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# de gairó
## Català
### Adverbi

de gairó
* (occidental) de gairell

#### Variants

* al gairó
* de gairot

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# de fireta
## Català
### Adjectiu

de fireta loc.
* de joguina

#### Variants

* de fira

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# de fira
## Català
### Adjectiu

de fira loc.
* de joguina

#### Variants

* de fireta

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# de facto
## Català

   * Pronúncia: /deˈfak.to/
   * Etimologia: Llatinisme de facto ‎(«de fet»).

### Adverbi

de facto
* De fet, fent referència a aquelles situacions emparades per la pràctica, amb oposició a de jure.

#### Antònims

* de jure

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈfak.toː/
   * Etimologia: Compost de de i l'ablatiu de factum.

### Adverbi

de factō
* de facto
# derramen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈra.mən/, occidental /deˈra.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

derramen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de derramar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb derramar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·men (3)
* Anagrames: arrendem, drenarem, drenàrem, remendar
# derrames
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈra.məs/, occidental /deˈra.mes/
   * Rimes: -ames

### Verb

derrames
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de derramar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·mes (3)
* Anagrama: desermar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈra.mes/, meridional /deˈra.meh/
       Americà: alt /deˈra.m(e)s/, baix /deˈra.meh/, austral /deˈra.mes/
   * Rimes: -ames

### Nom

derrames m. pl.
* forma plural de derrame
# derramesses
## Català
### Verb

derramesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
# derramessin
## Català
### Verb

derramessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·mes·sin (4)
* Anagrama: arrendéssim
# derrame
## Català
### Verb

derrame
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de derramar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb derramar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb derramar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·me (3)
* Anagrama: merdera

## Castellà

   * Pronúncia: /deˈra.me/
   * Rimes: -ame
   * Etimologia: Deverbal de derramar.

### Nom

derrame m. ‎(plural derrames)
* vessament
* (arquitectura) esplandit, esqueixada

### Verb

derrame
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb derramar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb derramar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb derramar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·rra·me (3)
* Anagrames: arderme, demarre, demarré, medrare, medraré, remedar

### Vegeu també

* derrame. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre derrame
# derramessen
## Català
### Verb

derramessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·mes·sen (4)
* Anagrama: arrendéssem
# derramessis
## Català
### Verb

derramessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·mes·sis (4)
* Anagrama: esmerdissar
# derrameu
## Català
### Verb

derrameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de derramar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb derramar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb derramar.
# derrami
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈra.mi/, occidental /deˈra.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

derrami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de derramar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb derramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb derramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb derramar.
# derramem
## Català
### Verb

derramem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de derramar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb derramar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·mem (3)
* Anagrama: emmerdar
# defugida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.ðə/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.ða/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

defugida
* Participi femení singular del verb defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·da (4)
# defugiguera
## Català
### Verb

defugiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* [1] defugigués, defugissi, defugís, defugira
* [2] defugigués, defugís, defugira

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gue·ra (5)
# defugia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.a/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

defugia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de defugir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de defugir.

#### Variants

* [1] defugiva
* [2] defugiva

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·a (4)
* Heterograma de 7 lletres (adefgiu)
# defugien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.ən/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.en/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

defugien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de defugir.

#### Variants

* defugiven

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·en (4)
* Anagrames: defengui, defenguí
# defugiguem
## Català
### Verb

defugiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb defugir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb defugir.

#### Variants

* [1] defugim
* [2] defugim

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·guem (4)
# defugigueren
## Català
### Verb

defugigueren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguessen, defugissin, defugissen, defugiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gue·ren (5)
# defugides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.ðəs/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.ðes/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

defugides
* Participi femení plural del verb defugir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·des (4)
# defugigueres
## Català
### Verb

defugigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugiguesses, defugissis, defugisses, defugires

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gue·res (5)
# defugies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.fuˈʒi.əs/ Occidental: nord-occidental /de.fuˈʒi.es/, valencià /de.fuˈd͡ʒi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

defugies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de defugir.

#### Variants

* defugives

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·es (4)
# defugiguessen
## Català
### Verb

defugiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb defugir.

#### Variants

* defugigueren, defugissin, defugissen, defugiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fu·gi·gues·sen (5)
# cura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈku.ɾə/, occidental /ˈku.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del llatí cūra ‎(«atenció o vigilància pel que es fa»)

### Nom

cura f. ‎(plural cures)
* Manera de fer les coses posat molta atenció i esmerçant-se pel resultat final.
* Assistència a un malalt.

