OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amoixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃa/ balear /ə.moˈʃa/, /ə.muˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃa/ valencià /a.mojˈʃaɾ/, /a.moˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amoixà
   * Etimologia: Del prefix a- i moix, segle XV.

### Verb

amoixar trans.
* Amansir, afalagar passant la mà per sobre.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amoixo, amoixa, amoixem Vocal rizotònica: /o/

#### Derivats

* amoixador
* amoixament

#### Traduccions

* Anglès: stroke $^{(en)}$
* Castellà: popar $^{(es)}$, acariciar $^{(es)}$
* Francès: caresser $^{(fr)}$, câliner $^{(fr)}$
* Llatí: blandior $^{(la)}$, allicio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xar (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amoixara
## Català
### Verb

amoixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·ra (4)
# amoixades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʃa.ðəs/ balear /ə.moˈʃa.ðəs/, /ə.muˈʃa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /a.mojˈʃa.ðes/ valencià /a.mojˈʃa.ðes/, /a.moˈʃa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

amoixades
* Participi femení plural del verb amoixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·des (4)
# amoixadorament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ʃəˌðo.ɾəˈmen/ balear /ə.mo.ʃəˌðo.ɾəˈment/, /ə.mu.ʃəˌðo.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.moj.ʃaˌðo.ɾaˈmen/ valencià /a.moj.ʃaˌðo.ɾaˈment/, /a.mo.ʃaˌðo.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amoixador i el sufix -ment.

### Adverbi

amoixadorament
* D'una manera amoixadora.

#### Traduccions

* Francès: câlinement $^{(fr)}$
* Italià: carezzevolmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·moi·xa·do·ra·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# allongassen
## Català
### Verb

allongassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allongassin
## Català
### Verb

allongassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·gas·sin (4)
* Anagrama: llonganissa
# allongarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾa/ balear /ə.ʎoŋ.ɡəˈɾa/, /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾa/ Occidental: /a.ʎoŋ.ɡaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

allongarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de allongar.
# allongaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾe/ balear /ə.ʎoŋ.ɡəˈɾe/, /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾe/ Occidental: /a.ʎoŋ.ɡaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

allongaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de allongar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llon·ga·ré (4)
* Anagrames: agenollar, enrogalla, enrogallà
# allongaríveu
## Català
### Verb

allongaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allongar.
# allongasses
## Català
### Verb

allongasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allongar.
# allongaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾi.əw/ balear /ə.ʎoŋ.ɡəˈɾi.əw/, /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ʎoŋ.ɡaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

allongaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allongar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aginollareu, aginollàreu
# allongaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾas/ balear /ə.ʎoŋ.ɡəˈɾas/, /ə.ʎuŋ.ɡəˈɾas/ Occidental: /a.ʎoŋ.ɡaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

allongaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de allongar.
# amaçasses
## Català
### Verb

amaçasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈsa.βə/, balear /ə.məˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.maˈsa.βa/ valencià /a.maˈsa.va/, /a.maˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amaçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amaçar.
# amaçassen
## Català
### Verb

amaçassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.səˈɾi.əw/, occidental /a.ma.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amaçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amaçar.
# amaçassin
## Català
### Verb

amaçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçassis
## Català
### Verb

amaçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçau
## Català
### Verb

amaçau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amaçar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amaçar.
# amollegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ʎəˈɣa/ balear /ə.mo.ʎəˈɣa/, /ə.mu.ʎəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ʎeˈɣa/ valencià /a.mo.ʎeˈɣaɾ/, /a.mo.ʎeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amollegà
   * Etimologia: Del prefix a-, moll i el sufix -egar, segle XIII.

### Verb

amollegar trans.
* estovar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amollego, amollega, amolleguem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lle·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anomenàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna.ɾəw/, occidental /a.no.meˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

anomenàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de anomenar.
    [Vosaltres/vós] anomenàreu o vau/vàreu anomenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] anomenéssiu, anomenésseu, anomenàsseu, anomenàssiu o anomenàreu.

