OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# altifiquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈke.səm/, occidental /aɫ.ti.fiˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

altifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifiquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈke.səw/, occidental /aɫ.ti.fiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

altifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈke.səs/, occidental /aɫ.ti.fiˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

altifiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tiˈfi.ki/, occidental /aɫ.tiˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

altifiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altificar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb altificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb altificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb altificar.
# altifiquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tiˈfi.kin/, occidental /aɫ.tiˈfi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

altifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb altificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb altificar.
# altifiqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈkes/, occidental /aɫ.ti.fiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

altifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifiquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tiˈfi.kis/, occidental /aɫ.tiˈfi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

altifiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb altificar.
# ampoemoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /am.poˈe.moj/

### Nom

ampoemoj
* forma plural de ampoemo
# ampoemojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /am.poˈe.mojn/

### Nom

ampoemojn
* acusatiu plural de ampoemo
# ampoemo
## Esperanto

   * Pronúncia: /am.poˈe.mo/
   * Àudio:
   * Etimologia: De l'arrel √am, l'arrel √poem i la desinència -o.

### Nom

ampoemo ‎(acusatiu ampoemon, plural ampoemoj, plural acusatiu ampoemojn)
* poema d'amor

#### Hiperònims

* poemo
# ampoemon
## Esperanto

   * Pronúncia: /am.poˈe.mon/

### Nom

ampoemon
* acusatiu de ampoemo
# amploia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈpɫɔ.jə/ Occidental: nord-occidental /amˈpɫɔ.ja/ valencià /amˈpɫɔ.ja/, /amˈpɫɔ.jɔ/
   * Rimes: -ɔja
   * Etimologia: Del lígur anciôa, segle XIV, doblet de anxova.

### Nom

amploia f. ‎(plural amploies)
* Peix semblant a la sardina però més petit (Sprattus sprattus).
* sardina

#### Sinònims

* alatxa, anxova, espasí, golfàs, meleta, patoia, sardina, sardineta, petoia, maleta

#### Hiperònims

* peixos > clupeids

#### Traduccions

* Anglès: spat $^{(en)}$, sprat $^{(en)}$
* Asturià: chapla $^{(ast)}$, llacha $^{(ast)}$, trancha $^{(ast)}$
* Basc: ijito-sardina $^{(eu)}$
* Castellà: caramel $^{(es)}$, caramelo $^{(es)}$, espadín $^{(es)}$
* Francès: anchois de Norvège $^{(fr)}$, blanquette $^{(fr)}$, harenguet $^{(fr)}$, spat $^{(fr)}$, sprat $^{(fr)}$, sprat-melette $^{(fr)}$
* Portuguès: mélétà $^{(pt)}$
* Romanès: șprot $^{(ro)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·plo·ia (3)
* Anagrama: plomaia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* amploia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ampoleta
## Occità
### Nom

ampoleta f. ‎(plural ampoletas)
* (botànica) herba dels canonges (Valerianella spp.)

#### Sinònims

* anhelet
* doceta
* engroleta
* grassa-pola
* grasseta
* lacheta
* lachugueta
* mosselet
* pan dau Bòn Dieu, pan del Bòn Dieu
* pan froment
* passeron
* raspela

### Vegeu també

* Les Salades Sauvages, 1998. Prades-le-Lez: Les Ecologistes de l'Euzière. ISBN 978-2-906128-04-X.
# ampoletas
## Occità
### Nom

ampoletas f. pl.
* forma plural de ampoleta
# amagares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣa.ɾəs/, occidental /a.maˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amagares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amagar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·res (4)
* Anagrames: amagar-se, masegarà
# amagar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣar.sə/, occidental /a.maˈɣaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

amagar-se
* Forma pronominal de amagar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amagares, masegarà
# amagara
## Català
### Verb

amagara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
# amagaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /a.ma.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amagaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amagar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ri·a (5)
* Anagrama: amargaia
# amagaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɣəˈɾan/, occidental /a.ma.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amagaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ran (4)
* Anagrama: anagrama
# amagaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣa.ɾən/, occidental /a.maˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amagaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amagar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ga·ren (4)
* Anagrames: agermana, agermanà, amargena, amargenà, manegara, manegarà
# amagareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɣəˈɾɛw/ balear /ə.mə.ɣəˈɾəw/, /ə.mə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.ma.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amagareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amagar.
# amagrida
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.ðə/, occidental /a.maˈɣɾi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