#### Compostos i expressions

* Tenir cura de= Ser el responsable de la vigilància i atencions requerides per una tasca.
* No tenir cura= No existir un guariment per a determinada malaltia.
* Cura d'ànimes= Sacerdot d'una parròquia catòlica.

#### Traduccions

* Alemany: Gründlichkeit $^{(de)}$ f.
* Castellà: cuidado $^{(es)}$ m.
* Francès: soins $^{(fr)}$ m.
* Italià: cura $^{(it)}$ f.
* Llengua de signes catalana: CUIDAR $^{(csc)}$
* Alemany: Pflege $^{(de)}$ f.
* Anglès: care $^{(en)}$
* Italià: cura $^{(it)}$ f.
* Llengua de signes catalana: CUIDAR $^{(csc)}$

### Verb

cura
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de curar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb curar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ra (2)
* Anagrames: crua, rauc, ruac, ruca, ucar

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# curanderas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ku.ɾanˈde.ɾas/, meridional \ku.ɾaŋˈde.ɾah\
       Americà: alt /ku.ɾanˈde.(ɾa)s/, baix \ku.ɾaŋˈde.ɾah\, austral /ku.ɾanˈde.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

curanderas f. pl.
* forma plural de curandera
# curades
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈɾa.ðəs/, occidental /kuˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

curades
* Participi femení plural del verb curar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ra·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdersu)
* Anagrames: escudar, rucades
# curam
## Català
### Verb

curam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de curar.
# curada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈɾa.ðə/, occidental /kuˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

curada
* Participi femení singular del verb curar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ra·da (3)
* Anagrames: cardau, rucada
# curaies
## Català
### Verb

curaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de curar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ra·ies (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceirsu)
* Anagrames: cauries, sarcíeu, ucaries
# deixegués
## Català
### Verb

deixegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈde.ʃən/ Occidental: nord-occidental /ˈdej.ʃen/ valencià /ˈdej.ʃen/, /ˈde.ʃen/
   * Rimes: -ejʃen

### Verb

deixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de deixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb deixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb deixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dei·xen (2)
* Anagrama: indexe
# deixessi
## Català
### Verb

deixessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixeguéssom
## Català
### Verb

deixeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixessa
## Català
### Verb

deixessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixeguéssou
## Català
### Verb

deixeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈde.ʃəs/ Occidental: nord-occidental /ˈdej.ʃes/ valencià /ˈdej.ʃes/, /ˈde.ʃes/
   * Rimes: -ejʃes

### Verb

deixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de deixar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb deixar.
# decapitaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kə.pi.təˈɾe/, occidental /de.ka.pi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

decapitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de decapitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ré (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.ka.pi.taˈɾe/
       Americà: alt /de.ka.pi.t(a)ˈɾe/, baix /de.ka.pi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

decapitaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb decapitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·ta·ré (5)
* Anagrames: picardeate, picardéate
# decas
## Llatí

   * Pronúncia: / ˈdɛ.kaːs/
   * Etimologia: Del grec antic δεκάς ‎(dekás, «grup de deu»)

### Nom

decās f. ‎(genitiu decādis)
* dècada

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | decās | decādēs |
| Vocatiu | decās | decādēs |
| Acusatiu | decādem | decādēs |
| Genitiu | decādis | decādum |
| Datiu | decādī | decādibus |
| Ablatiu | decāde | decādibus |
# decastyle
## Anglès

   * Pronúncia: /dɛkəˈstaɪəɫ/
   * Etimologia: Del prefix deca- i el sufix -style.

### Nom

decastyle ‎(plural decastyles)
* (arquitectura) decàstil

### Vegeu també

* decastyle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# decapité
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.ka.piˈte/
       Americà: alt /de.ka.p(i)ˈte/, baix /de.ka.piˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

decapité
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb decapitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pi·té (4)
# decastyles
## Anglès
### Nom

decastyles
* forma plural de decastyle
# decasum
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkaː.sʊm/

### Verb

dēcāsum
* supí acusatiu de dēcidō
# decapatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kəˈpa.d͡ʒə/, occidental /de.kaˈpa.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: De decapar i el sufix -atge.

### Nom

decapatge m. ‎(plural decapatges)
* Acció de decapar.
* Acció de treure la capa superficial de la pell per eliminar-ne les cèl·lules mortes.

