OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# gormandejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.dəˈʒa.βən/ balear /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa.vən/, /ɡur.mən.dəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.deˈʒa.βen/ valencià /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa.ven/, /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

gormandejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de gormandejar.
# gormandejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.dəˈʒa/ balear /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa/, /ɡur.mən.dəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.deˈʒa/, valencià /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

gormandejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de gormandejar.
# gormandejau
## Català
### Verb

gormandejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de gormandejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb gormandejar.

#### Variants

* [1] gormandegeu
* [2] gormandegeu
# gormandejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡur.mən.dəˈʒa.βəs/ balear /ɡoɾ.mən.dəˈd͡ʒa.vəs/, /ɡur.mən.dəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ɡor.man.deˈʒa.βes/ valencià /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa.ves/, /ɡoɾ.man.deˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

gormandejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de gormandejar.
# giraveles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒi.ɾəˈβɛ.ɫəs/, balear /ʒi.ɾəˈvɛ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒi.ɾaˈβɛ.ɫes/ valencià /d͡ʒi.ɾaˈvɛ.ɫes/, /d͡ʒi.ɾaˈβɛ.ɫes/
   * Rimes: -ɛles

### Nom

giraveles f. pl.
* Forma plural de giravela.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·ve·les (4)
* Anagrama: levigares
# giravo
## Català
### Verb

giravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·vo (3)
* Heterograma de 6 lletres (agiorv)
* Anagrames: vogira, vogirà
# giravolt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒi.ɾəˈβɔɫ/ balear /ʒi.ɾəˈvɔɫt/, /ʒi.ɾəˈvɔɫ/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒi.ɾaˈβɔɫ/ valencià /d͡ʒi.ɾaˈvɔɫt/, /d͡ʒi.ɾaˈβɔɫ/
   * Rimes: -ɔlt
   * Etimologia: De girar i volt, segle XIX.

### Nom

giravolt m. ‎(plural giravolts)
* Volta completa de quelcom sobre si mateix.
* Sinònim de giragonsa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·volt (3)
* Heterograma de 8 lletres (agilortv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# girats
## Català
### Verb

girats
* Participi masculí plural del verb girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·rats (2)
* Heterograma de 6 lletres (agirst)
* Anagrames: agrits, gratis, sargit, trigàs
# girava
## Català
### Verb

girava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de girar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·va (3)
* Anagrama: agravi
# giraven
## Català
### Verb

giraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeginrv)
* Anagrama: vinagre
# giravi
## Català
### Verb

giravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·vi (3)
* Anagrames: grivia, grívia, vigira, vigirà
# girau
## Català
### Verb

girau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de girar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·rau (2)
* Anagrames: agriu, argüí, guarí, guiar, ragui, raguí, rigau, rugia, urgia
# giravela
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒi.ɾəˈβɛ.ɫə/, balear /ʒi.ɾəˈvɛ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒi.ɾaˈβɛ.ɫa/ valencià /d͡ʒi.ɾaˈvɛ.ɫa/, /d͡ʒi.ɾaˈβɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛla
   * Etimologia: De girar i vela.

### Nom

giravela f. ‎(plural giraveles)
* (valencià) tombarella

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·ve·la (4)
* Anagrames: alegravi, gal-vaire, galivaré, levigara, levigarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# giraves
## Català
### Verb

giraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de girar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gi·ra·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegirsv)
* Anagrama: Gervasi
# guadañero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ɡwa.ðaˈɲe.ɾo\
       Americà: alt /ɡwa.daˈɲe.ɾo/, baix \ɡwa.ðaˈɲe.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Nom

guadañero m. ‎(plural guadañeros, femení guadañera)
* dallaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·da·ñe·ro (4)
# guadaño
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ɡwaˈða.ɲo\
       Americà: alt /ɡwaˈda.ɲo/, baix \ɡwaˈða.ɲo\
   * Rimes: -aɲo

### Verb

guadaño
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb guadañar
# guaia
## Català antic
### Interjecció

guaia
* forma alternativa de guai

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# guaifenesin
## Anglès
### Nom

guaifenesin ‎(incomptable)
* guaifenesina

### Vegeu també

* guaifenesin. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# guadañé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ɡwa.ðaˈɲe\
       Americà: alt /ɡwa.daˈɲe/, baix \ɡwa.ðaˈɲe\
   * Rimes: -e

### Verb

guadañé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb guadañar
# guagua
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈɡwa.ɣwa\
       Americà: alt /ˈɡwa.ɡwa/, baix \ˈɡwa.ɣwa\
   * Rimes: -aɡwa
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

guagua f. ‎(plural guaguas)
* (Xile, Argentina, Bolívia, Perú, Colòmbia i Equador) nadó, bebè
* (canari, Guinea Equatorial, Puerto Rico, Cuba i Rep. Dominicana) autobús, bus
* (Mèxic, infantil) gos, ca

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·gua (2)
* Isograma de 3 lletres × 2 (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre guagua
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de americanismos sobre guagua
# guaguas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈɡwa.ɣwas\, meridional \ˈɡwa.ɣwah\
       Americà: alt /ˈɡwa.ɡ(wa)s/, baix \ˈɡwa.ɣwah\, austral \ˈɡwa.ɣwas\
   * Rimes: -aɡwas

### Nom

guaguas f. pl.
* forma plural de guagua

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·guas (2)
# guadañeros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ɡwa.ðaˈɲe.ɾos\, meridional \ɡwa.ðaˈɲe.ɾoh\
       Americà: alt /ɡwa.daˈɲe.(ɾo)s/, baix \ɡwa.ðaˈɲe.ɾoh\, austral \ɡwa.ðaˈɲe.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Nom

guadañeros m. pl.
* forma plural de guadañero
# guaina
## Italià

   * Pronúncia: /ɡwaˈiː.na/, /ˈɡwai.na/

### Nom

guaina f. ‎(plural guaine)
* beina

### Miscel·lània

* Síl·labes: gua·ì·na (3), guài·na (2)
# gogoa
## Basc
### Nom

gogoa
* absolutiu definit singular de gogo
# gofréssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡuˈfɾe.siw/ balear /ɡoˈfɾe.siw/, /ɡuˈfɾe.siw/ Occidental: /ɡoˈfɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

gofréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gofrar.

#### Variants

* gofrésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·frés·siu (3)
# gogo
## Basc

   * Pronúncia: /ɡo.ɡo/
   * Etimologia: Probablement per reduplicació.

### Nom

gogo inan.
* ment, pensament, esperit, ànima
* memòria, record
* desig, voluntat, anhel, ganes, ànims
* (per extensió) ànims, entusiasme
* (religió) esperit
    Aingeruak gogo hutsak dira.Els àngels són esperits purs.

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
gogo
gogoa
gogoak
Ergatiu
gogok
gogoak
gogoek
Datiu
gogori
gogoari
gogoei
Genitiu
gogoren
gogoaren
gogoen
Comitatiu
gogorekin
gogoarekin
gogoekin
Benefactiu
gogorentzat
gogoarentzat
gogoentzat
Instrumental
gogoz
gogoaz
gogoez
Partitiu
gogorik
Prolatiu
gogotzat
Causal
gogorengatik
gogoarengatik
gogoengatik
Locatius
Inessiu
gogotan
gogoan
gogoetan
Ablatiu
gogotatik
gogotik
gogoetatik
Al·latiu
gogotara
gogora
gogoetara
Terminatiu
gogotaraino
gogoraino
gogoetaraino
Al·l. direcional
gogotarantz
gogorantz
gogoetarantz
Gen. locatiu
gogotako
gogoko
gogoetako :

#### Relacionats

* adimen, buru, sen

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «gogo» a l’Elhuyar Hiztegia.
# gofrésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡuˈfɾe.səw/ balear /ɡoˈfɾe.səw/, /ɡuˈfɾe.səw/ Occidental: /ɡoˈfɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

gofrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gofrar.

#### Variants

* gofréssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·frés·seu (3)
# goggius
## Sard

   * Etimologia: Del català gojos ‎(«goigs»), plural dialectal de goig.

### Nom

goggius
* goig, gaudi
* himne
* lloança

#### Variants

* goccius

### Vegeu també

* Dizionario universale della lingua di Sardegna.
# gofréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡuˈfɾe.səm/ balear /ɡoˈfɾe.səm/, /ɡuˈfɾe.səm/ Occidental: /ɡoˈfɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

gofréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gofrar.

#### Variants

* gofréssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·frés·sem (3)
# gofréssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡuˈfɾe.sim/ balear /ɡoˈfɾe.sim/, /ɡuˈfɾe.sim/ Occidental: /ɡoˈfɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

gofréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gofrar.

#### Variants

* gofréssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: go·frés·sim (3)
# frígid
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈfɾi.ʒit/ Occidental: nord-occidental /ˈfɾi.ʒit/, valencià /ˈfɾi.d͡ʒit/
   * Etimologia: Del llatí frigidus, segle XX, doblet del patrimonial fred.

### Adjectiu

frígid m. ‎(femení frígida, plural masculí frígids, plural femení frígides)
* Molt fred.
* (medicina) Sense resposta a l’estímul sexual, especialment una dona.

#### Derivats

* frigidesa

#### Traduccions

* Anglès: frigid $^{(en)}$
* Castellà: frígido $^{(es)}$
* Francès: frigide $^{(fr)}$
* Anglès: frigid $^{(en)}$
* Castellà: frígido $^{(es)}$
* Francès: frigide $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: frí·gid (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# frígola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈfɾi.ɣu.ɫə/ balear /ˈfɾi.ɣo.ɫə/, /ˈfɾi.ɣu.ɫə/ Occidental: /ˈfɾi.ɣo.ɫa/

### Nom

frígola f. ‎(plural frígoles)
* (balear, valencià, tortosí) Forma alternativa de farigola.

### Miscel·lània

* Síl·labes: frí·go·la (3)
* Heterograma de 7 lletres (afgilor)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# frías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈfɾi.as/, meridional /ˈfɾi.ah/
       Americà: alt /ˈfɾi.(a)s/, baix /ˈfɾi.ah/, austral /ˈfɾi.as/
   * Rimes: -ias

### Adjectiu

frías f. pl.
* forma plural de fría
# frígies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈfɾi.ʒi.əs/ Occidental: nord-occidental /ˈfɾi.ʒi.es/, valencià /ˈfɾi.d͡ʒi.es/

### Adjectiu

frígies f. pl.
* Forma plural de frígia.

### Nom

frígies f. pl.
* Forma plural de frígia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: frí·gi·es (3)
# frígia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈfɾi.ʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /ˈfɾi.ʒi.a/, valencià /ˈfɾi.d͡ʒi.a/

### Adjectiu

frígia f. ‎(plural frígies)
* Forma femenina de frigi.

### Nom

frígia f. ‎(plural frígies)
* Forma femenina de frigi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: frí·gi·a (3)
# frío
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈfɾi.o/
   * Rimes: -io
   * Etimologia: Del llatí frigĭdus. Doblet de frígido.

### Adjectiu

frío m. ‎(femení fría, plural masculí fríos, plural femení frías)
* fred

### Nom

frío m. ‎(plural fríos)
* fred

### Verb

frío
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb freír

### Miscel·lània

* Síl·labes: frí·o (2)
* Anagrames: rifo, rifó

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre frío
# heretessi
## Català
### Verb

heretessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb heretar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb heretar.
# hereteu
## Català
### Verb

hereteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de heretar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb heretar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb heretar.
# heretically
## Anglès

   * Etimologia: De heretical i el sufix -ly.

### Adverbi

heretically ‎(comparatiu more heretically, superlatiu most heretically)
* herèticament
# heretesses
## Català
### Verb

heretesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb heretar.
# heretessin
## Català
### Verb

heretessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb heretar.
# heretge
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾe.d͡ʒə/, occidental /eˈɾe.d͡ʒe/
   * Rimes: -edʒe
   * Etimologia: Del llatí haerectǐcus, segle XIII, del grec antic αιρετικός ‎(airetikós, «sectari, que té una opinió diferent»), de αιρεσις ‎(airesis, «opinió») o de αιρήιν ‎(airḗin, «agafar, escollir»). Doblet del cultisme herètic.

### Nom

heretge m. f. ‎(plural heretges)
* Persona amb una opinió que s'aparta del dogma establert per la jerarquia eclesiàstica.

#### Traduccions

* Anglès: heretic $^{(en)}$, misbeliever $^{(en)}$
* Basc: heretiko $^{(eu)}$
* Castellà: hereje $^{(es)}$
* Francès: hérétique $^{(fr)}$
* Italià: eretico $^{(it)}$
* Romanès: eretic $^{(ro)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·ret·ge (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# hereti
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɾɛ.ti/ balear /əˈɾə.ti/, /əˈɾɛ.ti/ Occidental: /eˈɾe.ti/
   * Rimes: -ɛti

### Verb

hereti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de heretar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb heretar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb heretar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb heretar.
# heretessis
## Català
### Verb

heretessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb heretar.
# hereticalment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾə.tiˌkaɫˈmen/ balear /ə.ɾə.tiˌkaɫˈment/, /ə.ɾə.tiˌkaɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.ɾe.tiˌkaɫˈmen/ valencià /e.ɾe.tiˌkaɫˈment/, /e.ɾe.tiˌkaɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De heretical i el sufix -ment.

### Adverbi

hereticalment
* herèticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·re·ti·cal·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# guipat
## Català

   * Pronúncia: /ɡiˈpat/
   * Rimes: -at

### Verb

guipat
* Participi masculí singular del verb guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pat (2)
* Heterograma de 6 lletres (agiptu)
# guipassin
## Català
### Verb

guipassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipeguessen, guipessin, guipessen, guipassen, guiparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pas·sin (3)
# guipassis
## Català
### Verb

guipassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipeguesses, guipessis, guipesses, guipasses, guipares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pas·sis (3)
# guiparíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.pəˈɾi.əw/, occidental /ɡi.paˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

guiparíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·rí·eu (4)
# guipassen
## Català
### Verb

guipassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipeguessen, guipessin, guipessen, guipassin, guiparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pas·sen (3)
* Anagrames: apugessin, paguessin, pansigués
# guipasses
## Català
### Verb

guipasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb guipar.

#### Variants

* guipeguesses, guipessis, guipesses, guipassis, guipares

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pas·ses (3)
* Anagrames: apugessis, gaspéssiu, paguessis
# guiparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.pəˈɾa/, occidental /ɡi.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

guiparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·rà (3)
* Anagrama: piragua
# guiparíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.pəˈɾi.əm/, occidental /ɡi.paˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

guiparíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·rí·em (4)
# guiparàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.pəˈɾas/, occidental /ɡi.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

guiparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·ràs (3)
# guiparé
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡi.pəˈɾe/, occidental /ɡi.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

guiparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de guipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·pa·ré (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegipru)
* Anagrames: paregui, pareguí, parigué
# fundaves
## Català
### Verb

fundaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de fundar.
# funde
## Català
### Verb

funde
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de fundar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb fundar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb fundar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb fundar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊn.dɛ/

### Nom

funde
* vocatiu singular de fundus
# fundeguessa
## Català
### Verb

fundeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb fundar.
# fundeguessen
## Català
### Verb

fundeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb fundar.
# fundava
## Català
### Verb

fundava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de fundar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de fundar.
# fundeguem
## Català
### Verb

fundeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb fundar.
# fundau
## Català
### Verb

fundau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de fundar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb fundar.
# fundaven
## Català
### Verb

fundaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de fundar.
# fundavi
## Català
### Verb

fundavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de fundar.

## Llatí

   * Pronúncia: /fʊnˈdaː.wɪ/

### Verb

fundāvi
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de fundō
# fundavo
## Català
### Verb

fundavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de fundar.
# guixa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡi.ʃə/, occidental /ˈɡi.ʃa/
   * Etimologia: D’origen incert preromà, segle XIII.

### Nom

guixa f. ‎(plural guixes)
* Llavor de la guixera.
* Forma alternativa de guixera.

#### Traduccions

* Castellà: almorta $^{(es)}$, guija $^{(es)}$
* Francès: gesse $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·xa (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# guiàieu
## Català
### Verb

guiàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de guiar.
# guixes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈɡi.ʃəs/, occidental /ˈɡi.ʃes/
   * Rimes: -iʃes

### Nom

guixes f. pl.
* Forma plural de guixa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·xes (2)
* Heterograma de 6 lletres (egisux)
* Anagrames: exigus, seguix
# guixeta
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡiˈʃɛ.tə/, occidental /ɡiˈʃe.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: Del francès guichet ‎(«finestreta»).

### Nom

guixeta f. ‎(plural guixetes)
* finestreta
* armariet

#### Notes

És un gal·licisme no normatiu, tot i que d'ús corrent com a alternativa a finestreta i taquilla, tots dos castellanismes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·xe·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegitux)
* Anagrama: eixugat

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Optimot
# ha ha
## Català

   * Pronúncia: /ˈhaˈha/

### Interjecció

ha! ha!
* Imitació d’una riallada.
* Exclamació de triomf.

#### Variants

* També repetit tres vegades: ha! ha! ha!

#### Sinònims

* clec

#### Relacionats

* he he, rialla irònica
* hi hi, rialla burleta

#### Traduccions

* Anglès: ha-ha $^{(en)}$, haha $^{(en)}$
* Castellà: ja ja ja $^{(es)}$
* Francès: ah ah $^{(fr)}$, haha $^{(fr)}$
* Italià: ah ah $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# hab.
## Català
### Abreviatura

hab. m. pl.
* habitants

#### Sinònims

* h.

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# habas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈa.βas\, meridional \ˈa.βah\
       Americà: alt /ˈa.b(a)s/, baix \ˈa.βah\, austral \ˈa.βas\
   * Rimes: -abas

### Nom

habas f. pl.
* forma plural de haba: fabes.
# haba
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈa.βa\
       Americà: alt /ˈa.ba/, baix \ˈa.βa\
   * Rimes: -aba

### Nom

haba f. ‎(plural habas)
* fava

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·ba (2)
# ha
## Multilingüe
### Símbol

ha
* Codi de llengua ISO 639-1 de l'haussa.
* hectàrea

## Català

   * Pronúncia: (interjecció, nom) /ˈha/
   * Pronúncia: (verb) /ˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: a, ah
   * Etimologia: Interjecció: del llatí ha, d’origen expressiu.
   * Etimologia: Nom: [1] de l'àrab حاء ‎(ḥāʾ), [2] de هاء ‎(hāʾ).
   * Etimologia: Verb: del llatí *hat, de habet.

### Interjecció

ha
* Expressió amb què hom indica la rebuda d'una novetat que semblava impossible.
* Expressió usada per a indicar el riure o, repetida, una riallada.

#### Variants

* ha ha

#### Traduccions

* Anglès: ha $^{(en)}$
* Castellà: ja $^{(es)}$
* Francès: ha $^{(fr)}$

### Nom

* Sisena lletra ha
* Vint-i-sisena lletra ha
ha f. ‎(plural has)
* Sisena lletra de l'alfabet àrab.
* Vint-i-sisena lletra de l'alfabet àrab.

#### Relacionats

| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| ا | ب | ت | ث | ج | ح | خ | د | ذ | ر | ز | س | ش | ص |
| àlif | ba | ta | tha | jim | ha | kha | dal | dhal | ra | zay | sin | xin | sad |
| 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 |
| ض | ط | ظ | ع | غ | ف | ق | ك | ل | م | ن | ه | و | ي |
| dad | ta | dha | ayn | ghayn | fa | qaf | kaf | lam | mim | nun | ha | waw | ya |

#### Traduccions
### Verb

ha
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de haver.

### Miscel·lània

* Anagrama: ah $^{(alfagrama)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: a, ah

### Verb

ha
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb haber

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: ah $^{(alfagrama)}$

## Italià

   * Pronúncia: /ˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

ha
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de avere

## Llatí

   * Pronúncia: /ha/

### Adjectiu

ha
* vocatiu neutre plural de hic

## Polonès

   * Pronúncia: /xa/

### Nom

ha ‎(no declinable)
* hac, lletra h

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# haan
## Afrikaans
### Nom

haan
* gall

## Neerlandès

   * Pronúncia: /ɦan/ àudio

### Nom

haan ‎(plural hanen)
* gall