amagrida
* Participi femení singular del verb amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·gri·da (4)
* Anagrames: agrimada, diagrama
# amagries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.əs/, occidental /a.maˈɣɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amagries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·gri·es (4)
* Anagrames: agremiàs, amigar-se, amigares
# amagrigueu
## Català
### Verb

amagrigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amagrir.
# amagrim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾim/, occidental /a.maˈɣɾim/
   * Rimes: -im

### Verb

amagrim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amagrir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amagrir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·grim (3)
* Anagrama: agrimam
# amagria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.ə/, occidental /a.maˈɣɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amagria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amagrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·gri·a (4)
* Anagrames: amigara, amigarà
# amagrides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.ðəs/, occidental /a.maˈɣɾi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

amagrides
* Participi femení plural del verb amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·gri·des (4)
* Anagrames: agrimades, desamigar, diagrames
# amagrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.ən/, occidental /a.maˈɣɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amagrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·gri·en (4)
* Anagrames: agermani, agermaní, amargeni, amargení, amigaren, geminara, geminarà, Germània
# amagriment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɣɾiˈmen/, balear /ə.mə.ɣɾiˈment/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɣɾiˈmen/, valencià /a.ma.ɣɾiˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amagrida i el sufix -ment.

### Nom

amagriment m. ‎(plural amagriments)
* Acció i efecte d'amagrir o amagrir-se.

#### Traduccions

* Castellà: enflaquecimiento $^{(es)}$
* Francès: amaigrissement $^{(fr)}$, maigreur $^{(fr)}$
* Italià: smagramaneto $^{(it)}$, smagratura $^{(it)}$
* Llatí: macrefaccio $^{(la)}$
* Romanès: slăbire $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·gri·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ammetta
## Italià
### Verb

ammetta
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de ammettere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de ammettere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de ammettere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de ammettere
# ammettano
## Italià
### Verb

ammettano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de ammettere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de ammettere
# ammettemmo
## Italià
### Verb

ammettemmo
* primera persona plural (noi) del passat de ammettere
# ammetterai
## Italià
### Verb

ammetterai
* segona persona singular (tu) del futur de ammettere
# ammesso
## Italià
### Verb

ammesso m. ‎(femení ammessa, plural masculí ammessi, plural femení ammesse)
* participi passat masculí singular de ammettere
# ammetteranno
## Italià
### Verb

ammetteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de ammettere
# ammettere
## Italià

   * Pronúncia: /amˈmet.te.re/
   * Etimologia: Del llatí admittere.

### Verb

ammettere trans.
* admetre

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mét·te·re (4)
# ammette
## Italià
### Verb

ammette
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de ammettere
# ammettendo
## Italià
### Verb

ammettendo
* gerundi de ammettere
# ammettente
## Italià
### Verb

ammettente
* participi present de ammettere
# allargareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎər.ɡəˈɾɛw/ balear /ə.ʎəɾ.ɣəˈɾəw/, /ə.ʎər.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.ʎaɾ.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

allargareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de allargar.
# allargarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈɾi.ən/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

allargarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de allargar.
# allargaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡa.ɾən/, occidental /a.ʎaɾˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

allargaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de allargar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·ga·ren (4)
* Anagrama: regallaran
# allargaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈɾi.ə/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

allargaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de allargar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de allargar.
# allargar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎərˈɡa/ Occidental: nord-occidental /a.ʎarˈɣa/ valencià /a.ʎaɾˈɣaɾ/, /a.ʎaɾˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: allargà
   * Etimologia: Del prefix a- i llarg, segle XIV.

### Verb

allargar trans., pron., intr. ‎(pronominal allargar-se)
* Fer més llarga una cosa.
* Donar una cosa distant a qui la demana.
* Fer durar, entretenir-se en l'execució d'alguna cosa.
* (alguerès) allunyar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: allargo, allarga, allarguem

#### Derivats

* allarg
* allargada
* allargador
* allargament
* allargassar
* allargat
* allargues

#### Sinònims

* ampliar, desenrotllar, desplegar, estendre, estirar, perllongar
* eixamplar, estirar
* estendre, prolongar

#### Traduccions

* Anglès: lengthen $^{(en)}$
* Castellà: alargar $^{(es)}$
* Esperanto: longigi $^{(eo)}$
* Francès: allonger $^{(fr)}$
* Gallec: alongar $^{(gl)}$
* Llatí: protendo $^{(la)}$
* Portuguès: alongar $^{(pt)}$
* Anglès: hand $^{(en)}$
* Castellà: alargar $^{(es)}$, tender $^{(es)}$
* Francès: passer $^{(fr)}$
* Llatí: præbeo $^{(la)}$, porrigo $^{(la)}$
* Anglès: last $^{(en)}$
* Castellà: alargar $^{(es)}$, prolongar $^{(es)}$
* Francès: durer $^{(fr)}$
* Llatí: præbeo $^{(la)}$, porrigo $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gar (3)
* Anagrames: grallara, grallarà

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: allargar
# allargaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡəˈɾan/, occidental /a.ʎaɾ.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

allargaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de allargar.
# allargara
## Català
### Verb

allargara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎərˈɡa.ɾəs/, occidental /a.ʎaɾˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

allargares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de allargar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·ga·res (4)
* Anagrama: allargar-se
# allargar-se
## Català
### Verb

allargar-se
* Forma pronominal de allargar.

### Miscel·lània

* Anagrama: allargares
# andano
## Català

   * Pronúncia: central /ənˈda.nu/, occidental /anˈda.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

andano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de andanar.
# andantemente
## Italià

   * Pronúncia: /anˌdan.teˈmen.te/
   * Etimologia: De andante i el sufix -mente.

### Adverbi

andantemente
* correntment, usualment
* ininterrompudament

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dan·te·mén·te (5)
# andani
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈda.ni/, occidental /anˈda.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

andani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de andanar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb andanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb andanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb andanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·da·ni (3)
* Anagrames: andina, ninada
# andaneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.dəˈnɛw/ balear /ən.dəˈnəw/, /ən.dəˈnɛw/ Occidental: /an.daˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

andaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de andanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb andanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb andanar.
# andanin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈda.nin/, occidental /anˈda.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

andanin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb andanar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb andanar.
# andante
## Català

   * Pronúncia: /anˈdan.te/
   * Etimologia: Italianisme andante.

### Adverbi

andante
* (música) Quart grau de velocitat amb què es pot executar una partitura, més ràpid que adagio i més lent que moderato.

### Nom

andante m. ‎(plural andantes)
* Fragment musical en temps entre adagio i moderato.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dan·te (3)
* Anagrama: atanden

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC

## Italià

   * Pronúncia: /anˈdan.te/
   * Etimologia: Derivat de andare.

### Adjectiu

andante inv. ‎(plural andanti)
* continu, seguit
* en curs, actual
* ordinari, per anar tirant

### Nom

andante m. ‎(plural andanti)
* (música) andante

### Verb

andante
* participi present de andare

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·dàn·te (3)
# andanessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.dəˈne.sin/, occidental /an.daˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

andanessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb andanar.
# andanis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈda.nis/, occidental /anˈda.nis/
   * Rimes: -anis

### Verb

andanis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb andanar.
# amaner
## Català
### Verb

amaner
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ner (3)
* Anagrames: amaren, anarem, anàrem, arenam, emanar, manaré, manera, menara, menarà
# amanera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈne.ɾə/, occidental /a.maˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

amanera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amanerar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amanerar.
# amaneradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈmen/ balear /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈment/, /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ma.neˌɾa.ðaˈmen/ valencià /a.ma.neˌɾa.ðaˈment/, /a.ma.neˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amanerat i el sufix -ment.

### Adverbi

amaneradament
* D'una forma amanerada.

#### Traduccions

* Anglès: affectedly $^{(en)}$
* Castellà: de modo amanerado $^{(es)}$
* Italià: manieratamente $^{(it)}$, ammanieratamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amansigués
## Català
### Verb

amansigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·gués (4)
* Anagrames: amaguessin, manegàssiu
# amansiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mən.siˈmen/, balear /ə.mən.siˈment/ Occidental: nord-occidental /a.man.siˈmen/, valencià /a.man.siˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amansir i el sufix -ment.