#### Sinònims

* píling

#### Traduccions

* Anglès: peeling $^{(en)}$
* Francès: exfoliation $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·pat·ge (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# democratizza
## Italià
### Verb

democratizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de democratizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de democratizzare
# democratizzante
## Italià
### Verb

democratizzante
* participi present de democratizzare
# democratizzare
## Italià

   * Pronúncia: /de.mo.kra.tidˈd͡zaː.re/
   * Rimes: -are
   * Etimologia: De democratico i el sufix -izzare.

### Verb

democratizzare intr., trans., pron. ‎(pronominal democratizzarsi)
* democratitzar
* (pronominal) democratitzar-se

#### Derivats

* democratizzazione

#### Relacionats

* democrazia

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·cra·tiz·zà·re (6)
* Anagrama: democratizzerà

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre democratizzare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre democratizzare
# democratizzano
## Italià
### Verb

democratizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de democratizzare
# democratització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.mu.kɾə.ti.d͡zə.siˈo/ balear /də.mo.kɾə.ti.d͡zə.siˈo/, /də.mu.kɾə.ti.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /de.mo.kɾa.ti.d͡za.siˈo/, valencià /de.mo.kɾa.ti.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De democratitzar i el sufix -ció, segle XX.

### Nom

democratització f. ‎(plural democratitzacions)
* Acte o efecte de democratitzar o democratitzar-se.

#### Variants

* democratisació

#### Traduccions

* Anglès: democratization $^{(en)}$, democratisation $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: democratización $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·mo·cra·tit·za·ci·ó (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre democratització
# democratizzai
## Italià
### Verb

democratizzai
* primera persona singular (io) del passat de democratizzare
# democratizzammo
## Italià
### Verb

democratizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de democratizzare
# democratizzando
## Italià
### Verb

democratizzando
* gerundi de democratizzare
# democratizzarono
## Italià
### Verb

democratizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de democratizzare
# decoloréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.səm/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.səm/, /də.ku.ɫuˈɾe.səm/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

decoloréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloréssim, decoloràssim, decoloràssem, decoloràrem
# decolorésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.səw/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.səw/, /də.ku.ɫuˈɾe.səw/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

decolorésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloréssiu, decoloràssiu, decoloràsseu, decoloràreu
# decoloré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.ko.loˈɾe/
       Americà: alt /de.k(o).loˈɾe/, baix /de.ko.loˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

decoloré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb decolorar
# decolorés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾes/ balear /də.ko.ɫoˈɾes/, /də.ku.ɫuˈɾes/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

decolorés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* [1] decoloressi, decoloràs, decolorara
* [2] decoloressi, decoloràs, decolorara

### Miscel·lània

* Anagrama: descolore
# decoloràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾa.βəw/ balear /də.ko.ɫoˈɾa.vəw/, /də.ku.ɫuˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.ko.ɫoˈɾa.βew/ valencià /de.ko.ɫoˈɾa.vew/, /de.ko.ɫoˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

decoloràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de decolorar.
# decoloréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.siw/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.siw/, /də.ku.ɫuˈɾe.siw/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

decoloréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decolorésseu, decoloràssiu, decoloràsseu, decoloràreu
# decoloràssim
## Català
### Verb

decoloràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloréssim, decoloréssem, decoloràssem, decoloràrem
# decoloréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ku.ɫuˈɾe.sim/ balear /də.ko.ɫoˈɾe.sim/, /də.ku.ɫuˈɾe.sim/ Occidental: /de.ko.ɫoˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

decoloréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloréssem, decoloràssim, decoloràssem, decoloràrem
# decoloràssiu
## Català
### Verb

decoloràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb decolorar.

#### Variants

* decoloréssiu, decolorésseu, decoloràsseu, decoloràreu
# delegaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /de.ɫe.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

delegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de delegar.

#### Variants

* delegarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·ri·es (5)
# delegarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɫə.ɣəˈɾɛm/ balear /də.ɫə.ɣəˈɾəm/, /də.ɫə.ɣəˈɾɛm/ Occidental: /de.ɫe.ɣaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

delegarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de delegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·rem (4)
# delegariva
## Català
### Verb

delegariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de delegar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de delegar.

#### Variants

* [1] delegaria
* [2] delegaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·ri·va (5)
# delegariven
## Català
### Verb

delegariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de delegar.

#### Variants

* delegarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·ri·ven (5)
# delegaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣa.ɾən/, occidental /de.ɫeˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

delegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de delegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [2] deleguessin, deleguessen, delegassin, delegassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·ren (4)
# delegares
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫəˈɣa.ɾəs/, occidental /de.ɫeˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

delegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de delegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb delegar.

#### Variants

* [2] deleguessis, deleguesses, delegassis, delegasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·le·ga·res (4)