OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# puntuares
## Català

   * Pronúncia: oriental /pun.tuˈa.ɾəs/, occidental /pun.tuˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

puntuares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de puntuar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb puntuar.
# puntuariva
## Català
### Verb

puntuariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de puntuar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de puntuar.
# puntuarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /pun.tu.əˈɾa/, occidental /pun.tu.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

puntuarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de puntuar.
# puntuaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /pun.tu.əˈɾi.əs/, occidental /pun.tu.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

puntuaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de puntuar.
# puntuaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /pun.tu.əˈɾi.ə/, occidental /pun.tu.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

puntuaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de puntuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de puntuar.
# puntuarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /pun.tu.əˈɾi.ən/, occidental /pun.tu.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

puntuarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de puntuar.
# puntuaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /pun.tuˈa.ɾən/, occidental /pun.tuˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

puntuaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de puntuar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb puntuar.
# puntuareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pun.tu.əˈɾɛw/ balear /pun.tu.əˈɾəw/, /pun.tu.əˈɾɛw/ Occidental: /pun.tu.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

puntuareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de puntuar.
# puntuariven
## Català
### Verb

puntuariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de puntuar.
# puntuarives
## Català
### Verb

puntuarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de puntuar.
# puta-ramonetisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpu.tə.rə.muˈniz.mə/ balear /ˌpu.tə.rə.moˈniz.mə/, /ˌpu.tə.rə.muˈniz.mə/ Occidental: /ˌpu.ta.ra.moˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De fer la puta i la Ramoneta.

### Nom

puta-ramonetisme m. ‎(plural puta-ramonetismes)
* Pràctica de partits polítics que promouen alhora una cosa i la contrària només amb la intenció de posposar decisions i guanyar vots de partidaris d'una o altra opció.

#### Derivats

* putaramonetista

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ta·ra·mo·ne·tis·me (7)
# putamen
## Anglès
### Nom

putamen ‎(plural putamens)
* (anatomia) putamen

### Vegeu també

* putamen. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /puˈta.men/, meridional \puˈta.meŋ\
       Americà: alt /p(u)ˈta.men/, baix \puˈta.meŋ\, austral /puˈta.men/
   * Rimes: -amen

### Nom

putamen m. ‎(plural putámenes)
* (anatomia) putamen

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ta·men (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemnptu)

### Vegeu també

* putamen. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /pʊˈtaː.mɛn/

### Nom

putāmen n. ‎(genitiu putāminis)
* (Terminologia Anatomica) putamen

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | putāmen | putāmina |
| Vocatiu | putāmen | putāmina |
| Acusatiu | putāmen | putāmina |
| Genitiu | putāminis | putāminum |
| Datiu | putāminī | putāminibus |
| Ablatiu | putāmine | putāminibus |

### Vegeu també

* putamen. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# putament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpu.təˈmen/ balear /ˌpu.təˈment/, /ˌpu.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌpu.taˈmen/ valencià /ˌpu.taˈment/, /ˌpu.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De puta i el sufix -ment, segle XXI.

### Adverbi

putament
* (vulgarisme) D'una manera puta.
    «Els humans són tan impossibles i putament desagradables com una malaltia venèria absorbint la vida d'un verge. No els entendràs mai, però saps que tard o d'hora acabaran amb tu.» (Marc Cerrudo i Boada, Lluny vol dir mai més, ARA LLIBRES, set. 2021, ISBN 9788417918514)

#### Sinònims

* punyeterament, santament (eufemisme)

#### Traduccions

* Castellà: putamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ta·ment (3)
# putamina
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊˈtaː.mɪ.na/

### Nom

putāmina
* nominatiu plural de putāmen
* vocatiu plural de putāmen
* acusatiu plural de putāmen
# putamine
## Llatí

   * Pronúncia: /pʊˈtaː.mɪ.nɛ/

### Nom

putāmine
* ablatiu singular de putāmen
# putamens
## Anglès
### Nom

putamens
* forma plural de putamen
# putada
## Català

   * Pronúncia: oriental /puˈta.ðə/, occidental /puˈta.ða/
   * Rimes: -ada
   * Homòfon: potada
   * Etimologia: De puta i el sufix -ada.

### Nom

putada f. ‎(plural putades)
* Vulgarisme depreciatiu que s'atribueix injustament a les accions que realitzen les persones dedicades a la prostitució en el sentit d'accions cruels o amb engany, i en tot cas, sempre amb conseqüències negatives pel qui les rep.
* Per extensió al significat anterior, vulgarisme per referir-se a qualsevol tipus de perjudici que hom rep, en especial quan ha estat intencionat per una tercera persona conscient del mal que produïa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ta·da (3)
* Anagrama: tupada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# putades
## Català
### Nom

putades f. pl.
* Forma plural de putada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ta·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (adepstu)
* Anagrama: tupades
# reblien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.ən/, /rəˈβɫi.ən/ balear /rəbˈbɫi.ən/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.en/, /reˈβɫi.en/ valencià /reˈbɫi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

reblien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bli·en (3)
* Anagrama: bleïren
# reblies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəbˈbɫi.əs/, /rəˈβɫi.əs/ balear /rəbˈbɫi.əs/ Occidental: nord-occidental /rebˈbɫi.es/, /reˈβɫi.es/ valencià /reˈbɫi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

reblies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reblir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bli·es (3)
* Anagrames: bleir-se, bleïres, esberli, esberlí
# rebligueres
## Català
### Verb

rebligueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de reblir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# rebliguessen
## Català
### Verb

rebliguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# rebligueren
## Català
### Verb

rebligueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de reblir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# rebliguesses
## Català
### Verb

rebliguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# rebligueu
## Català
### Verb

rebligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reblir.
# rebliguera
## Català
### Verb

rebliguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblir.
# rebligueva
## Català
### Verb

rebligueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reblir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reblir.
# rapinyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲe.səs/, occidental /ra.piˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

rapinyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲe.sin/, occidental /ra.piˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

rapinyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpi.ɲi/, occidental /raˈpi.ɲi/
   * Rimes: -iɲi

### Verb

rapinyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rapinyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rapinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rapinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rapinyar.
# rapinyes
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpi.ɲəs/, occidental /raˈpi.ɲes/
   * Rimes: -iɲes

### Verb

rapinyes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de rapinyar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rapinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·pi·nyes (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeinprsy)
* Anagrames: espinyar, piranyes
# rapinyessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲe.sən/, occidental /ra.piˈɲe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

rapinyessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.piˈɲɛw/ balear /rə.piˈɲəw/, /rə.piˈɲɛw/ Occidental: /ra.piˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

rapinyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de rapinyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb rapinyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb rapinyar.
# rapinyo
## Català
### Verb

rapinyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rapinyar.
# rapinyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.piˈɲe.sis/, occidental /ra.piˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

rapinyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rapinyar.
# rapinyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpi.ɲin/, occidental /raˈpi.ɲin/
   * Rimes: -iɲin

### Verb

rapinyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb rapinyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb rapinyar.
# rapinyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpi.ɲis/, occidental /raˈpi.ɲis/
   * Rimes: -iɲis

### Verb

rapinyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rapinyar.
# pélamide
## Francès

   * Pronúncia: /pe.laˈmid/

### Nom

pélamide f. ‎(plural pélamides)
* bonítol
# pélamides
## Francès

   * Pronúncia: /pe.laˈmid/

### Nom

pélamides f. pl.
* forma plural de pélamide
# pédopsychiatries
## Francès
### Nom

pédopsychiatries f. pl.
* forma plural de pédopsychiatrie
# péixer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈpe.ʃə/ Occidental: nord-occidental /ˈpej.ʃe/ valencià /ˈpej.ʃeɾ/, /ˈpe.ʃe/
   * Rimes: -ejʃe(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí *pacsere, de pascere, segle XIII.

### Verb

péixer trans., intr.
* Donar aliment als animals.
* Donar menjar directament a la boca.
* Pasturar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: peixo, peix, paixem Vocal rizotònica: /e/

#### Variants

* apeixar (central)
* apeixir (mallorquí)
* pàixer (antic)
* peixar (central)

#### Sinònims

* nodrir, pasturar

#### Traduccions

* Anglès: feed $^{(en)}$
* Castellà: apacentar $^{(es)}$
* Francès: nourrir $^{(fr)}$, paître $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: péi·xer (2)
* Anagrames: pereix, repeix, repixe

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# pénale
## Francès

   * Pronúncia: /peˈnal/

### Adjectiu

pénale f. ‎(plural pénales)
* forma femenina de pénal
# pédologie
## Francès

   * Pronúncia: /pe.do.loˈʒi/

### Nom

pédologie f. ‎(plural pédologies)
* pedologia

#### Sinònims

* paidologie

### Vegeu també

* pédologie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# pélice
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈpe.li.θe/
       Americà: alt /ˈpe.l(i).se/, baix /ˈpe.li.se/
   * Rimes: -eliθe

### Nom

pélice f. ‎(plural pélices)
* pèlica

#### Sinònims

* pelice
* pelike

### Miscel·lània

* Síl·labes: pé·li·ce (3)

### Vegeu també

* pélice. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# pédopsychiatrie
## Francès
### Nom

pédopsychiatrie f. ‎(plural pédopsychiatries)
* psiquiatria infantil i juvenil

#### Sinònims

* psychiatrie de l'enfant et de l'adolescent

### Vegeu també

* pédopsychiatrie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# pélices
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpe.li.θes/, meridional /ˈpe.li.θeh/
       Americà: alt /ˈpe.li.s(e)s/, baix /ˈpe.li.seh/, austral /ˈpe.li.ses/
   * Rimes: -eliθes

### Nom

pélices f. pl.
* forma plural de pélice
# pédologies
## Francès

   * Pronúncia: /pe.do.loˈʒi/

### Nom

pédologies f. pl.
* forma plural de pédologie
# rebroten
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβɾo.tən/, occidental /reˈbɾo.ten/
   * Rimes: -oten

### Verb

rebroten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de rebrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [2] rebrotin
* [3] rebrotin

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·ten (3)
# rebrotem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈtɛm/ balear /rə.bɾoˈtəm/, /rə.bɾuˈtɛm/ Occidental: /re.bɾoˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

rebrotem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de rebrotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [1] rebrotam

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tem (3)
* Anagrama: rebotrem
# rebrotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβɾo.təs/, occidental /reˈbɾo.tes/
   * Rimes: -otes

### Verb

rebrotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de rebrotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [2] rebrotis

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tes (3)
* Anagrama: rebroste
# rebrote
## Català
### Verb

rebrote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rebrotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [1] rebroto, rebroti, rebrot
* [2] rebroti
* [3] rebroti
* [4] rebroti

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·te (3)
* Anagrames: rebotre, rebotré
# rebrotaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈta.βən/ balear /rə.bɾoˈta.vən/, /rə.bɾuˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /re.βɾoˈta.βen/ valencià /re.bɾoˈta.ven/, /re.βɾoˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

rebrotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de rebrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·ta·ven (4)
# rebrotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈte.sən/ balear /rə.bɾoˈte.sən/, /rə.bɾuˈte.sən/ Occidental: /re.bɾoˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

rebrotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* rebrotessin, rebrotassin, rebrotassen, rebrotaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tes·sen (4)
# rebrotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈte.səs/ balear /rə.bɾoˈte.səs/, /rə.bɾuˈte.səs/ Occidental: /re.bɾoˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

rebrotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* rebrotessis, rebrotassis, rebrotasses, rebrotares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tes·ses (4)
# rebrotava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈta.βə/ balear /rə.bɾoˈta.və/, /rə.bɾuˈta.və/ Occidental: nord-occidental /re.βɾoˈta.βa/ valencià /re.bɾoˈta.va/, /re.βɾoˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

rebrotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de rebrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de rebrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·ta·va (4)
# rebrotessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈte.sin/ balear /rə.bɾoˈte.sin/, /rə.bɾuˈte.sin/ Occidental: /re.bɾoˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

rebrotessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* rebrotessen, rebrotassin, rebrotassen, rebrotaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tes·sin (4)
# rebrotaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈta.βəs/ balear /rə.bɾoˈta.vəs/, /rə.bɾuˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /re.βɾoˈta.βes/ valencià /re.bɾoˈta.ves/, /re.βɾoˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

rebrotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de rebrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·ta·ves (4)
# quallades
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəˈʎa.ðəs/, occidental /kwaˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

quallades f. pl.
* Forma plural de quallada.

### Verb

quallades
* Participi femení plural del verb quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·lla·des (3)
* Anagrames: desqualla, desquallà
# quallam
## Català
### Verb

quallam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·llam (2)
# quallant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kwəˈʎan/ balear /kwəˈʎant/, /kwəˈʎan/ Occidental: nord-occidental /kwaˈʎan/ valencià /kwaˈʎant/, /kwaˈʎan/
   * Rimes: -ant

### Verb

quallant
* Gerundi del verb quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·llant (2)
# quallaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwə.ʎəˈɾan/, occidental /kwa.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

quallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·lla·ran (3)
# quallaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəˈʎa.ɾən/, occidental /kwaˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

quallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de quallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·lla·ren (3)
# quallada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kwəˈʎa.ðə/, occidental /kwaˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De quallar, segle XV.

### Nom

quallada f. ‎(plural quallades)
* És la part caseosa i greixosa de la llet.

#### Traduccions

* Alemany: Käsebruch $^{(de)}$ m.
* Amazic marroquí: ⵉⴽⴽⵉⵍ $^{(zgh)}$ ‎(ikkil)
* Anglès: curd $^{(en)}$
* Àrab: خثارة $^{(ar)}$ f.
* Armeni: կաթնաշոռ $^{(hy)}$ ‎(katnaixor)
* Balutxi: شیلانچ $^{(bal)}$
* Búlgar: извара $^{(bg)}$ f. ‎(izvara)
* Castellà: cuajada $^{(es)}$
* Francès: lait caillé $^{(fr)}$
* Gallec: leite callado $^{(gl)}$ m.
* Georgià: ხაჭო $^{(ka)}$ ‎(khatxo)
* Grec: τυρόπηγμα $^{(el)}$ n. ‎(tirópigma)
* Italià: ricotta $^{(it)}$

### Verb

quallada
* Participi femení singular del verb quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·lla·da (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# quallarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kwə.ʎəˈɾɛm/ balear /kwə.ʎəˈɾəm/, /kwə.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /kwa.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

quallarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·lla·rem (3)
# quallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kwəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /kwaˈʎa/ valencià /kwaˈʎaɾ/, /kwaˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: quallà
   * Etimologia: Del llatí coāgulāre, segle XIV, doblet del cultisme coagular.

### Verb

quallar trans., intr., pron. ‎(pronominal quallar-se)
* (transitiu) Espessir un fluït com ara la llet.
* (transitiu) Coagular.
* (intransitiu) Concretar-se una idea, fer-se realitat un projecte.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: quallo, qualla, quallem

#### Sinònims

* prendre, amatonar
* arrelar, prosperar

#### Traduccions

* Albanès: mpiks $^{(sq)}$
* Anglès: coagulate $^{(en)}$, curdle $^{(en)}$
* Castellà: cuajar $^{(es)}$
* Francès: cailler $^{(fr)}$
* Friülà: caglâ $^{(fur)}$
* Gallec: callar $^{(gl)}$
* Italià: coagulare $^{(it)}$, cagliare $^{(it)}$
* Macedoni: засирува $^{(mk)}$
* Neerlandès: stremmen $^{(nl)}$
* Portuguès: coalhar $^{(pt)}$
* Romanès: închega $^{(ro)}$
* Rus: створа́живаться $^{(ru)}$ ‎(stvoràjivatsia)
* Sard: callai $^{(sc)}$
* Sicilià: cagghiari $^{(scn)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·llar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# quallar-se
## Català
### Verb

quallar-se
* Forma pronominal de quallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esquallar, quallares
# quallara
## Català
### Verb

quallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb quallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb quallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: qua·lla·ra (3)
# realitzar-se
## Català
### Verb

realitzar-se
* Forma pronominal de realitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: realitzares
# realitzara
## Català
### Verb

realitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb realitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb realitzar.
# realitzaran
## Català
### Verb

realitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de realitzar.
# realitzaies
## Català
### Verb

realitzaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de realitzar.
# realitzam
## Català
### Verb

realitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de realitzar.
# realitzaren
## Català
### Verb

realitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de realitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb realitzar.
# realitzaien
## Català
### Verb

realitzaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de realitzar.
# realitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /re.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /re.a.ɫiˈd͡za/ valencià /re.a.ɫiˈzaɾ/, /re.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: realitzà
   * Etimologia: De real i el sufix -itzar, segle XIX.

### Verb

realitzar trans., pron. ‎(pronominal realitzar-se)
* Dur a terme, fer real el que es tenia pensat.
* acomplir-se
* (pronominal) Tenir una vida plena, aconseguint els objectius proposats.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: realitzo, realitza, realitzem

#### Derivats

* realitzador
* realització

#### Sinònims

* acomplir, fer
* causar, crear, fer
* efectuar, fer
* executar

#### Traduccions

* Alemany: realisieren $^{(de)}$, umsetzen $^{(de)}$, ausleben $^{(de)}$
* Anglès: realize $^{(en)}$, perform $^{(en)}$
* Castellà: realizar $^{(es)}$
* Francès: effectuer $^{(fr)}$
* Italià: realizzare $^{(it)}$
* Alemany: ausleben $^{(de)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·a·lit·zar (4)
# rebutjassin
## Català
### Verb

rebutjassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebutjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brutejassin