### Nom

amansiment m. ‎(plural amansiments)
* acció i efecte d'amansir o amansir-se

#### Traduccions

* Castellà: amansamiento $^{(es)}$
* Francès: apprivoisement $^{(fr)}$
* Italià: dimesticamento $^{(it)}$, dimesticazione $^{(it)}$
* Llatí: lenimentum $^{(la)}$, mitigatio $^{(la)}$
* Romanès: îmblânzire $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·ment (4)
* Anagrames: amaniments, emmanisant

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amansiguésseu
## Català
### Verb

amansiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansiguéreu
## Català
### Verb

amansiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amansir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansiguéssem
## Català
### Verb

amansiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansiguéveu
## Català
### Verb

amansiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
# amansigué
## Català
### Verb

amansigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amansir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amansir.
# amansiguérem
## Català
### Verb

amansiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amansir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# annato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /anˈna.to/, meridional \aŋˈna.to\
       Americà: alt /anˈna.t(o)/, baix \aŋˈna.to\, austral /anˈna.to/
   * Rimes: -ato

### Nom

annato m. ‎(plural annatos)
* (química) annato

#### Sinònims

* E160b, usat com a additiu alimentari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·na·to (3)

### Vegeu també

* annato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].

## Francès
### Nom

annato m. ‎(plural annatos)
* (química) annato

#### Sinònims

* E160b, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* annato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# annalem
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈnaː.lɛm/

### Nom

annālem
* acusatiu singular de annālis
# annales
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈnaː.lɛs/

### Nom

annāles
* nominatiu plural de annālis
* vocatiu plural de annālis
* acusatiu plural de annālis
# annalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈnaː.lɪ.bʊs/

### Nom

annālibus
* datiu plural de annālis
* ablatiu plural de annālis
# annalis
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈnaː.lɪs/
   * Etimologia: Derivat de annus ‎(«any»)

### Nom

annālis f. ‎(genitiu annālis)
* anyal
* annals, cronicó

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | annālis | annālēs |
| Vocatiu | annālis | annālēs |
| Acusatiu | annālem | annālēs |
| Genitiu | annālis | annālium |
| Datiu | annālī | annālibus |
| Ablatiu | annāle | annālibus |
# annals
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈnaɫs/, occidental /anˈnaɫs/
   * Rimes: -als
   * Etimologia: Del llatí annāles, segle XIII.

### Nom

annals m. ‎(plurale tantum)
* Escrit eclesiàstic que resumeix els esdeveniments d'un any.
* Escrit breu sobre fets històrics ordenats cronològicament.

#### Sinònims

* cronicó

#### Traduccions

* Anglès: annals $^{(en)}$
* Castellà: anales $^{(es)}$
* Francès: annales $^{(fr)}$
* Italià: annali $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·nals (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# annatto
## Anglès
### Nom

annatto ‎(comptable i incomptable, plural annattos)
* (química) annato

#### Sinònims

* E160b, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* annatto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# annali
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈnaː.liː/

### Nom

annālī
* datiu singular de annālis
# annalium
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈnaː.lɪ.ʊm/

### Nom

annālium
* genitiu plural de annālis
# annatos
## Francès
### Nom

annatos m. pl.
* forma plural de annato
# amoixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ʃəˈɾan/ balear /ə.mo.ʃəˈɾan/, /ə.mu.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.moj.ʃaˈɾan/ valencià /a.moj.ʃaˈɾan/, /a.mo.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amoixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·ran (4)
# amoixada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃa.ðə/ balear /ə.moˈʃa.ðə/, /ə.muˈʃa.ðə/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃa.ða/ valencià /a.mojˈʃa.ða/, /a.moˈʃa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

amoixada
* Participi femení singular del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·da (4)
# amoixam
## Català
### Verb

amoixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xam (3)
# amoixant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃan/ balear /ə.moˈʃant/, /ə.muˈʃan/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃan/ valencià /a.mojˈʃant/, /a.moˈʃan/
   * Rimes: -ant

### Verb

amoixant
* Gerundi del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xant (3)