OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# olfateé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ol.fa.teˈe/
       Americà: alt /ol.fa.t(e)ˈe/, baix /ol.fa.teˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

olfateé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb olfatear
# olfatoria
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ol.faˈto.ɾja/
       Americà: alt /ol.f(a)ˈto.ɾja/, baix /ol.faˈto.ɾja/
   * Rimes: -oɾja

### Adjectiu

olfatoria f. ‎(plural olfatorias)
* forma femenina de olfatorio
# olfatear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ol.fa.teˈaɾ/
       Americà: alt /ol.fa.t(e)ˈaɾ/, baix /ol.fa.teˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De olfato i el sufix -ear.

### Verb

olfatear trans. ‎(present olfateo, passat olfateé, futur olfatearé)
* ensumar
* (col·loquial) furetejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ol·fa·te·ar (4)
# olfatearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ol.fa.te.aˈɾe/
       Americà: alt /ol.fa.t(e).aˈɾe/, baix /ol.fa.te.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

olfatearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb olfatear
# olfato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /olˈfa.to/
       Americà: alt /olˈfa.t(o)/, baix /olˈfa.to/
   * Rimes: -ato

### Nom

olfato m. ‎(plural olfatos)
* olfacte

### Miscel·lània

* Síl·labes: ol·fa·to (3)
# olfactory nerves
## Anglès
### Nom

olfactory nerves
* forma plural de olfactory nerve
# ondulau
## Català
### Verb

ondulau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ondular.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ondular.

#### Variants

* [1] onduleu
* [2] onduleu
# ondulaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.duˈɫa.βəs/ balear /on.duˈɫa.vəs/, /un.duˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /on.duˈɫa.βes/ valencià /on.duˈɫa.ves/, /on.duˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ondulaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ondular.

### Miscel·lània

* Anagrama: nuvolades
# ondulasses
## Català
### Verb

ondulasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondular.

#### Variants

* ondulessis, ondulesses, ondulassis, ondulares
# ondulassin
## Català
### Verb

ondulassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondular.

#### Variants

* ondulessin, ondulessen, ondulassen, ondularen
# ondulaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.duˈɫa.βən/ balear /on.duˈɫa.vən/, /un.duˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /on.duˈɫa.βen/ valencià /on.duˈɫa.ven/, /on.duˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ondulaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ondular.
# ondulassis
## Català
### Verb

ondulassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondular.

#### Variants

* ondulessis, ondulesses, ondulasses, ondulares
# ondulava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.duˈɫa.βə/ balear /on.duˈɫa.və/, /un.duˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /on.duˈɫa.βa/ valencià /on.duˈɫa.va/, /on.duˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ondulava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ondular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ondular.

### Miscel·lània

* Anagrama: nuvolada
# ondulassen
## Català
### Verb

ondulassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ondular.

#### Variants

* ondulessin, ondulessen, ondulassin, ondularen
# ondulat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /un.duˈɫat/ balear /on.duˈɫat/, /un.duˈɫat/ Occidental: /on.duˈɫat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De ondular, segle XIX.

### Adjectiu

ondulat m. ‎(femení ondulada, plural masculí ondulats, plural femení ondulades)
* Que fa ones, amb forma d'ona.

#### Traduccions
### Verb

ondulat
* Participi masculí singular del verb ondular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·du·lat (3)
* Heterograma de 7 lletres (adlnotu)
* Anagrama: udolant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# obligaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫi.ɣəˈɾe/ balear /ob.bɫi.ɣəˈɾe/, /ub.bɫi.ɣəˈɾe/ Occidental: /o.bɫi.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

obligaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de obligar.
# obligaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫi.ɣəˈɾi.əw/ balear /ob.bɫi.ɣəˈɾi.əw/, /ub.bɫi.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /o.bɫi.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

obligaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obligar.
# obligassen
## Català
### Verb

obligassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bli·gas·sen (4)
* Anagrama: bagolessin
# obligarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫi.ɣəˈɾa/ balear /ob.bɫi.ɣəˈɾa/, /ub.bɫi.ɣəˈɾa/ Occidental: /o.bɫi.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

obligarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de obligar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bli·ga·rà (4)
* Anagrama: Alboraig
# obligaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βɫi.ɣəˈɾas/ balear /ob.bɫi.ɣəˈɾas/, /ub.bɫi.ɣəˈɾas/ Occidental: /o.bɫi.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

obligaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de obligar.
# obligassin
## Català
### Verb

obligassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.
# obligaríveu
## Català
### Verb

obligaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obligar.
# obligasses
## Català
### Verb

obligasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obligar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bli·gas·ses (4)
* Anagrama: bagolessis
# obtingueren
## Català
### Verb

obtingueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de obtenir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtingueres
## Català
### Verb

obtingueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de obtenir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtinguen
## Català
### Verb

obtinguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obtenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tin·guen (3)
* Anagrama: obtenguin
# obtinguera
## Català
### Verb

obtinguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtinguessin
## Català
### Verb

obtinguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.
# obtingues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈtiŋ.ɡəs/ balear /opˈtiŋ.ɡəs/, /upˈtiŋ.ɡəs/ Occidental: /opˈtiŋ.ɡes/
   * Rimes: -iŋɡes

### Verb

obtingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb obtenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tin·gues (3)
* Heterograma de 9 lletres (beginostu)
* Anagrama: obtenguis
# obtinguessen
## Català
### Verb

obtinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tin·gues·sen (4)
* Anagrama: obtenguessin
# obtinguesses
## Català
### Verb

obtinguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obtenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tin·gues·ses (4)
* Anagrama: obtenguessis
# ongarritako
## Basc
### Nom

ongarritako
* genitiu locatiu indefinit de ongarri
# ongarritik
## Basc
### Nom

ongarritik
* ablatiu definit singular de ongarri
# ongarriz
## Basc
### Nom

ongarriz
* instrumental indefinit de ongarri
# ongarritarantz
## Basc
### Nom

ongarritarantz
* al·latiu direccional indefinit de ongarri
# ongarritatik
## Basc
### Nom

ongarritatik
* ablatiu indefinit de ongarri
# ongarritaraino
## Basc
### Nom

ongarritaraino
* terminatiu indefinit de ongarri
# ongarritzat
## Basc
### Nom

ongarritzat
* prolatiu indefinit de ongarri
# ongarririk
## Basc
### Nom

ongarririk
* partitiu indefinit de ongarri
# ongarritan
## Basc
### Nom

ongarritan
* inessiu indefinit de ongarri
# ongarritara
## Basc
### Nom

ongarritara
* al·latiu indefinit de ongarri
# obnubilàveu
## Català
### Verb

obnubilàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de obnubilar.
# obnubilés
## Català
### Verb

obnubilés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb obnubilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb obnubilar.
# obnubiléssem
## Català
### Verb

obnubiléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obnubilar.
# obnubilésseu
## Català
### Verb

obnubilésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obnubilar.
# obnubiléssim
## Català
### Verb

obnubiléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obnubilar.
# obnubiléssiu
## Català
### Verb

obnubiléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obnubilar.
# oboe
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈoʊboʊ/

### Nom

oboe ‎(plural oboes)
* oboè

### Vegeu també

* oboe. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oˈβo.e\
       Americà: alt /oˈbo.e/, baix \oˈβo.e\
   * Rimes: -oe

### Nom

oboe m. ‎(plural oboes)
* oboè

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bo·e (3)

### Vegeu també

* oboe. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

## Italià

   * Pronúncia: /ˈɔː.bo.e/

### Nom

oboe m. ‎(plural invariable)
* oboè

### Miscel·lània

* Síl·labes: ò·bo·e (3)

### Vegeu també

* oboe. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# oboes
## Anglès
### Nom

oboes
* forma plural de oboe

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oˈβo.es\, meridional \oˈβo.eh\
       Americà: alt /oˈbo.(e)s/, baix \oˈβo.eh\, austral \oˈβo.es\
   * Rimes: -oes

### Nom

oboes m. pl.
* forma plural de oboe
# oboista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /u.βuˈis.tə/ balear /o.boˈis.tə/, /u.buˈis.tə/ Occidental: /o.boˈis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /u.βuˈis.tə/ balear /o.boˈis.tə/, /u.buˈis.tə/ Occidental: /o.boˈis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De oboè i el sufix -ista.

### Nom

oboista m. f. ‎(plural oboistes)
* Músic que toca l’oboè.

#### Variants

* oboiste (valencià, masculí)

#### Sinònims

* oboè

#### Traduccions

* Anglès: oboist $^{(en)}$
* Castellà: oboísta $^{(es)}$ m. f.
* Francès: hautboïste $^{(fr)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bo·is·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# obnubilí
## Català
### Verb

obnubilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de obnubilar.
# oprimixes
## Català
### Verb

oprimixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de oprimir.