### Miscel·lània

* Anagrama: reanomenau
# anomenàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

anomenàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Jo] anomenés, anomenàs o anomenara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Ell/ella/vostè] anomenés, anomenàs o anomenara.
# anomenàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.məˈna.səw/ balear /ə.no.məˈna.səw/, /ə.nu.məˈna.səw/ Occidental: /a.no.meˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

anomenàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Vosaltres/vós] anomenéssiu, anomenésseu, anomenàsseu, anomenàssiu o anomenàreu.
# anomeno
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nuˈmɛ.nu/, occidental /a.noˈme.no/
   * Rimes: -ɛno

### Verb

anomeno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anomenar.
    [Jo] anomeno, anomene, anomèn o anomeni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anomenar.
    [Que jo] anomeno, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] anomeni o anomene.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anomenar.
    [Que ell/ella/vostè] anomeno, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] anomeni o anomene.
# anomenàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.no.meˈna.jew/

### Verb

anomenàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anomenar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] anomenàveu.
# anomenàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna.ɾəm/, occidental /a.no.meˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

anomenàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de anomenar.
    [Nosaltres] anomenàrem o vam/vàrem anomenar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    Forma valenciana: [nosaltres] anomenéssim, anomenéssem, anomenàssem, anomenàssim o anomenàrem.

### Miscel·lània

* Anagrama: reanomenam
# anomenos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.noˈme.nos/

### Verb

anomenos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anomenar.

#### Sinònims

* anomenis, anomenes
# anomenàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.məˈna.səm/ balear /ə.no.məˈna.səm/, /ə.nu.məˈna.səm/ Occidental: /a.no.meˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

anomenàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anomenar.
    [Nosaltres] anomenéssim, anomenéssem, anomenàssem, anomenàssim o anomenàrem.
# anomenà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nu.məˈna/, occidental /a.no.meˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: anomenar

### Verb

anomenà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anomenar.
    [Ell/ella/vostè] anomenà o va anomenar.
# allotgin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔ.d͡ʒin/, occidental /aˈʎɔ.d͡ʒin/

### Verb

allotgin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allotjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allotjar.
# allotgéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒe.səm/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒe.səm/, /ə.ʎuˈd͡ʒe.səm/ Occidental: /a.ʎoˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

allotgéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotgéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒe.siw/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒe.siw/, /ə.ʎuˈd͡ʒe.siw/ Occidental: /a.ʎoˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

allotgéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llot·gés·siu (4)
* Anagrama: tossiguel·la
# allotj
## Català
### Verb

allotj
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allotjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llotj (2)
* Anagrama: llotja
# allotgis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔ.d͡ʒis/, occidental /aˈʎɔ.d͡ʒis/

### Verb

allotgis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allotjar.
# allotgésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒe.səw/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒe.səw/, /ə.ʎuˈd͡ʒe.səw/ Occidental: /a.ʎoˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

allotgésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotgéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒe.sim/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒe.sim/, /ə.ʎuˈd͡ʒe.sim/ Occidental: /a.ʎoˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

allotgéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
# allotja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʎɔ.d͡ʒə/ Occidental: nord-occidental /aˈʎɔ.d͡ʒa/ valencià /aˈʎɔ.d͡ʒa/, /aˈʎɔ.d͡ʒɔ/
   * Rimes: -ɔdʒa

### Verb

allotja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de allotjar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb allotjar.
# allotgés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒes/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒes/, /ə.ʎuˈd͡ʒes/ Occidental: /a.ʎoˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

allotgés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allotjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: gatel·los
# allotgí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈd͡ʒi/ balear /ə.ʎoˈd͡ʒi/, /ə.ʎuˈd͡ʒi/ Occidental: /a.ʎoˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

allotgí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de allotjar.
# ambicionàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /əm.bi.si.oˈna.sim/, /əm.bi.si.uˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

ambicionàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.
# ambicionàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.səm/ balear /əm.bi.si.oˈna.səm/, /əm.bi.si.uˈna.səm/ Occidental: /am.bi.si.oˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

ambicionàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.
# ambicionàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.səw/ balear /əm.bi.si.oˈna.səw/, /əm.bi.si.uˈna.səw/ Occidental: /am.bi.si.oˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

ambicionàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Vosaltres/vós] ambicionéssiu, ambicionésseu, ambicionàsseu, ambicionàssiu o ambicionàreu.
# ambicionà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.uˈna/, occidental /am.bi.si.oˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: ambicionar

