OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# específicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˌsi.fi.kəˈmen/ balear /əs.pəˌsi.fi.kəˈment/, /əs.pəˌsi.fi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.peˌsi.fi.kaˈmen/ valencià /es.peˌsi.fi.kaˈment/, /es.peˌsi.fi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De específic i el sufix -ment.

### Adverbi

específicament
* D'una manera específica.

#### Traduccions

* Anglès: specifically $^{(en)}$
* Castellà: específicamente $^{(es)}$
* Francès: spécifiquement $^{(fr)}$
* Italià: specificamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cí·fi·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# específicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.peˌθi.fi.kaˈmen.te/, meridional /eh.peˌθi.fi.kaˈmen.te/
       Americà: alt /es.p(e)ˌsi.fi.kaˈmen.te/, baix /eh.peˌsi.fi.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De específico i el sufix -mente.

### Adverbi

específicamente
* específicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cí·fi·ca·men·te (7)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre específicamente
# específico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.peˈθi.fi.ko/, meridional /eh.peˈθi.fi.ko/
       Americà: alt /es.p(e)ˈsi.fi.ko/, baix /eh.peˈsi.fi.ko/
   * Rimes: -ifiko
   * Etimologia: Del llatí tardà specifĭcus.

### Adjectiu

específico m. ‎(femení específica, plural masculí específicos, plural femení específicas)
* específic

#### Antònims

* inespecífico

#### Derivats

* específicamente
* especificar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·cí·fi·co (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre específico
# específicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.peˈθi.fi.kas/, meridional /eh.peˈθi.fi.kah/
       Americà: alt /es.peˈsi.fi.k(a)s/, baix /eh.peˈsi.fi.kah/, austral /eh.peˈsi.fi.kas/
   * Rimes: -ifikas

### Adjectiu

específicas f. pl.
* forma plural de específica
# esgramant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾəˈman/ balear /əz.ɣɾəˈmant/, /əz.ɣɾəˈman/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾaˈman/ valencià /ez.ɣɾaˈmant/, /ez.ɣɾaˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

esgramant
* Gerundi del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mant (3)
* Anagrames: margenats, sagrament
# esgramarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.məˈɾɛm/ balear /əz.ɣɾə.məˈɾəm/, /əz.ɣɾə.məˈɾɛm/ Occidental: /ez.ɣɾa.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esgramarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·rem (4)
# esgramaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾəˈma.ɾən/, occidental /ez.ɣɾaˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgramaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·ren (4)
* Anagrames: esgramenar, esmargenar, margenares, marraneges, marranegés
# esgramareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɾə.məˈɾɛw/ balear /əz.ɣɾə.məˈɾəw/, /əz.ɣɾə.məˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣɾa.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgramareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·reu (4)
* Anagrames: arraseguem, marseguera
# esgramarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾə.məˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣɾa.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgramarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·ri·en (5)
* Anagrama: margenaries
# esgramaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾə.məˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣɾa.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgramaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·ri·a (5)
* Anagrames: agramaries, agremiaràs, amargaries
# esgramades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾəˈma.ðəs/, occidental /ez.ɣɾaˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esgramades
* Participi femení plural del verb esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·des (4)
* Anagrames: agradéssem, esmaragdes
# esgramar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.ɡɾəˈma/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɾaˈma/ valencià /ez.ɣɾaˈmaɾ/, /ez.ɣɾaˈma/ Informal: nord-occidental /az.ɣɾaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esgramà
   * Etimologia: Del prefix es- i agramar per canvi de prefix.

### Verb

esgramar trans.
* (nord-occidental) Sinònim de bregar ‎(«el cànem»).

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esgramo, esgrama, esgramem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·mar (3)
* Anagrames: esgarram, garrames, garsarem, garsàrem, margares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esgramaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾə.məˈɾan/, occidental /ez.ɣɾa.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esgramaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·ran (4)
* Anagrama: margenaràs
# esgramares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾəˈma.ɾəs/, occidental /ez.ɣɾaˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgramares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gra·ma·res (4)
* Anagrama: agarréssem
# espais educatius
## Català
### Nom

espais educatius m. pl.
* Forma plural de espai educatiu.
# espais de benvinguda educativa
## Català
### Nom

espais de benvinguda educativa m. pl.
* Forma plural de espai de benvinguda educativa.
# espais de joc
## Català
### Nom

espais de joc m. pl.
* Forma plural de espai de joc.
# espais de pas
## Català
### Nom

espais de pas m. pl.
* Forma plural de espai de pas.
# espais didàctics
## Català
### Nom

espais didàctics m. pl.
* Forma plural de espai didàctic.
# espais contraris
## Català
### Nom

espais contraris m. pl.
* Forma plural de espai contrari.
# espais de fons
## Català
### Nom

espais de fons m. pl.
* Forma plural de espai de fons.
# espair-se
## Català
### Verb

espair-se
* Forma pronominal de espair.

### Miscel·lània

* Anagrames: espiares, pesaries, sapieres
# espais
## Català

   * Pronúncia: /esˈpajs/
   * Rimes: -ajs

### Nom

espais m. pl.
* Forma plural de espai.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pais (2)
* Anagrames: aspies, aspiés, espasí, espiàs, sàpies, sèpsia
# esperrucàvom
## Català
### Verb

esperrucàvom
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* esperrucàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cà·vom (5)
# esperrucà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈka/, occidental /es.pe.ruˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

esperrucà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cà (4)
* Anagrames: crespareu, crespàreu, recuperàs
# esperrucàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈka.βəm/, balear /əs.pə.ruˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ruˈka.βem/ valencià /es.pe.ruˈka.vem/, /es.pe.ruˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esperrucàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* esperrucàvom

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cà·vem (5)
# esperrucàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈka.βəw/, balear /əs.pə.ruˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.pe.ruˈka.βew/ valencià /es.pe.ruˈka.vew/, /es.pe.ruˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esperrucàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* esperrucavo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cà·veu (5)
# esperrucavi
## Català
### Verb

esperrucavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* esperrucava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·vi (5)
# esperruquem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.ruˈkɛm/ balear /əs.pə.ruˈkəm/, /əs.pə.ruˈkɛm/ Occidental: /es.pe.ruˈkem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esperruquem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esperrucar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esperrucar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·quem (4)
# esperrucavo
## Català
### Verb

esperrucavo
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* esperrucàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·ca·vo (5)
# esperruco
## Català

   * Pronúncia: central /əs.pəˈru.ku/, occidental /es.peˈru.ko/
   * Rimes: -uko

### Verb

esperruco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esperrucar.

#### Variants

* esperruqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·co (4)
* Anagrama: recuperos
# esperrucàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈka.ɾəm/, occidental /es.pe.ruˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esperrucàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cà·rem (5)
# esperrucàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈka.ɾəw/, occidental /es.pe.ruˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esperrucàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·cà·reu (5)
# esgrimisca
## Català
### Verb

esgrimisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgrimir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgrimir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgrimir.

#### Variants

* [1] esgrimeixi, esgrimesqui
* [2] esgrimeixi, esgrimesqui
* [3] esgrimeixi, esgrimesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mis·ca (4)
* Anagrama: graciéssim
# esgrimisquen
## Català
### Verb

esgrimisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgrimir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgrimir.

#### Variants

* [1] esgrimeixin, esgrimesquin
* [2] esgrimeixin, esgrimesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mis·quen (4)
* Anagrama: esgrimesquin
# esgrimirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgrimirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·ri·en (5)
# esgrimiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾas/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgrimiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·ràs (4)
* Anagrama: irrigàssem
# esgrimisc
## Català
### Verb

esgrimisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgrimir.

#### Variants

* esgrimeixo, esgrimesc, esgrimeixi, esgrimixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·misc (3)
# esgrimiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgrimiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·rí·eu (5)
# esgrimiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgrimiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·ri·es (5)
# esgrimiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾe/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgrimiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·ré (4)
# esgrimirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾa/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgrimirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·rà (4)
* Anagrames: migraries, sargiríem
# esgrimiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɾi.miˈɾi.əm/, occidental /ez.ɣɾi.miˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esgrimiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esgrimir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gri·mi·rí·em (5)
* Anagrama: immergiries
# estireganyarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾi.ən/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

estireganyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·ri·en (7)
# estireganyarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾa/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

estireganyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·rà (6)
# estireganyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾi.əw/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estireganyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·rí·eu (7)
# estireganyats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲats/, occidental /es.ti.ɾe.ɣaˈɲats/
   * Rimes: -ats

### Verb

estireganyats
* Participi masculí plural del verb estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyats (5)
# estireganyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾi.ə/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

estireganyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de estireganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·ri·a (7)
# estireganyaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾas/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

estireganyaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·ràs (6)
# estireganyaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾi.əm/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

estireganyaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·rí·em (7)
# estireganyaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾi.əs/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estireganyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·ri·es (7)
# estireganyaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣə.ɲəˈɾe/, occidental /es.ti.ɾe.ɣa.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estireganyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nya·ré (6)
# estireganyat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲat/, occidental /es.ti.ɾe.ɣaˈɲat/
   * Rimes: -at

### Verb

estireganyat
* Participi masculí singular del verb estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyat (5)
# estireganyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾəˈɣa.ɲi/, occidental /es.ti.ɾeˈɣa.ɲi/
   * Rimes: -aɲi

### Verb

estireganyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estireganyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estireganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estireganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb estireganyar.

#### Variants

* [1] estireganyo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyi (5)
# estireganyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾəˈɣa.ɲin/, occidental /es.ti.ɾeˈɣa.ɲin/
   * Rimes: -aɲin

### Verb

estireganyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estireganyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyin (5)
# estireganyo
## Català
### Verb

estireganyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estireganyar.

#### Variants

* estireganyi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyo (5)
# estireganyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲa.ɾəm/, occidental /es.ti.ɾe.ɣaˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

estireganyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyà·rem (6)
# estireganyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾəˈɣa.ɲis/, occidental /es.ti.ɾeˈɣa.ɲis/
   * Rimes: -aɲis

### Verb

estireganyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyis (5)
# estireganyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲɛw/ balear /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲəw/, /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲɛw/ Occidental: /es.ti.ɾe.ɣaˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estireganyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estireganyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estireganyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyeu (5)
# estireganyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲa/, occidental /es.ti.ɾe.ɣaˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

estireganyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de estireganyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·re·ga·nyà (5)
* Anagrama: esgatinyaré
# estufades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈfa.ðəs/, occidental /es.tuˈfa.ðes/
   * Rimes: -ades
   * Homòfon: estofades

### Adjectiu

estufades f. pl.
* Forma plural de estufada.

### Verb

estufades
* Participi femení plural del verb estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·des (4)
# estufara
## Català
### Verb

estufara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estufar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estufar.

#### Variants

* [1] estufessi, estufés, estufàs
* [2] estufessi, estufés, estufàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·ra (4)
# estuf
## Català
### Verb

estuf
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estufar.

#### Variants

* estufo, estufe, estufi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tuf (2)
* Anagrames: fetus, fuets, tufes
# estufar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tuˈfa/ Occidental: nord-occidental /es.tuˈfa/ valencià /es.tuˈfaɾ/, /es.tuˈfa/ Informal: nord-occidental /as.tuˈfa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: estofà, estofar, estufà
   * Etimologia: Del llatí *extufāre ‎(literalment «tirar tuf»), de tӯphus, del grec antic τῦφος ‎(tŷphos, «fum, vapor»), segle XIV.

### Verb

estufar trans., pron. ‎(pronominal estufar-se)
* Fer disminuir l’atapeïment augmentant-ne el volum, la porositat.
* (pronominal) inflar-se, esponjar-se
* (pronominal) envanir-se
* (valencià, tortosí) esguitar, esquitxar
* (valencià) Rebre asprament a algú.
* (pronominal, valencià) Enfadar-se de manera visible.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estufo, estufa, estufem

#### Traduccions

* Anglès: soften $^{(en)}$, fluff $^{(en)}$
* Castellà: ahuecar $^{(es)}$, esponjar $^{(es)}$
* Francès: gonfler $^{(fr)}$, bouffer $^{(fr)}$

#### Falsos amics

* Anglès: stuff ‎(«atapeir, entaforar»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·far (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefrstu)
* Anagrama: fustera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# estufa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtu.fə/, occidental /esˈtu.fa/
   * Rimes: -ufa
   * Etimologia: De l'italià stufa ‎(«cambra caldejada amb vapors»), de stufare relacionat amb el llatí *extuphāre ‎(«estubar») i tӯphus ‎(«tuf»), segle XVI.

### Nom

estufa f. ‎(plural estufes)
* Aparell capaç de generar calor, emprat per escalfar habitacions.

#### Traduccions

* Anglès: stove $^{(en)}$
* Castellà: estufa $^{(es)}$
* Francès: poêle $^{(fr)}$
* Romaní: bov $^{(rom)}$ m.

### Verb

estufa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estufar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefstu)
* Anagrama: fàtues

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# estufaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tu.fəˈɾan/, occidental /es.tu.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estufaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·ran (4)
# estufada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tuˈfa.ðə/, occidental /es.tuˈfa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Homòfon: estofada

### Adjectiu

estufada f. ‎(plural estufades)
* Forma femenina de estufat.

### Verb

estufada
* Participi femení singular del verb estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fa·da (4)
# estufant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfan/ balear /əs.tuˈfant/, /əs.tuˈfan/ Occidental: nord-occidental /es.tuˈfan/ valencià /es.tuˈfant/, /es.tuˈfan/
   * Rimes: -ant

### Verb

estufant
* Gerundi del verb estufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fant (3)
# estufar-se
## Català
### Verb

estufar-se
* Forma pronominal de estufar.

### Miscel·lània

* Anagrames: estufares, fartésseu
# estufam
## Català
### Verb

estufam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estufar.

#### Variants

* estufem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tu·fam (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefmstu)
# eslliseguéssom
## Català
### Verb

eslliseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# eslliseguessa
## Català
### Verb

eslliseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·se·gues·sa (5)
* Anagrama: alliseguesses
# eslliseguessen
## Català
### Verb

eslliseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# eslliseguesses
## Català
### Verb

eslliseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# esllisegués
## Català
### Verb

esllisegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·se·gués (4)
* Anagrama: legislésseu
# esllisen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈʎi.zən/, occidental /ezˈʎi.zen/
   * Rimes: -izen

### Verb

esllisen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esllisar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esllisar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esllisar.
# esllises
## Català
### Verb

esllises
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esllisar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esllisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·lli·ses (3)
* Anagrama: esllisse
# eslliseguéssou
## Català
### Verb

eslliseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esllisar.
# esllisegueu
## Català
### Verb

esllisegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esllisar.