#### Variants

* oprimeixes
# oprimixo
## Català
### Verb

oprimixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de oprimir.

#### Variants

* oprimeix, oprimeixo, oprimesc, oprimeixi, oprimisc
# oprimíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmi.səm/ balear /o.pɾiˈmi.səm/, /u.pɾiˈmi.səm/ Occidental: /o.pɾiˈmi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

oprimíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oprimir.

#### Variants

* oprimíssim, oprimírem
# oprimí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmi/ balear /o.pɾiˈmi/, /u.pɾiˈmi/ Occidental: /o.pɾiˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

oprimí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de oprimir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de oprimir.
# oprimírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmi.ɾəm/ balear /o.pɾiˈmi.ɾəm/, /u.pɾiˈmi.ɾəm/ Occidental: /o.pɾiˈmi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

oprimírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de oprimir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oprimir.

#### Variants

* [2] oprimíssim, oprimíssem

### Miscel·lània

* Anagrama: irrompíem
# oprimíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmi.ɾəw/ balear /o.pɾiˈmi.ɾəw/, /u.pɾiˈmi.ɾəw/ Occidental: /o.pɾiˈmi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

oprimíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de oprimir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oprimir.

#### Variants

* [2] oprimíssiu, oprimísseu

### Miscel·lània

* Anagrama: irrompíeu
# oprimíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmi.əw/ balear /o.pɾiˈmi.əw/, /u.pɾiˈmi.əw/ Occidental: /o.pɾiˈmi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

oprimíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de oprimir.

#### Variants

* oprimíveu
# oprimís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmis/ balear /o.pɾiˈmis/, /u.pɾiˈmis/ Occidental: /o.pɾiˈmis/
   * Rimes: -is

### Verb

oprimís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oprimir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oprimir.

#### Variants

* [1] oprimissi, oprimira
* [2] oprimissi, oprimira
# oprimísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pɾiˈmi.səw/ balear /o.pɾiˈmi.səw/, /u.pɾiˈmi.səw/ Occidental: /o.pɾiˈmi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

oprimísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oprimir.

#### Variants

* oprimíssiu, oprimíreu
# occitanitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.tə.niˈd͡za.βəs/ balear /ok.si.tə.niˈd͡za.vəs/, /uk.si.tə.niˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /ok.si.ta.niˈd͡za.βes/ valencià /ok.si.ta.niˈza.ves/, /ok.si.ta.niˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

occitanitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de occitanitzar.
# occitanitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.təˈni.d͡zəs/ balear /ok.si.təˈni.d͡zəs/, /uk.si.təˈni.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /ok.si.taˈni.d͡zes/, valencià /ok.si.taˈni.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

occitanitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de occitanitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb occitanitzar.

#### Variants

* [2] occitanitzis
# occitanitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.tə.niˈd͡za.βən/ balear /ok.si.tə.niˈd͡za.vən/, /uk.si.tə.niˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /ok.si.ta.niˈd͡za.βen/ valencià /ok.si.ta.niˈza.ven/, /ok.si.ta.niˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

occitanitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de occitanitzar.
# occitanitzau
## Català
### Verb

occitanitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de occitanitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb occitanitzar.

#### Variants

* [1] occitanitzeu
* [2] occitanitzeu
# occitanitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.tə.niˈd͡za.βə/ balear /ok.si.tə.niˈd͡za.və/, /uk.si.tə.niˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /ok.si.ta.niˈd͡za.βa/ valencià /ok.si.ta.niˈza.va/, /ok.si.ta.niˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

occitanitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de occitanitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de occitanitzar.
# occitanitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.təˈni.d͡zən/ balear /ok.si.təˈni.d͡zən/, /uk.si.təˈni.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /ok.si.taˈni.d͡zen/, valencià /ok.si.taˈni.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

occitanitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de occitanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb occitanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb occitanitzar.

#### Variants

* [2] occitanitzin
* [3] occitanitzin
# occitanitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.tə.niˈd͡ze.sən/ balear /ok.si.tə.niˈd͡ze.sən/, /uk.si.tə.niˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /ok.si.ta.niˈd͡ze.sen/, valencià /ok.si.ta.niˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

occitanitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb occitanitzar.