### Verb

ambicionà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ambicionar.
    [Ell/ella/vostè] ambicionà o va ambicionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·ci·o·nà (5)
* Anagrama: combinaia
# ambiciono
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.siˈo.nu/, occidental /am.bi.siˈo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

ambiciono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ambicionar.
    [Jo] ambiciono, ambicione, ambicion o ambicioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que jo] ambiciono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] ambicioni o ambicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que ell/ella/vostè] ambiciono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] ambicioni o ambicione.
# ambicionàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.uˈna.ɾəm/, occidental /am.bi.si.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ambicionàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ambicionar.
    [Nosaltres] ambicionàrem o vam/vàrem ambicionar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    Forma valenciana: [nosaltres] ambicionéssim, ambicionéssem, ambicionàssem, ambicionàssim o ambicionàrem.
# ambicionàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.uˈna.ɾəw/, occidental /am.bi.si.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ambicionàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ambicionar.
    [Vosaltres/vós] ambicionàreu o vau/vàreu ambicionar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] ambicionéssiu, ambicionésseu, ambicionàsseu, ambicionàssiu o ambicionàreu.
# ambicionàs
## Català

   * Pronúncia: balear /əm.bi.si.oˈnas/, /əm.bi.si.uˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

ambicionàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Jo] ambicionés, ambicionàs o ambicionara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Ell/ella/vostè] ambicionés, ambicionàs o ambicionara.
# ambicionis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.siˈo.nis/, occidental /am.bi.siˈo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

ambicionis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que tu] ambicionis o ambiciones; [tu] no ambicionis o ambiciones.
# amerizio
## Basc
### Nom

amerizio inan. sing.
* americi

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Singular
Absolutiu
amerizioa
Ergatiu
amerizioak
Datiu
amerizioari
Genitiu
amerizioaren
Comitatiu
amerizioarekin
Benefactiu
amerizioarentzat
Instrumental
amerizioaz
Causal
amerizioarengatik :

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# amerizioarekin
## Basc
### Nom

amerizioarekin
* comitatiu definit singular de amerizio
# amerizioarentzat
## Basc
### Nom

amerizioarentzat
* benefactiu definit singular de amerizio
# amerikanischstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃstəs/

### Adjectiu

amerikanischstes
* forma declinada de amerikanisch
# ameris
## Català
### Verb

ameris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ris (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimrs)
* Anagrames: amires, maires, Maries, mísera, raimes, raïmes, raïmés
# amerizioa
## Basc
### Nom

amerizioa
* absolutiu definit singular de amerizio
# amerizioak
## Basc
### Nom

amerizioak
* ergatiu definit singular de amerizio
# amerizioaren
## Basc
### Nom

amerizioaren
* genitiu definit singular de amerizio
# amerizioarengatik
## Basc
### Nom

amerizioarengatik
* causal definit singular de amerizio
# anéssem
## Català
### Verb

anéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nés·sem (3)
* Anagrames: amessen, menessa
# anímicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌni.mi.kəˈmen/ balear /əˌni.mi.kəˈment/, /əˌni.mi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aˌni.mi.kaˈmen/ valencià /aˌni.mi.kaˈment/, /aˌni.mi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anímic i el sufix -ment, de ànima o ànim i el sufix -ic, respectivament del llatí anima i animus, segle XX.

### Adverbi

anímicament
* D'una manera anímica.
    «El nou tècnic del Muntanyesa té clar que el primer objectiu és recuperar els jugadors anímicament. “Si estàs molt bé físicament però el cap no et tira, no tens res a fer i més en un esport d’equip.” “Si juguem com hem de jugar serà difícil que ens guanyin.”» (Mar Cercós, «Raúl Paje, el nou entrenador del Muntanyesa:”No hi ha res perdut”», Betevé, nov. 2021)
    «Més tard vaig pensar que l’adjectiu que més s’avenia al fet de tancar-se a casa, més o menys per voluntat pròpia, era el de ‘postergat’ i no confinat, és a dir, sentir-se anímicament en una situació socialment inferior a la que li correspondria en unes altres circumstàncies. Una mena de confinament ocasionat per causes socials, o polítiques, o morals, o vés i busca…» (Ximo Urenya, «No estem confinats, no, que estem postergats», VilaWeb, maig 2020)

