OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# indignas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \inˈdiɣ.nas\, meridional \iŋˈdiɣ.nah\
       Americà: alt /inˈdiɡ.n(a)s/, baix \iŋˈdiɣ.nah\, austral \inˈdiɣ.nas\
   * Rimes: -iɡnas

### Adjectiu

indignas f. pl.
* forma plural de indigna

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.ŋnaːs/

### Adjectiu

indignās
* acusatiu femení plural de indignus
# injurieguéssom
## Català
### Verb

injurieguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injurien
## Català
### Verb

injurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de injuriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb injuriar.
# injuries
## Català
### Verb

injuries
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de injuriar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriesses
## Català
### Verb

injuriesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriessin
## Català
### Verb

injuriessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriessa
## Català
### Verb

injuriessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriessi
## Català
### Verb

injuriessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injurieguéssou
## Català
### Verb

injurieguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriessen
## Català
### Verb

injuriessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# inoculating
## Anglès
### Verb

inoculating
* gerundi de inoculate
# inoculation
## Francès

   * Pronúncia: /i.nɔ.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

inoculation f. ‎(plural inoculations)
* inoculació
# inoculates
## Anglès
### Verb

inoculates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de inoculate
# inoculaven
## Català
### Verb

inoculaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inocular.
# inoculava
## Català
### Verb

inoculava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inocular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inocular.
# inoculate
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪˈnɒkjuleɪt/

### Verb

inoculate ‎(3a persona singular present inoculates, gerundi inoculating, passat i participi inoculated)
* inocular
# inoculated
## Anglès
### Verb

inoculated
* passat i participi de inoculate
# inoculations
## Francès

   * Pronúncia: /i.nɔ.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

inoculations f. pl.
* forma plural de inoculation
# inoculau
## Català
### Verb

inoculau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inocular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inocular.
# innoveguessa
## Català
### Verb

innoveguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# innoveguéssom
## Català
### Verb

innoveguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# innoveguéssou
## Català
### Verb

innoveguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# innovegueu
## Català
### Verb

innovegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb innovar.
# innoveguessen
## Català
### Verb

innoveguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# innoveguesses
## Català
### Verb

innoveguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# innovegués
## Català
### Verb

innovegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# inspeccioneguéssou
## Català
### Verb

inspeccioneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
# inspeccionessi
## Català
### Verb

inspeccionessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
# inspeccionessa
## Català
### Verb

inspeccionessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
# inspeccionen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.nən/, occidental /ins.pek.siˈo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

inspeccionen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inspeccionar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que ells/elles/vostès] inspeccionin o inspeccionen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inspeccionar.
    Inspeccionin o inspeccionen [ells/elles/vostès].
# inspecciones educativas
## Castellà
### Nom

inspecciones educativas f. pl.
* forma plural de inspección educativa
# inspeccionesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.si.uˈne.səs/, occidental /ins.pek.si.oˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

inspeccionesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Tu] inspeccionessis, inspeccionesses, inspeccionasses, inspeccionassis o inspeccionares.
# inspeccionessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.si.uˈne.sin/, occidental /ins.pek.si.oˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

inspeccionessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Ells/elles/vostès] inspeccionessin, inspeccionessen, inspeccionassen, inspeccionassin o inspeccionaren.
# inspecciones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.nəs/, occidental /ins.pek.siˈo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

inspecciones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inspeccionar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que tu] inspeccionis o inspecciones; [tu] no inspeccionis o inspecciones.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.pekˈθjo.nes/, meridional \i(ŋ)h.pekˈθjo.neh\
       Americà: alt /ins.pekˈsjo.n(e)s/, baix \i(ŋ)h.pekˈsjo.neh\, austral /i(n)h.pekˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inspecciones f. pl.
* forma plural de inspección
# inspeccionessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.si.uˈne.sən/, occidental /ins.pek.si.oˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

inspeccionessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Ells/elles/vostès] inspeccionessin, inspeccionessen, inspeccionassen, inspeccionassin o inspeccionaren.
# industrieuse
## Francès
### Adjectiu

industrieuse f. ‎(plural industrieuses)
* forma femenina de industrieux
# industriessin
## Català
### Verb

industriessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industrià
## Català

   * Pronúncia: /in.dusˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Homòfon: industriar

### Verb

industrià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·à (4)
* Anagrama: instruïda
# industriàrem
## Català
### Verb

industriàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de industriar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·à·rem (5)
* Anagrama: rudimentaris
# industriessis
## Català
### Verb

industriessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industrio
## Català

   * Pronúncia: central /in.dusˈtɾi.u/, occidental /in.dusˈtɾi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

industrio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·o (4)
* Anagrama: introduís

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈdus.tɾjo/, meridional \iŋˈduh.tɾjo\
       Americà: alt /inˈdus.t͡sjo/, baix \iŋˈduh.tɾjo\, austral /inˈduh.tɾjo/
   * Rimes: -ustɾjo

### Verb

industrio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb industriar
# industriesses
## Català
### Verb

industriesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industrieu
## Català
### Verb

industrieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de industriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb industriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb industriar.
# industrii
## Català
### Verb

industrii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de industriar.
# industriàreu
## Català
### Verb

industriàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de industriar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# inserira
## Català
### Verb

inserira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·ri·ra (4)
* Anagrames: arrínies, irisaren
# inserint
## Català
### Verb

inserint
* Gerundi del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·rint (3)
* Anagrames: interins, internis
# inserires
## Català
### Verb

inserires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inserir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inseriguéveu
## Català
### Verb

inseriguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inserir.
# inseriren
## Català
### Verb

inseriren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inserir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inserir.
# inseriran
## Català
### Verb

inseriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inserir.
# instrucciones programadas
## Castellà
### Nom

instrucciones programadas f. pl.
* forma plural de instrucción programada
# instruccions programades
## Català
### Nom

instruccions programades f. pl.
* Forma plural de instrucció programada.
# instrucció programada
## Català
### Nom

instrucció programada f. ‎(plural instruccions programades)
* ensenyament programat

### Vegeu també

* instrucció programada. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# instruaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.struˈa.ton/

### Verb

instruaton
* acusatiu de instruato
# instrucción programada
## Castellà
### Nom

instrucción programada f. ‎(plural instrucciones programadas)
* ensenyament programat

#### Sinònims

* enseñanza programada

### Vegeu també

* instrucción programada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# instruatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.struˈa.tojn/

### Verb

instruatojn
* acusatiu plural de instruato
# instrucciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾukˈθjo.nes/, meridional \i(ŋ)h.tɾukˈθjo.neh\
       Americà: alt /ins.t͡s(u)kˈsjo.nes/, baix \i(ŋ)h.tɾukˈsjo.neh\, austral /i(n)h.tɾukˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

instrucciones f. pl.
* forma plural de instrucción
# instrucció
## Català

   * Pronúncia: /ins.tɾuk.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí instructio, segle XIV.

### Nom

instrucció f. ‎(plural instruccions)
* Procés mitjançant el qual una persona rep uns aprenentatges específics d'una manera metòdica.

#### Traduccions

* Alemany: Unterricht $^{(de)}$ m.
* Anglès: instruction $^{(en)}$
* Àrab: تَعْلِيم‎ $^{(ar)}$ m.
* Búlgar: обучение $^{(bg)}$ n. ‎(obutxenie)
* Castellà: instrucción $^{(es)}$
* Danès: vejledning $^{(da)}$ c.
* Esperanto: instruado $^{(eo)}$
* Finès: opastus $^{(fi)}$
* Francès: instruction $^{(fr)}$
* Grec: οδηγία $^{(el)}$ f. ‎(odigia)
* Hebreu: הוראה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: तालीम $^{(hi)}$ f.
* Irlandès: deachtú $^{(ga)}$ m.
* Italià: istruzione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 指示 $^{(ja)}$
* Kazakh: нұсқаулық $^{(kk)}$ ‎(nusqawlıq/nuskhaulikh)
* Llatí: instructio $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: ENSENYAR $^{(csc)}$
* Neerlandès: onderwijs $^{(nl)}$ n.
* Portuguès: instrução $^{(pt)}$ f.
* Romanès: instruire $^{(ro)}$ f.
* Rus: инстру́кция $^{(ru)}$ f. ‎(instrúktsia)
* Sànscrit: शिक्षण $^{(sa)}$ n.
* Suec: instruktion $^{(sv)}$ c.
* Xinès: 指令 $^{(zh)}$ ‎(zhǐlìng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·truc·ci·ó (4)

### Vegeu també

* instrucció. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# instrucción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾukˈθjon/, meridional \i(ŋ)h.tɾukˈθjoŋ\
       Americà: alt /ins.t͡s(u)kˈsjon/, baix \i(ŋ)h.tɾukˈsjoŋ\, austral /i(n)h.tɾukˈsjon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí instructio.

### Nom

instrucción f. ‎(plural instrucciones)
* instrucció

#### Relacionats

* instruir

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·truc·ción (3)

### Vegeu també

* instrucción. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre instrucción
# inséminations
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.se.mi.naˈsjɔ̃/

### Nom

inséminations f. pl.
* forma plural de insémination
# insurreccioní
## Català
### Verb

insurreccioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de insurreccionar.
# insurreccionéssem
## Català
### Verb

insurreccionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurreccionar.
# insurreccionéssim
## Català
### Verb

insurreccionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurreccionar.
# insémination
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.se.mi.naˈsjɔ̃/

### Nom

insémination f. ‎(plural inséminations)
* inseminació
# insígnia
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈsiŋ.ni.ə/, occidental /inˈsig.ni.a/
   * Etimologia: Del llatí insignia, segle XIV

### Nom

insígnia f. ‎(plural insígnies)
* Senyal per identificar la pertinença d'una persona a una entitat o també la seva dignitat, el grau, el rang, etc.

#### Sinònims

* emblema, ensenya

#### Traduccions

* Anglès: insignia $^{(en)}$
* Castellà: insignia $^{(es)}$
* Francès: insigne $^{(fr)}$
* Italià: insegna $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·síg·ni·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# insurreccioné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.su.rek.θjoˈne/, meridional \iŋ.su.rek.θjoˈne\
       Americà: alt /in.s(u).rek.sjoˈne/, baix \iŋ.su.rek.sjoˈne\, austral /in.su.rek.sjoˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

insurreccioné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb insurreccionar
# insurreccionés
## Català
### Verb

insurreccionés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurreccionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurreccionar.
# insurreccionésseu
## Català
### Verb

insurreccionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurreccionar.
# insurreccionéssiu
## Català
### Verb

insurreccionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurreccionar.
# infantilitzàs
## Català
### Verb

infantilitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [1] infantilitzés, infantilitzara
* [2] infantilitzés, infantilitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zàs (5)
# infantilitzàsseu
## Català
### Verb

infantilitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzéssiu, infantilitzésseu, infantilitzàssiu, infantilitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zàs·seu (6)
# infantilitzàssim
## Català
### Verb

infantilitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzéssim, infantilitzéssem, infantilitzàssem, infantilitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zàs·sim (6)
# infantilitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

infantilitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zà (5)
# infantilitzàssiu
## Català
### Verb

infantilitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzéssiu, infantilitzésseu, infantilitzàsseu, infantilitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zàs·siu (6)
# infantilitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.βəm/, balear /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.βem/ valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.vem/, /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

infantilitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zà·vem (6)
# infantilitzo
## Català
### Verb

infantilitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infantilitzar.

#### Variants

* infantilitze, infantilitz

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zo (5)
# infantilitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

infantilitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de infantilitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [2] infantilitzéssim, infantilitzéssem, infantilitzàssim, infantilitzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zà·rem (6)
# infantilitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

infantilitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infantilitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [2] infantilitzéssiu, infantilitzésseu, infantilitzàssiu, infantilitzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zà·reu (6)
# infantilitzàssem
## Català
### Verb

infantilitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzéssim, infantilitzéssem, infantilitzàssim, infantilitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zàs·sem (6)
# intercalaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.kəˈɫa.βən/, /in.tər.kəˈɫa.vən/, occidental /in.ter.kaˈɫa.βen/, /in.ter.kaˈɫa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

intercalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intercalar.
# intercalavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.kəˈɫa.βi/

### Verb

intercalavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intercalar.
    Forma septentrional per [jo] intercalava.

## Italià
### Verb

intercalavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intercalare

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛr.kaˈlaː.wiː/

### Verb

intercalāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de intercalō
# intercalavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.kəˈɫa.βu/, nord-occidental /in.ter.kaˈɫa.βo/

### Verb

intercalavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intercalar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] intercalàveu.

## Italià
### Verb

intercalavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de intercalare
# intercalatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛr.kaˈlaː.tʊm/

### Verb

intercalātum
* supí acusatiu de intercalō
# intercalavamo
## Italià
### Verb

intercalavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de intercalare
# intercalavano
## Italià
### Verb

intercalavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de intercalare
# intercalava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəˈɫa.βə/, balear /in.tər.kəˈɫa.və/ Occidental: /in.ter.kaˈɫa.βa/, /in.ter.kaˈɫa.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

intercalava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intercalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intercalar.

## Italià
### Verb

intercalava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de intercalare
# intercalau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /in.tər.kəˈɫaw/, alguerès /an.tar.kaˈɾaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

intercalau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intercalar.
    [Vosaltres/vós] intercaleu o intercalau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intercalar.
    Intercaleu o intercalau [vosaltres/vós].
# intercalavate
## Italià
### Verb

intercalavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de intercalare
# intercalaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəˈɫa.βəs/, balear /in.tər.kəˈɫa.vəs/ Occidental: /in.ter.kaˈɫa.βes/, /in.ter.kaˈɫa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

intercalaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intercalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ca·la·ves (5)
* Anagrama: esclatariven
# intel·ligències múltiples
## Català
### Nom

intel·ligències múltiples f. pl.
* Capacitats mentals diverses que tot ésser humà posseeix en diferents graus de desenvolupament i combinades de forma única.

#### Notes

* Howard Gardner, que va crear el terme el 1983, considera vuit tipus d'intel·ligència: la lingüística, la logicomatemàtica, la musical, l'espaciovisual, la naturalista, la cineticocorporal, la interpersonal i la intrapersonal.
* Les intel·ligències múltiples estan emmarcades en una teoria de l'educació que suggereix que l'escola ha d'oferir una educació centrada en l'individu amb un currículum adaptat a les necessitats de cada persona.

#### Traduccions

* Anglès: multiple intelligences $^{(en)}$, MI $^{(en)}$
* Castellà: inteligencias múltiples $^{(es)}$
* Francès: intelligences multiples $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* intel·ligències múltiples. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# intencionalidades educativas
## Castellà
### Nom

intencionalidades educativas f. pl.
* forma plural de intencionalidad educativa