OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# viejos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈbje.xos/, meridional /ˈbje.hoh/
       Americà: alt /ˈbje.x(o)s/, baix /ˈbje.hoh/, austral /ˈbje.xos/
   * Rimes: -exos

### Adjectiu

viejos m. pl.
* forma plural de viejo

### Nom

viejos m. pl.
* forma plural de viejo
# vielh
## Occità

   * Pronúncia: /biˈel/
   * Àudio: Bearn

### Adjectiu

vielh m. ‎(femení vielha, plural masculí vielhs, plural femení vielhas o vielhes [aranès])
* (gascó) forma alternativa de vièlh ‎(«vell»)

#### Antònims

* joen

#### Relacionats

* vielhèr
* vielhessa

### Vegeu també

* Guilhemjoan, Patric. Diccionari elementari francés-occitan occitan-francés (gascon), 2005. Ortès: Per Noste, p. 141. ISBN 2-86866-037-1.
# vielha
## Occità

   * Pronúncia: /biˈe.ʎo̞/
   * Àudio: Bearn

### Adjectiu

vielha f. ‎(plural vielhas o vielhes [aranès])
* forma femenina de vielh
# vielem
## Alemany

   * Pronúncia: /fiːləm/

### Adjectiu

vielem
* forma declinada de viel
# verbalizzante
## Italià
### Verb

verbalizzante
* participi present de verbalizzare
# verbalizzare
## Italià

   * Pronúncia: /ver.ba.liżˈżaː.re/
   * Etimologia: De verbale i el sufix -izzare, segle XIV.

### Verb

verbalizzare
* verbalitzar

#### Derivats

* verbalizzatore
* verbalizzazione

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·liż·żà·re (5)
* Anagrama: verbalizzerà

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre verbalizzare1
* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre verbalizzare2
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre verbalizzare
# verbalizzarono
## Italià
### Verb

verbalizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de verbalizzare
# verbalizzassero
## Italià
### Verb

verbalizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de verbalizzare
# verbalizzai
## Italià
### Verb

verbalizzai
* primera persona singular (io) del passat de verbalizzare
# verbalizzammo
## Italià
### Verb

verbalizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de verbalizzare
# verbalizzano
## Italià
### Verb

verbalizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de verbalizzare
# verbalizzasse
## Italià
### Verb

verbalizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de verbalizzare
# verbalizza
## Italià
### Verb

verbalizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de verbalizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de verbalizzare
# verbalizzando
## Italià
### Verb

verbalizzando
* gerundi de verbalizzare
# uperitze
## Català
### Verb

uperitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de uperitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb uperitzar.
# uperitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.pə.ɾiˈd͡zɛw/ balear /u.pə.ɾiˈd͡zəw/, /u.pə.ɾiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /u.pe.ɾiˈd͡zew/, valencià /u.pe.ɾiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

uperitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de uperitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb uperitzar.
# uperitzi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pəˈɾi.d͡zi/ Occidental: nord-occidental /u.peˈɾi.d͡zi/, valencià /u.peˈɾi.zi/
   * Rimes: -idzi

### Verb

uperitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de uperitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb uperitzar.
# uperitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pəˈɾi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /u.peˈɾi.d͡zes/, valencià /u.peˈɾi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

uperitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de uperitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
# uperitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pə.ɾiˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /u.pe.ɾiˈd͡ze.sen/, valencià /u.pe.ɾiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

uperitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb uperitzar.
# uperitzessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pə.ɾiˈd͡ze.sis/ Occidental: nord-occidental /u.pe.ɾiˈd͡ze.sis/, valencià /u.pe.ɾiˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

uperitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb uperitzar.
# uperitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pəˈɾi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /u.peˈɾi.d͡zen/, valencià /u.peˈɾi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

uperitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de uperitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb uperitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb uperitzar.
# uperitzesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pə.ɾiˈd͡ze.səs/ Occidental: nord-occidental /u.pe.ɾiˈd͡ze.ses/, valencià /u.pe.ɾiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

uperitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb uperitzar.
# uperitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pə.ɾiˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /u.pe.ɾiˈd͡ze.sin/, valencià /u.pe.ɾiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

uperitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb uperitzar.
# via
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbi.ə/, balear /ˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /ˈbi.a/ valencià /ˈvi.a/, /ˈbi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí via ‎(«camí o carrer»), segle XII.

### Nom

via f. ‎(plural vies)
* rail
* Nom genèric per a camí o carrer.

#### Compostos i expressions

* fer via

#### Derivats

* aviar

#### Traduccions
### Interjecció

via
* Apressament a algú perquè surti d’allà on es troba.