#### Traduccions

* Castellà: anímicamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ní·mi·ca·ment (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre anímicament
# anésseu
## Català
### Verb

anésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nés·seu (3)
* Anagrames: asseuen, nàusees
# aní
## Català
### Verb

aní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ní (2)
* Anagrames: ain $^{(alfagrama)}$, aín, Aín, nai, nia, nià
# anònim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnɔ.nim/, occidental /aˈnɔ.nim/
   * Rimes: -ɔnim
   * Etimologia: Del llatí anonymus, del grec antic ἀνóνυμος ‎(anónymos), format pel prefix α ‎(a, «sense») i όνομα ‎(ónoma, «nom»), equivalent al prefix a- i el sufix -ònim.

### Adjectiu

anònim m. ‎(femení anònima, plural masculí anònims, plural femení anònimes)
* Que no ha donat a conèixer el seu nom.

#### Traduccions

* Alemany: anonym $^{(de)}$
* Anglès: anonymous $^{(en)}$
* Castellà: anónimo $^{(es)}$
* Francès: anonyme $^{(fr)}$
* Italià: anonimo $^{(it)}$

### Nom

anònim m. ‎(plural anònims)
* Autor desconegut.
* Missatge escrit que no està signat pel seu autor.

#### Derivats

* anonimat

#### Traduccions

* Anglès: anonym $^{(en)}$
* Castellà: anónimo $^{(es)}$
* Francès: anonyme $^{(fr)}$
* Italià: anonimo $^{(it)}$
* Anglès: anonymous letter $^{(en)}$
* Castellà: anónimo $^{(es)}$
* Francès: lettre anonyme $^{(fr)}$
* Italià: anonimo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nò·nim (3)
* Anagrames: nomina, nominà, nòmina

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# anéssim
## Català
### Verb

anéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nés·sim (3)
* Anagrames: amessin, manessi, manises, Manises, minessa, niàssem
# anéssiu
## Català
### Verb

anéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nés·siu (3)
* Anagrama: niàsseu
# anís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnis/, occidental /aˈnis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: Del llatí anīsum, del grec antic ánison ‎(ánīson), segle XIII.

### Nom

anís m. ‎(plural anissos)
* Planta herbàcia de flors blanques i petites, i de llavors aromàtiques (Pimpinella anisum).
* Fruit de la Pimpinella anisum usat en condiments i infusions.
* Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.
* Confit petit.

#### Sinònims

* (planta, fruit) matafaluga, llavoreta
* (licor) anisat, aniset

#### Traduccions

* Alemany: Anis $^{(de)}$ m.
* Anglès: anise $^{(en)}$
* Castellà: anís $^{(es)}$ m.
* Francès: anis $^{(fr)}$
* Alemany: Anis $^{(de)}$ m., Anisschnaps $^{(de)}$ m.
* Anglès: anisette $^{(en)}$
* Castellà: anís $^{(es)}$ m.
* Francès: anisette $^{(fr)}$ f.
* Alemany: Anis $^{(de)}$ m.
* Anglès: candy $^{(en)}$
* Castellà: anís $^{(es)}$ m.

### Verb

anís
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nís (2)
* Anagrames: ains $^{(alfagrama)}$, ansi, ansí, nais, Nasi, niàs, sani, saní, sina $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈnis/, meridional /aˈnih/
       Americà: alt /aˈnis/, baix /aˈnih/, austral /aˈnis/
   * Rimes: -is
   * Etimologia: Del català anís pel comerç medieval de Barcelona amb l’Orient.

### Nom

anís m. ‎(plural anises)
* anís

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nís (2)
# anòmalament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌnɔ.mə.ɫəˈmen/ balear /əˌnɔ.mə.ɫəˈment/, /əˌnɔ.mə.ɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aˌnɔ.ma.ɫaˈmen/ valencià /aˌnɔ.ma.ɫaˈment/, /aˌnɔ.ma.ɫaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anòmal i el sufix -ment.

### Adverbi

anòmalament
* D'una manera anòmala.

#### Traduccions

* Anglès: anomalously $^{(en)}$
* Castellà: de modo anómalo $^{(es)}$
* Francès: anormalement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nò·ma·la·ment (5)
* Anagrama: malanomenat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot