OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# caricaturasses
## Català
### Verb

caricaturasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb caricaturar.

#### Variants

* caricaturessis, caricaturesses, caricaturassis, caricaturares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ras·ses (6)
# caricaturassis
## Català
### Verb

caricaturassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb caricaturar.

#### Variants

* caricaturessis, caricaturesses, caricaturasses, caricaturares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ras·sis (6)
# caricaturava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾi.kə.tuˈɾa.βə/, balear /kə.ɾi.kə.tuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾi.ka.tuˈɾa.βa/ valencià /ka.ɾi.ka.tuˈɾa.va/, /ka.ɾi.ka.tuˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

caricaturava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de caricaturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de caricaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ra·va (6)
# caricaturaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.kə.tu.ɾəˈɾi.əm/, occidental /ka.ɾi.ka.tu.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

caricaturaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de caricaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ra·rí·em (7)
# caricaturaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.kə.tu.ɾəˈɾi.əw/, occidental /ka.ɾi.ka.tu.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

caricaturaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de caricaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ra·rí·eu (7)
# caricaturassin
## Català
### Verb

caricaturassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb caricaturar.

#### Variants

* caricaturessin, caricaturessen, caricaturassen, caricaturaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ras·sin (6)
# caricaturat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.kə.tuˈɾat/, occidental /ka.ɾi.ka.tuˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

caricaturat
* Participi masculí singular del verb caricaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·rat (5)
# caricaturau
## Català
### Verb

caricaturau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de caricaturar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb caricaturar.

#### Variants

* [1] caricatureu
* [2] caricatureu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·rau (5)
# caricaturassen
## Català
### Verb

caricaturassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb caricaturar.

#### Variants

* caricaturessin, caricaturessen, caricaturassin, caricaturaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·ras·sen (6)
# caricaturats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾi.kə.tuˈɾats/, occidental /ka.ɾi.ka.tuˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

caricaturats
* Participi masculí plural del verb caricaturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·ca·tu·rats (5)
# causaren
## Català
### Verb

causaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de causar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·ren (3)
* Anagrames: acusaren, canareus, cansareu, cansàreu, encausar, escauran
# causaria
## Català
### Verb

causaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de causar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·ri·a (4)
* Anagrama: acusaria
# causares
## Català
### Verb

causares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de causar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·res (3)
* Anagrames: acusar-se, acusares, arcàsseu, caràsseu, cassareu, cassàreu, escauràs
# causari
## Llatí

   * Pronúncia: /kawˈsaː.riː/

### Verb

causārī
* infinitiu del present actiu de causor
# causareu
## Català
### Verb

causareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·reu (3)
* Anagrames: acusareu, acusàreu
# causariven
## Català
### Verb

causariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·ri·ven (4)
* Anagrames: acusariven, cansaríveu, vacunaries
# causarem
## Català
### Verb

causarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·rem (3)
* Anagrames: acusarem, acusàrem, mascareu
# causarien
## Català
### Verb

causarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·ri·en (4)
* Anagrames: acusarien, cansaríeu, ucraïnesa
# causariva
## Català
### Verb

causariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de causar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·ri·va (4)
* Anagrama: acusariva
# carcompraren
## Català
### Verb

carcompraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ren (4)
# carcompraria
## Català
### Verb

carcompraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de carcomprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ri·a (5)
# carcomprares
## Català
### Verb

carcomprares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·res (4)
# carcomprareu
## Català
### Verb

carcomprareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·reu (4)
# carcompraries
## Català
### Verb

carcompraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ri·es (5)
# carcomprarà
## Català
### Verb

carcomprarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·rà (4)
# carcompraràs
## Català
### Verb

carcompraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ràs (4)
# carcompraré
## Català
### Verb

carcompraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ré (4)
# carcomprarien
## Català
### Verb

carcomprarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ri·en (5)
# carcompraríem
## Català
### Verb

carcompraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·rí·em (5)
# cinquanta
## Català

   * Pronúncia: oriental /siŋˈkwan.tə/, occidental /siŋˈkwan.ta/
   * Rimes: -anta
   * Etimologia: Del llatí quīnquaginta, segle XIV

### Numeral

cinquanta inv.
* (cardinal) Quaranta-nou més un.
    Té cinquanta anys
* (valor ordinal) Cinquantè, cinquantena.
    La pàgina cinquanta