### Verb

via
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de viar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·a (2)
* Anagrames: avi, iva, Iva, vai

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈviːə/, /ˈvaɪə/

### Nom

via ‎(plural vias o viae)
* via, especialment de l'antiga Roma

### Vegeu també

* via. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Italià

   * Pronúncia: /ˈviː.a/

### Nom

via f. ‎(plural vie)
* carrer
* camí, sender
* (figuradament) via, canal, mitjà

#### Compostos i expressions

* dare il via - donar el tret de sortida

### Adverbi

via
* fora

#### Compostos i expressions

* andare via - anar-se'n
* dare via - donar, regalar
* mandare via - fer fora, acomiadar
* tirare via - fer via

### Interjecció

via
* vinga!
* fora!

### Miscel·lània

* Síl·labes: vì·a (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪ.a/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea voiḱ-.

### Nom

via f. ‎(genitiu viae)
* carrer
* camí, drecera
* manera

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | via | viae |
| Vocatiu | via | viae |
| Acusatiu | viam | viās |
| Genitiu | viae | viārum |
| Datiu | viae | viīs |
| Ablatiu | viā | viīs |

#### Relacionats

* bivium
* triviālis
# vi de pomes
## Català

   * Etimologia: Possible calc del basc sagardo, de sagar ‎(«poma») i ardo ‎(«vi»).

### Nom

vi de pomes m. ‎(plural vins de pomes)
* sidra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# vi negre
## Català
### Nom

vi negre m. ‎(plural vins negres)
* Vi de color fosc elaborat amb el most i la pellofa.

#### Traduccions

* Alemany: Rotwein $^{(de)}$ m.
* Anglès: red wine $^{(en)}$
* Castellà: vino tinto $^{(es)}$
* Francès: vin rouge $^{(fr)}$
* Gallec: viño tinto $^{(gl)}$ m.
* Italià: vino rosso $^{(it)}$ m.
* Llengua de signes catalana: VI-NEGRE $^{(csc)}$
* Portuguès: vinho tinto $^{(pt)}$ m.
* Romaní: kali mol $^{(rom)}$ f.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, Optimot
# veïven
## Català
### Verb

veïven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de veure.
# veïves
## Català
### Verb

veïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de veure.
# vi de pedra
## Català
### Nom

vi de pedra m. ‎(plural vins de pedra)
* Tipologia de vi la fermentació del qual es realitza en trulls de pedra.
# via fora
## Català

   * Etimologia: Vegeu les interjeccions via i fora, també fer via.

### Interjecció

via fora
* (històric) Senyal d’alarma perquè la gent surti al carrer a defensar-se d’una amenaça.
    «Al mas sols hi havia la Tereseta, que els rebé amb una cara ferrenya. Àdhuc els amenaçà en cridar via fora, lladres!, si passaven la porta, car, segons deia, no tenia pas el disgust de conèixe'ls.» (Prudenci Bertrana, L’hereu, 1931)
    «Moltes dones eren penjades acusades de bruixeria i altres, veient que el blat escassejava, cridaven davant de les cases dels consellers el crit de "¡Via fora fam!".» (Montserrat Roig, Digues que m'estimes encara que sigui mentida, 1995)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC, DCVB, DSFF
# veïns
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈins/, balear /vəˈins/ Occidental: nord-occidental /beˈins/ valencià /veˈins/, /beˈins/
   * Rimes: -ins

### Adjectiu

veïns m. pl.
* Forma plural de veí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ïns (2)
* Anagrames: vesin, vines, Viñes, visen
# veïva
## Català
### Verb

veïva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de veure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de veure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ï·va (3)
* Anagrames: avive, vaivé
# visquéssem
## Català
### Verb

visquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
# visquéssim
## Català
### Verb

visquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
# vist i plau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bis.tiˈpɫaw/, balear /vis.tiˈpɫaw/ Occidental: nord-occidental /bis.tiˈpɫaw/ valencià /vis.tiˈpɫaw/, /bis.tiˈpɫaw/
   * Etimologia: De veure i plaure.

### Frase feta

vist i plau
* Verificat i conformat quan se n'ha donat el vistiplau.
    Vist i plau / El director.

#### Notes

* Se sol posar al final dels documents, de forma aïllada, com a sinònim de verificat i conforme. El terme vistiplau s'usa com a terme genèric per referir-se a verificació i conformitat.

#### Traduccions

* Castellà: visto bueno $^{(es)}$ m.