#### Variants

* occitanitzessin, occitanitzassin, occitanitzassen, occitanitzaren
# occitanitze
## Català
### Verb

occitanitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de occitanitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb occitanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb occitanitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb occitanitzar.

#### Variants

* [1] occitanitzo, occitanitzi, occitanitz
* [2] occitanitzi
* [3] occitanitzi
* [4] occitanitzi
# occitanitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uk.si.tə.niˈd͡ze.səs/ balear /ok.si.tə.niˈd͡ze.səs/, /uk.si.tə.niˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /ok.si.ta.niˈd͡ze.ses/, valencià /ok.si.ta.niˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

occitanitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb occitanitzar.

#### Variants

* occitanitzessis, occitanitzassis, occitanitzasses, occitanitzares
# orellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾə.ʎəˈɾas/ balear /o.ɾə.ʎəˈɾas/, /u.ɾə.jəˈɾas/ Occidental: /o.ɾe.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

orellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de orellar.
# orellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾə.ʎəˈɾi.əw/ balear /o.ɾə.ʎəˈɾi.əw/, /u.ɾə.jəˈɾi.əw/ Occidental: /o.ɾe.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

orellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de orellar.
# orellassen
## Català
### Verb

orellassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
# orellasses
## Català
### Verb

orellasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb orellar.
# orellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾə.ʎəˈɾe/ balear /o.ɾə.ʎəˈɾe/, /u.ɾə.jəˈɾe/ Occidental: /o.ɾe.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

orellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de orellar.
# orellas
## Gallec
### Nom

orellas f. pl.
* forma plural de orella
# obsedirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ðiˈɾa/ balear /op.sə.ðiˈɾa/, /up.sə.ðiˈɾa/ Occidental: /op.se.ðiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

obsedirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de obsedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·di·rà (4)
* Heterograma de 8 lletres (abdeiors)
* Anagrames: brodaies, obirades
# obsediré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ðiˈɾe/ balear /op.sə.ðiˈɾe/, /up.sə.ðiˈɾe/ Occidental: /op.se.ðiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

obsediré
* Primera persona del singular (jo) del futur de obsedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·di·ré (4)
* Anagrama: desobeir
# obsedisca
## Català
### Verb

obsedisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obsedir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obsedir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obsedir.

#### Variants

* [1] obsedeixi, obsedesqui
* [2] obsedeixi, obsedesqui
* [3] obsedeixi, obsedesqui
# obsedisquen
## Català
### Verb

obsedisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb obsedir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb obsedir.

#### Variants

* [1] obsedeixin, obsedesquin
* [2] obsedeixin, obsedesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·dis·quen (4)
* Anagrama: obsedesquin
# obsediràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ðiˈɾas/ balear /op.sə.ðiˈɾas/, /up.sə.ðiˈɾas/ Occidental: /op.se.ðiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

obsediràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de obsedir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·di·ràs (4)
* Anagrama: abordessi
# obsedissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.səˈði.sən/ balear /op.səˈði.sən/, /up.səˈði.sən/ Occidental: /op.seˈði.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

obsedissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsedir.

#### Variants

* obsedissin, obsediren
# obsediríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.sə.ðiˈɾi.əw/ balear /op.sə.ðiˈɾi.əw/, /up.sə.ðiˈɾi.əw/ Occidental: /op.se.ðiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

obsediríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obsedir.
# obsedisc
## Català
### Verb

obsedisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obsedir.

#### Variants

* obsedeixo, obsedesc, obsedeixi, obsedixo
# obsedisques
## Català
### Verb

obsedisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obsedir.

#### Variants

* obsedeixis, obsedesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·se·dis·ques (4)
* Anagrama: obsedesquis
# orfenats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.fəˈnats/ balear /oɾ.fəˈnats/, /ur.fəˈnats/ Occidental: /oɾ.feˈnats/
   * Rimes: -ats

### Nom

orfenats m. pl.
* Forma plural de orfenat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·fe·nats (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefnorst)
* Anagrames: afrontes, afrontés, fartones, ofrenats, rafetons
# orfil
## Català antic

   * Etimologia: Variant de alfil.

### Nom

orfil m. ‎(plural orfils)
* (escacs) alfil
    «L’Orfil del Rey va a la quarta casa davant l’Orfil de la Reyna.» ((Scachs d'amor))

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# orfils
## Català antic
### Nom

orfils
* forma plural de orfil