#### Derivats

* Numerals: cinquanta-un/cinquanta-u (51), cinquanta-dos/cinquanta-dues (52), cinquanta-tres (53), cinquanta-quatre (54), cinquanta-cinc (55), cinquanta-sis (56), cinquanta-set (57), cinquanta-vuit/cinquanta-huit (58), cinquanta-nou (59)
* cinquantè, cinquantena
* cinquantejar, cinquantí, cinquantenari
* cinquantenni
* Cinquagesma

#### Traduccions

* Alemany: fünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta hamar
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$
* Francès: cinquante $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$
* Italià: cinquanta $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: CINQUANTA $^{(csc)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$
* Rus: пятьдесят $^{(ru)}$ ‎(piatdessiat)
* Sard: chimbanta $^{(sc)}$
* Suec: femtio $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$

### Nom

cinquanta m. ‎(plural cinquantes)
* Xifra i nombre 50.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Occità

   * Pronúncia: /siŋˈkan.to̞/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: Del llatí quīnquaginta

### Numeral

cinquanta
* (cardinal) cinquanta
# cinquanta-cinc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.təˈsiŋ/, balear /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ Occidental: nord-occidental /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ valencià /siŋˌkwan.taˈsiŋk/, /siŋˌkwan.taˈsiŋ/
   * Rimes: -iŋk
   * Etimologia: Compost de cinquanta i cinc.

### Numeral

cinquanta-cinc inv.
* (cardinal) Cinquanta més cinc.
    Té cinquanta-cinc anys
* (valor ordinal) Cinquanta-cinquè, cinquanta-cinquena.
    La pàgina cinquanta-cinc

#### Traduccions

* Alemany: fünfundfünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty-five $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta hamabost
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$ y cinco
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$ kvin
* Francès: cinquante-cinq $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$ e cinco
* Italià: cinquantacinque $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ cinc
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$ e cinco
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$ şi cinci
* Suec: femtiofem $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$ ma pae

### Nom

cinquanta-cinc m. ‎(plural cinquanta-cincs)
* Xifra i nombre 55.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·cinc (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# cinquanta-cinquè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋˌkwan.tə.siŋˈkɛ/ balear /siŋˌkwan.tə.siŋˈkə/, /siŋˌkwan.tə.siŋˈkɛ/ Occidental: /siŋˌkwan.ta.siŋˈke/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: De cinquanta-cinc i el sufix -è.

### Numeral

cinquanta-cinquè m. ‎(femení cinquanta-cinquena, plural masculí cinquanta-cinquens, plural femení cinquanta-cinquenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició cinquanta-cinc.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit cinquanta-cinc parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí.

#### Sinònims

* cinquanta-cinqué, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: fifty-fifth $^{(en)}$
* Castellà: quincuagésimo $^{(es)}$ quinto
* Francès: cinquante-cinquième $^{(fr)}$
* Gallec: quincuaxésimo $^{(gl)}$ quinto
* Italià: cinquantacinquesimo $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ cinquen, cinquanta $^{(oc)}$ cincau
* Portuguès: quinquagésimo-quinto $^{(pt)}$

### Nom

cinquanta-cinquè m. ‎(plural cinquanta-cinquens)
* Una de les cinquanta-cinc parts iguals en que es divideix un tot
    un cinquanta-cinquè es representa 1/55

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·cin·què (5)
# cinquanta-cinqué
## Català
### Numeral

cinquanta-cinqué m. ‎(femení cinquanta-cinquena, plural masculí cinquanta-cinquens, plural femení cinquanta-cinquenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de cinquanta-cinquè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·cin·qué (5)
# cinquanta-dos
## Català

   * Pronúncia: oriental /siŋˌkwan.təˈðos/, occidental /siŋˌkwan.taˈðos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Compost de cinquanta i dos.

### Numeral

cinquanta-dos m. ‎(femení cinquanta-dues o cinquanta-dos)
* (cardinal) Cinquanta més dos.
    Té cinquanta-dos anys
* (valor ordinal, invariable) Cinquanta-dosè, cinquanta-dosena.
    La pàgina cinquanta-dos

#### Notes

El femení cinquanta-dues només s'usa com a adjectiu cardinal. En alguns parlars s'utilitza cinquanta-dos de forma invariable.

#### Traduccions

* Alemany: zweiundfünfzig $^{(de)}$
* Anglès: fifty-two $^{(en)}$
* Basc: berrogei $^{(eu)}$ ta hamabi
* Castellà: cincuenta $^{(es)}$ y dos
* Esperanto: kvindek $^{(eo)}$ du
* Francès: cinquante-deux $^{(fr)}$
* Gallec: cincuenta $^{(gl)}$ e dous
* Italià: cinquantadue $^{(it)}$
* Occità: cinquanta $^{(oc)}$ dos, cinquanta $^{(oc)}$ dus
* Portuguès: cinquenta $^{(pt)}$ e dois
* Romanès: cincizeci $^{(ro)}$ şi doi
* Suec: femtiotvå $^{(sv)}$
* Tahitià: e pae 'ahuru $^{(ty)}$ ma piti

### Nom

cinquanta-dos m. ‎(plural cinquanta-dosos)
* Xifra i nombre 52.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·ta·dos (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# carmenava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kər.məˈna.βə/, balear /kəɾ.məˈna.və/ Occidental: nord-occidental /kar.meˈna.βa/ valencià /kaɾ.meˈna.va/, /kaɾ.meˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

carmenava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de carmenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de carmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·na·va (4)
# carmenaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kər.məˈna.βən/, balear /kəɾ.məˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /kar.meˈna.βen/ valencià /kaɾ.meˈna.ven/, /kaɾ.meˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

carmenaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de carmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·na·ven (4)
# carmenen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kərˈmɛ.nən/ balear /kəɾˈmə.nən/, /kərˈmɛ.nən/ Occidental: /kaɾˈme.nen/
   * Rimes: -ɛnen

### Verb

carmenen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de carmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·nen (3)
# carmenaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kər.məˈna.βəs/, balear /kəɾ.məˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /kar.meˈna.βes/ valencià /kaɾ.meˈna.ves/, /kaɾ.meˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

carmenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de carmenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·na·ves (4)
# carmenem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kər.məˈnɛm/ balear /kəɾ.məˈnəm/, /kər.məˈnɛm/ Occidental: /kaɾ.meˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

carmenem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de carmenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb carmenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb carmenar.

#### Variants

* [1] carmenam

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·me·nem (3)
# cavillarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪlˈlaː.rʊm/

### Nom

cavillārum
* genitiu plural de cavilla
# cavillas
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈwɪl.laːs/

### Nom

cavillās
* acusatiu plural de cavilla
# cavillis
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈwɪl.liːs/

### Nom

cavillīs
* datiu plural de cavilla
* ablatiu plural de cavilla
# cavillari
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪlˈlaː.riː/

### Verb

cavillārī
* infinitiu del present actiu de cavillor
# cavilosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ka.βiˌlo.saˈmen.te\
       Americà: alt /ka.biˌlo.saˈmen.t(e)/, baix \ka.βiˌlo.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De caviloso i el sufix -mente.

### Adverbi

cavilosamente
* cavil·losament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·vi·lo·sa·men·te (6)
# cavillor
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈwɪl.lɔr/
   * Etimologia: De cavilla.

### Verb

cavillor ‎(1a present$^?$), cavillāris ‎(2a present), cavillārī ‎(infinitiu), cavillātus sum ‎(supí)
* fer broma, fer jocs de paraules, satiritzar
# cavillatus sum
## Llatí
### Verb

cavillātus sum
* supí acusatiu de cavillor
# cavillosamente
## Italià

   * Pronúncia: /ka.vilˌlo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De cavilloso i el sufix -mente.

### Adverbi

cavillosamente
* cavil·losament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·vil·lo·sa·mén·te (6)
# cavillaris
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.wɪlˈlaː.rɪs/

### Verb

cavillāris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cavillor
# celebresses
## Català
### Verb

celebresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
# celebria
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛˈlɛ.brɪ.a/

### Adjectiu

celebria
* nominatiu neutre plural de celeber
* vocatiu neutre plural de celeber
* acusatiu neutre plural de celeber
# celebres
## Català
### Verb

celebres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de celebrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb celebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·le·bres (3)
* Anagrama: cerebels

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \θeˈle.βɾes\, meridional \θeˈle.βɾeh\
       Americà: alt /seˈle.b(ɾe)s/, baix \seˈle.βɾeh\, austral \seˈle.βɾes\
   * Rimes: -ebɾes

### Verb

celebres
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb celebrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·le·bres (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɛ.lɛ.breːs/

### Adjectiu

celebrēs
* nominatiu masculí/femení plural de celeber
* vocatiu masculí/femení plural de celeber
* acusatiu masculí/femení plural de celeber
# celebressen
## Català
### Verb

celebressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
# celebressis
## Català
### Verb

celebressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
# celebressa
## Català
### Verb

celebressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
# celebressi
## Català
### Verb

celebressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
# celebreu
## Català
### Verb

celebreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de celebrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb celebrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb celebrar.
# celebri
## Català
### Verb

celebri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de celebrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb celebrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb celebrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb celebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·le·bri (3)
* Anagrama: creïble

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɛ.lɛ.briː/

### Adjectiu

celebrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de celeber
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de celeber
# celebressin
## Català
### Verb

celebressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb celebrar.
# circonciderai
## Italià
### Verb

circonciderai
* segona persona singular (tu) del futur de circoncidere
# circonciderebbe
## Italià
### Verb

circonciderebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de circoncidere
# circoncidendo
## Italià
### Verb

circoncidendo
* gerundi de circoncidere
# circoncidemmo
## Italià
### Verb

circoncidemmo
* primera persona plural (noi) del passat de circoncidere
# circoncidente
## Italià
### Verb

circoncidente
* participi present de circoncidere
# circoncideranno
## Italià
### Verb

circoncideranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de circoncidere
# circoncida
## Italià
### Verb

circoncida
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de circoncidere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de circoncidere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de circoncidere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de circoncidere
# circoncide
## Italià
### Verb

circoncide
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de circoncidere
# circoncidano
## Italià
### Verb

circoncidano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de circoncidere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de circoncidere
# circoncidere
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃir.konˈt͡ʃiː.de.re/
   * Etimologia: Del llatí circumcidere.

### Verb

circoncidere
* circumcidar

### Miscel·lània

* Síl·labes: cir·con·cì·de·re (5)
# cogere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkoː.ɡɛ.rɛ/

### Verb

cōgere
* infinitiu del present actiu de cōgō
# cogestiones educativas
## Castellà
### Nom

cogestiones educativas f. pl.
* forma plural de cogestión educativa
# cogeré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.xeˈɾe/, meridional /ko.heˈɾe/
       Americà: alt /k(o).xeˈɾe/, baix /ko.heˈɾe/, austral /ko.xeˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

cogeré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb coger
# cogestion éducative
## Francès
### Nom

cogestion éducative f. ‎(plural cogestions éducatives)
* cogestió educativa

### Vegeu també

* cogestion éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# cogestions éducatives
## Francès
### Nom

cogestions éducatives f. pl.
* forma plural de cogestion éducative
# cogau
## Català
### Verb

cogau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb coure.
# cogestions educatives
## Català
### Nom

cogestions educatives f. pl.
* Forma plural de cogestió educativa.
# cogam
## Català
### Verb

cogam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb coure.
# coges
## Occità

   * Pronúncia: /ˈku.d͡ʒes/

### Nom

coges f. pl.
* forma plural de coja
# centuplicau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /sən.tu.pɫiˈkaw/, alguerès /san.tu.pliˈkaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

centuplicau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de centuplicar.
    [Vosaltres/vós] centupliqueu o centuplicau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb centuplicar.
    Centupliqueu o centuplicau [vosaltres/vós].
# centuplicaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫiˈka.βəs/, /sən.tu.pɫiˈka.vəs/, occidental /sen.tu.pɫiˈka.βes/, /sen.tu.pɫiˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

centuplicaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicar.
# centuplicaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫiˈka.βən/, /sən.tu.pɫiˈka.vən/, occidental /sen.tu.pɫiˈka.βen/, /sen.tu.pɫiˈka.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

centuplicaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicar.
# centuplicavano
## Italià
### Verb

centuplicavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicare
# centuplicavate
## Italià
### Verb

centuplicavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicare
# centuplicava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sən.tu.pɫiˈka.βə/, balear /sən.tu.pɫiˈka.və/ Occidental: /sen.tu.pɫiˈka.βa/, /sen.tu.pɫiˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

centuplicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicar.

## Italià
### Verb

centuplicava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicare
# centuplicavamo
## Italià
### Verb

centuplicavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicare
# centuplicavi
## Català

   * Pronúncia: /sən.tu.pɫiˈka.βi/

### Verb

centuplicavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicar.
    Forma septentrional per [jo] centuplicava.

## Italià
### Verb

centuplicavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de centuplicare

## Llatí

   * Pronúncia: /kɛn.tuː.plɪˈkaː.wiː/

### Verb

centūplicāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de centūplicō