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# visqués
## Català
### Verb

visqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
# visquésseu
## Català
### Verb

visquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
# visquéssiu
## Català
### Verb

visquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viure.
# visrei
## Català antic
### Nom

visrei m. ‎(plural visreis)
* virrei

#### Descendents

* Castellà: visorey

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo, CIVAL
# visquí
## Català
### Verb

visquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de viure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vis·quí (2)
* Anagrama: viquis
# visreis
## Català antic
### Nom

visreis
* forma plural de visrei
# virolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾuˈɫa.ɾən/ balear /vi.ɾoˈɫa.ɾən/, /vi.ɾuˈɫa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾoˈɫa.ɾen/ valencià /vi.ɾoˈɫa.ɾen/, /bi.ɾoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

virolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de virolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb virolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orlariven
# virolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾu.ɫəˈɾi.ə/ balear /vi.ɾo.ɫəˈɾi.ə/, /vi.ɾu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾo.ɫaˈɾi.a/ valencià /vi.ɾo.ɫaˈɾi.a/, /bi.ɾo.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

virolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de virolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de virolar.
# virolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾu.ɫəˈɾas/ balear /vi.ɾo.ɫəˈɾas/, /vi.ɾu.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾo.ɫaˈɾas/ valencià /vi.ɾo.ɫaˈɾas/, /bi.ɾo.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

virolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de virolar.
# virolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾu.ɫəˈɾi.əs/ balear /vi.ɾo.ɫəˈɾi.əs/, /vi.ɾu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾo.ɫaˈɾi.es/ valencià /vi.ɾo.ɫaˈɾi.es/, /bi.ɾo.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

virolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de virolar.
# virolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾu.ɫəˈɾi.ən/ balear /vi.ɾo.ɫəˈɾi.ən/, /vi.ɾu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾo.ɫaˈɾi.en/ valencià /vi.ɾo.ɫaˈɾi.en/, /bi.ɾo.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

virolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de virolar.
# virolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾuˈɫa.ɾəs/ balear /vi.ɾoˈɫa.ɾəs/, /vi.ɾuˈɫa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾoˈɫa.ɾes/ valencià /vi.ɾoˈɫa.ɾes/, /bi.ɾoˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

virolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de virolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb virolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orlarives
# virolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾu.ɫəˈɾɛw/ balear /vi.ɾo.ɫəˈɾəw/, /vi.ɾu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾo.ɫaˈɾew/ valencià /vi.ɾo.ɫaˈɾew/, /bi.ɾo.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

virolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de virolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orlaríveu
# virolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ɾu.ɫəˈɾa/ balear /vi.ɾo.ɫəˈɾa/, /vi.ɾu.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /bi.ɾo.ɫaˈɾa/ valencià /vi.ɾo.ɫaˈɾa/, /bi.ɾo.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

virolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de virolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orlariva
# urruntzek
## Basc
### Nom

urruntzek
* ergatiu indefinit de urruntze
# urruntzeko
## Basc
### Nom

urruntzeko
* genitiu locatiu definit singular de urruntze
# urruntzeren
## Basc
### Nom

urruntzeren
* genitiu indefinit de urruntze
# urruntzeez
## Basc
### Nom

urruntzeez
* instrumental definit plural de urruntze
# urruntzerantz
## Basc
### Nom

urruntzerantz
* al·latiu direccional definit singular de urruntze
# urruntzerentzat
## Basc
### Nom

urruntzerentzat
* benefactiu indefinit de urruntze
# urruntzeraino
## Basc
### Nom

urruntzeraino
* terminatiu definit singular de urruntze
# urruntzerengatik
## Basc
### Nom

urruntzerengatik
* causal indefinit de urruntze
# urruntzera
## Basc
### Nom

urruntzera
* al·latiu definit singular de urruntze
# urruntzerekin
## Basc
### Nom

urruntzerekin
* comitatiu indefinit de urruntze
# victorejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.əs/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾi.əs/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾi.es/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.es/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

victorejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de victorejar.
# victorejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.ə/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾi.ə/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾi.a/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.a/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

victorejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de victorejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de victorejar.
# victorejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.ən/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾi.ən/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾi.en/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.en/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

victorejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de victorejar.
# victorejassen
## Català
### Verb

victorejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb victorejar.
# victorejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾas/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾas/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾas/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾas/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

victorejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de victorejar.
# victorejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾa/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾa/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾa/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾa/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

victorejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de victorejar.
# victorejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾe/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾe/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾe/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾe/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

victorejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de victorejar.
# victorejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.əw/ balear /vik.to.ɾə.ʒəˈɾi.əw/, /vik.tu.ɾə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /bik.to.ɾe.ʒaˈɾi.ew/ valencià /vik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.ew/, /bik.to.ɾe.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

victorejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de victorejar.
# victorejasses
## Català
### Verb

victorejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb victorejar.
# vigili
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈʒi.ɫi/, balear /viˈʒi.ɫi/ Occidental: nord-occidental /biˈʒi.ɫi/ valencià /viˈd͡ʒi.ɫi/, /biˈd͡ʒi.ɫi/
   * Rimes: -ili

### Verb

vigili
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vigilar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vigilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vigilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vigilar.

## Italià

   * Pronúncia: /ˈviː.d͡ʒi.li/

### Nom

vigili m. f. pl.
* vigilants
# vigilo
## Català
### Verb

vigilo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vigilar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vigilar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vigilar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /biˈxi.lo/, meridional /biˈhi.lo/
       Americà: alt /biˈxi.lo/, baix /biˈhi.lo/, austral /biˈxi.lo/
   * Rimes: -ilo

### Verb

vigilo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb vigilar
# vigilos
## Català
### Verb

vigilos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vigilar.
# vigilia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /biˈxi.lja/, meridional /biˈhi.lja/
       Americà: alt /biˈxi.lja/, baix /biˈhi.lja/, austral /biˈxi.lja/
   * Rimes: -ilja

### Nom

vigilia f. ‎(plural vigilias)
* vigília

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·gi·lia (3)
# vigilis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈʒi.ɫis/, balear /viˈʒi.ɫis/ Occidental: nord-occidental /biˈʒi.ɫis/ valencià /viˈd͡ʒi.ɫis/, /biˈd͡ʒi.ɫis/
   * Rimes: -ilis

### Verb

vigilis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vigilar.
# vigilà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ʒiˈɫa/, balear /vi.ʒiˈɫa/ Occidental: nord-occidental /bi.ʒiˈɫa/ valencià /vi.d͡ʒiˈɫa/, /bi.d͡ʒiˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

vigilà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vigilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·gi·là (3)
* Anagrames: galivi, galiví, glívia
# vigilias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /biˈxi.ljas/, meridional /biˈhi.ljah/
       Americà: alt /biˈxi.l(ja)s/, baix /biˈhi.ljah/, austral /biˈxi.ljas/
   * Rimes: -iljas

### Nom

vigilias f. pl.
* forma plural de vigilia
# vigilin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈʒi.ɫin/, balear /viˈʒi.ɫin/ Occidental: nord-occidental /biˈʒi.ɫin/ valencià /viˈd͡ʒi.ɫin/, /biˈd͡ʒi.ɫin/
   * Rimes: -ilin

### Verb

vigilin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vigilar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vigilar.
# vigils
## Anglès
### Nom

vigils
* forma plural de vigil
# vuitantes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bujˈtan.təs/, balear /vujˈtan.təs/ Occidental: nord-occidental /bujˈtan.tes/ valencià /vujˈtan.tes/, /bwiˈtan.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

vuitantes m. pl.
* Forma plural de vuitanta.

#### Sinònims

* huitantes en valencià

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·tes (3)
* Anagrama: estuviant
# vuitantina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buj.tənˈti.nə/, balear /vuj.tənˈti.nə/ Occidental: nord-occidental /buj.tanˈti.na/ valencià /vuj.tanˈti.na/, /bwi.tanˈti.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

vuitantina f. ‎(plural vuitantines)
* Forma femenina de vuitantí.

### Nom

vuitantina f. ‎(plural vuitantines)
* Forma femenina de vuitantí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·ti·na (4)
# vuitantins
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buj.tənˈtins/, balear /vuj.tənˈtins/ Occidental: nord-occidental /buj.tanˈtins/ valencià /vuj.tanˈtins/, /bwi.tanˈtins/
   * Rimes: -ins

### Adjectiu

vuitantins m. pl.
* Forma plural de vuitantí.

### Nom

vuitantins m. pl.
* Forma plural de vuitantí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·tins (3)
# vuitantines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buj.tənˈti.nəs/, balear /vuj.tənˈti.nəs/ Occidental: nord-occidental /buj.tanˈti.nes/ valencià /vuj.tanˈti.nes/, /bwi.tanˈti.nes/
   * Rimes: -ines

### Adjectiu

vuitantines f. pl.
* Forma plural de vuitantina.

### Nom

vuitantines f. pl.
* Forma plural de vuitantina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·ti·nes (4)
# vuitanté
## Català
### Numeral

vuitanté m. ‎(femení vuitantena, plural masculí vuitantens, plural femení vuitantenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vuitantè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·té (3)
* Anagrames: tintàveu, tuitaven
# vuitantí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buj.tənˈti/, balear /vuj.tənˈti/ Occidental: nord-occidental /buj.tanˈti/ valencià /vuj.tanˈti/, /bwi.tanˈti/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De vuitanta i el sufix -í.

### Adjectiu

vuitantí m. ‎(femení vuitantina, plural masculí vuitantins, plural femení vuitantines)
* Sinònim de octogenari.

#### Variants

* huitantí

#### Relacionats

* 30, 40, 50, 60, 70, 80, 90

### Nom

vuitantí m. ‎(plural vuitantins, femení vuitantina)
* Sinònim de octogenari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vui·tan·tí (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB