OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# deshumanitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.niˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.niˈd͡za.ða/, valencià /de.zu.ma.niˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

deshumanitzada
* Participi femení singular del verb deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·da (6)
# cucuc
## Català

   * Pronúncia: /kuˈkuk/
   * Rimes: -uk
   * Etimologia: De *cuc-cuc, calc del llatí cucūlus, segle XIX.

### Nom

cucuc m. ‎(plural cucucs)
* (valencià) Forma alternativa de cucut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·cuc (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# cucucs
## Català

   * Pronúncia: /kuˈkuks/
   * Rimes: -uks

### Nom

cucucs m. pl.
* Forma plural de cucuc.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·cucs (2)
# cucullae
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊˈkʊl.laj/

### Nom

cucullae
* nominatiu plural de cuculla
* vocatiu plural de cuculla
* genitiu singular de cuculla
* datiu singular de cuculla
# cucullam
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊˈkʊl.lam/

### Nom

cucullam
* acusatiu singular de cuculla
# cucule
## Romanès
### Nom

cucule
* vocatiu singular de cuc
# cuculla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈku.ʎə/ balear /kuˈku.ʎə/, /kuˈku.jə/ Occidental: /kuˈku.ʎa/
   * Rimes: -uʎa
   * Etimologia: Del llatí cuculla ‎(«caputxa»), segle XVII. Doblet del patrimonial cogulla.

### Nom

cuculla f. ‎(plural cuculles)
* Torre acabada en forma de pinacle.
* Cim agut d'una muntanya.
* Mocador que es posa al voltant del cap amb una punxa cap amunt.

#### Traduccions

* Anglès: spire $^{(en)}$
* Castellà: aguja $^{(es)}$
* Francès: flèche $^{(fr)}$
* Italià: guglia $^{(it)}$
* Anglès: peak $^{(en)}$
* Castellà: cima $^{(es)}$
* Francès: pic $^{(fr)}$
* Italià: picco $^{(it)}$
* Anglès: hood $^{(en)}$
* Castellà: cachirulo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·cu·lla (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Llatí

   * Pronúncia: /kʊˈkʊl.la/
   * Etimologia: Del protoitàlic *kul- («cobrir»).

### Nom

cuculla f. ‎(genitiu cucullae)
* caputxa, cuculla

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | cuculla | cucullae |
| Vocatiu | cuculla | cucullae |
| Acusatiu | cucullam | cucullās |
| Genitiu | cucullae | cucullārum |
| Datiu | cucullae | cucullīs |
| Ablatiu | cucullā | cucullīs |
# cucullarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊ.kʊlˈlaː.rʊm/

### Nom

cucullārum
* genitiu plural de cuculla
# cucul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

cucul
* nominatiu i acusatiu definit singular de cuc
# cucullas
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊˈkʊl.laːs/

### Nom

cucullās
* acusatiu plural de cuculla
# desconsellàssem
## Català
### Verb

desconsellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconselléssim, desconselléssem, desconsellàssim, desconsellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llàs·sem (5)
# desconselli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kunˈsɛ.ʎi/ balear /dəs.konˈsə.ʎi/, /dəs.kunˈsɛ.ʎi/ Occidental: /des.konˈse.ʎi/
   * Rimes: -ɛʎi

### Verb

desconselli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconsellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desconsellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desconsellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desconsellar.

#### Variants

* [1] desconsello, desconselle, desconsell
* [2] desconselle
* [3] desconselle
* [4] desconselle

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·lli (4)
# desconsellà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.səˈʎa/ balear /dəs.kon.səˈʎa/, /dəs.kun.səˈʎa/ Occidental: /des.kon.seˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

desconsellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llà (4)
* Anagrames: consellades, desaconsell
# desconsellàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.səˈʎa.ɾəm/ balear /dəs.kon.səˈʎa.ɾəm/, /dəs.kun.səˈʎa.ɾəm/ Occidental: /des.kon.seˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desconsellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desconsellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* [2] desconselléssim, desconselléssem, desconsellàssim, desconsellàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llà·rem (5)
# desconsellis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kunˈsɛ.ʎis/ balear /dəs.konˈsə.ʎis/, /dəs.kunˈsɛ.ʎis/ Occidental: /des.konˈse.ʎis/
   * Rimes: -ɛʎis

### Verb

desconsellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconselles

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llis (4)
# desconsellàs
## Català
### Verb

desconsellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* [1] desconsellessi, desconsellés, desconsellara
* [2] desconsellessi, desconsellés, desconsellara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llàs (4)
# desconsellàsseu
## Català
### Verb

desconsellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* desconselléssiu, desconsellésseu, desconsellàssiu, desconsellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llàs·seu (5)
# desconsellin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kunˈsɛ.ʎin/ balear /dəs.konˈsə.ʎin/, /dəs.kunˈsɛ.ʎin/ Occidental: /des.konˈse.ʎin/
   * Rimes: -ɛʎin

### Verb

desconsellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desconsellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desconsellar.

#### Variants

* [1] desconsellen
* [2] desconsellen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llin (4)
# desconsellàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.səˈʎa.ɾəw/ balear /dəs.kon.səˈʎa.ɾəw/, /dəs.kun.səˈʎa.ɾəw/ Occidental: /des.kon.seˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desconsellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desconsellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconsellar.

#### Variants

* [2] desconselléssiu, desconsellésseu, desconsellàssiu, desconsellàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llà·reu (5)
# desconsello
## Català

   * Pronúncia: central /dəs.kunˈsɛ.ʎu/, occidental /des.konˈse.ʎo/
   * Rimes: -ɛʎo

### Verb

desconsello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desconsellar.

#### Variants

* desconselle, desconselli, desconsell

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·se·llo (4)
# cântărețul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

cântărețul
* nominatiu i acusatiu definit singular de cântăreț
# cântărețului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

cântărețului
* genitiu i datiu definit singular de cântăreț
# cântăreți
## Romanès
### Nom

cântăreți
* forma plural de cântăreț
# cântărețule
## Romanès
### Nom

cântărețule
* vocatiu singular de cântăreț
# cântăreței
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

cântăreței
* genitiu i datiu definit singular de cântăreață
# cântăreților
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

cântăreților
* genitiu i datiu definit plural de cântăreț
* vocatiu plural de cântăreț
# cântărețe
## Romanès
### Nom

cântărețe
* forma plural de cântăreață
* genitiu i datiu indefinit singular de cântăreață
cântărețe
* vocatiu singular de cântăreț
# cântărețelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

cântărețelor
* genitiu i datiu definit plural de cântăreață
* vocatiu plural de cântăreață
# cântăreții
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

cântăreții
* nominatiu i acusatiu definit plural de cântăreț
# cântărețele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

cântărețele
* nominatiu i acusatiu definit plural de cântăreață
# dessagnasses
## Català
### Verb

dessagnasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dessagnar.
# dessagnassis
## Català
### Verb

dessagnassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dessagnar.
# dessagnava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.səŋˈna.βə/, balear /də.səŋˈna.və/ Occidental: nord-occidental /de.saŋˈna.βa/ valencià /de.saɡˈna.va/, /de.saɡˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

dessagnava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dessagnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dessagnar.
# dessagnassen
## Català
### Verb

dessagnassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dessagnar.
# dessagnassin
## Català
### Verb

dessagnassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dessagnar.
# dessagnau
## Català
### Verb

dessagnau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dessagnar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dessagnar.
# dessagnaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.səŋ.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /de.saŋ.naˈɾi.em/, valencià /de.saɡ.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

dessagnaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dessagnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·sag·na·rí·em (5)
* Anagrames: andaregéssim, desagermanis
# descontextualitzin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zin/ balear /dəs.kon.təks.tu.əˈɫi.d͡zin/, /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zin/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.aˈɫi.d͡zin/, valencià /des.kon.teks.tu.aˈɫi.zin/
   * Rimes: -idzin

### Verb

descontextualitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzen
* [2] descontextualitzen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zin (7)
# descontextualitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zis/ balear /dəs.kon.təks.tu.əˈɫi.d͡zis/, /dəs.kun.təks.tu.əˈɫi.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.aˈɫi.d͡zis/, valencià /des.kon.teks.tu.aˈɫi.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

descontextualitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zis (7)
# descontextualitzo
## Català
### Verb

descontextualitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitze, descontextualitzi, descontextualitz

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zo (7)
# descontextualitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəm/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəm/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

descontextualitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de descontextualitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [2] descontextualitzéssim, descontextualitzéssem, descontextualitzàssim, descontextualitzàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zà·rem (8)
# descontextualitzàsseu
## Català
### Verb

descontextualitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzéssiu, descontextualitzésseu, descontextualitzàssiu, descontextualitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zàs·seu (8)
# descontextualitzàssem
## Català
### Verb

descontextualitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzéssim, descontextualitzéssem, descontextualitzàssim, descontextualitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zàs·sem (8)
# descontextualitzàssim
## Català
### Verb

descontextualitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* descontextualitzéssim, descontextualitzéssem, descontextualitzàssem, descontextualitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zàs·sim (8)
# descontextualitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

descontextualitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de descontextualitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zà (7)
* Anagrama: contextualitzades
# descontextualitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ balear /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəw/, /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

descontextualitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de descontextualitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [2] descontextualitzéssiu, descontextualitzésseu, descontextualitzàssiu, descontextualitzàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zà·reu (8)
# descontextualitzàs
## Català
### Verb

descontextualitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descontextualitzar.

#### Variants

* [1] descontextualitzés, descontextualitzara
* [2] descontextualitzés, descontextualitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·tex·tu·a·lit·zàs (7)
# destituiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.ti.tujˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /des.ti.tujˈɾi.ew/ valencià /des.ti.tujˈɾi.ew/, /des.ti.twiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

destituiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destituir.

#### Variants

* destituiríveu

## Català antic
### Verb

destituiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de destituir

#### Variants

* destituiríets
# destituiríveu
## Català
### Verb

destituiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destituir.

#### Variants

* destituiríeu
# destituisquem
## Català
### Verb

destituisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* destituïm, destituïguem
# destituissen
## Català antic
### Verb

destituissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de destituir

#### Variants

* destituiren
# destituist
## Català antic
### Verb

destituist
* segona persona singular (tu) del passat de destituir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de destituir

#### Variants

* [1] destituires
* [2] destituíreu
# destituit
## Català antic
### Verb

destituit
* participi masculí singular de destituir
# destituis
## Llatí

   * Pronúncia: /deːsˈtɪ.tʊ.ɪs/

### Verb

dēstituis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēstituō
# destituisqueu
## Català
### Verb

destituisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb destituir.

#### Variants

* destituïu, destituïgueu
# destituisses
## Català antic
### Verb

destituisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de destituir

#### Variants

* destituires
# dauphin noir du Chili
## Francès
### Nom

dauphin noir du Chili m. ‎(plural dauphins noirs du Chili)
* dofí negre

### Vegeu també

* dauphin noir du Chili. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin à bosse de l'Atlantique
## Francès
### Nom

dauphin à bosse de l'Atlantique m. ‎(plural dauphins à bosse de l'Atlantique)
* dofí d'estuari atlàntic

### Vegeu també

* dauphin à bosse de l'Atlantique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin à bosse indo-pacifique
## Francès
### Nom

dauphin à bosse indo-pacifique m. ‎(plural dauphins à bosse indo-pacifique)
* dofí d'estuari indopacífic

### Vegeu també

* dauphin à bosse indo-pacifique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin fluviatil de Chine
## Francès
### Nom

dauphin fluviatil de Chine m. ‎(plural dauphins fluviatils de Chine)
* dofí del Iang-Tsé

### Vegeu també

* dauphin fluviatil de Chine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin sombre
## Francès
### Nom

dauphin sombre m. ‎(plural dauphins sombres)
* dofí fosc

### Vegeu també

* dauphin sombre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin à dos lisse boréal
## Francès
### Nom

dauphin à dos lisse boréal m.
* dofí septentrional

### Vegeu també

* dauphin à dos lisse boréal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin tacheté de l'Atlantique
## Francès
### Nom

dauphin tacheté de l'Atlantique m. ‎(plural dauphins tachetés de l'Atlantique)
* dofí ratllat de l'Atlàntic

### Vegeu també

* dauphin tacheté de l'Atlantique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin tacheté pantropical
## Francès
### Nom

dauphin tacheté pantropical m.
* dofí ratllat tropical

### Vegeu també

* dauphin tacheté pantropical. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin à bec blanc
## Francès
### Nom

dauphin à bec blanc m. ‎(plural dauphins à bec blanc)
* dofí de morro blanc

### Vegeu també

* dauphin à bec blanc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dauphin longirostre
## Francès
### Nom

dauphin longirostre m.
* dofí de morro llarg

### Vegeu també

* dauphin longirostre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# defensegués
## Català
### Verb

defensegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defenseguéssou
## Català
### Verb

defenseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defenseguesses
## Català
### Verb

defenseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defensen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈfɛn.sən/, occidental /deˈfen.sen/
   * Rimes: -ɛnsen

### Verb

defensen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de defensar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb defensar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb defensar.
# defenseguessa
## Català
### Verb

defenseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defensegueu
## Català
### Verb

defensegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb defensar.
# defenseless
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈfɛnsləs/

### Adjectiu

defenseless ‎(comparatiu more defenseless, superlatiu most defenseless)
* (Am.) indefens

#### Sinònims

* defenceless

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# defenseguessen
## Català
### Verb

defenseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# defenseguéssom
## Català
### Verb

defenseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb defensar.
# devallo
## Català
### Verb

devallo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de devallar.

#### Variants

* devalle

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llo (3)
# devallàssem
## Català
### Verb

devallàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* devalléssem, devallàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llàs·sem (4)
# devalles
## Català
### Verb

devalles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de devallar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lles (3)
* Anagrames: llevades, vedellàs
# devallesses
## Català
### Verb

devallesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* devallasses, devallares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lles·ses (4)
* Anagrama: vedellasses
# devallà
## Català
### Verb

devallà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llà (3)
* Anagrama: llevada
# devallàreu
## Català
### Verb

devallàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de devallar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* [2] devallésseu, devallàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llà·reu (4)
# devallàsseu
## Català
### Verb

devallàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* devallésseu, devallàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llàs·seu (4)
# devallessen
## Català
### Verb

devallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* devallassen, devallaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lles·sen (4)
* Anagrama: vedellassen
# devalleu
## Català
### Verb

devalleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de devallar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb devallar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lleu (3)
* Anagrama: vedellau
# devallàrem
## Català
### Verb

devallàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de devallar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* [2] devalléssem, devallàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·llà·rem (4)
# dessaladora
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.sə.ɫəˈðo.ɾə/, occidental /de.sa.ɫaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: Del castellà desaladora.

### Nom

dessaladora f. ‎(plural dessaladores)
* (castellanisme) dessalinitzadora

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·sa·la·do·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# dessalement
## Francès

   * Pronúncia: /de.salˈmɑ̃/

### Nom

dessalement m. ‎(plural dessalements)
* dessalinització

#### Sinònims

* désalinisation
# dessalements
## Francès

   * Pronúncia: /dɛ.salˈmɑ̃/

### Nom

dessalements m. pl.
* forma plural de dessalement
# dessalinizacions
## Occità

   * Pronúncia: /de.sa.li.ni.zaˈsjus/

### Nom

dessalinizacions f. pl.
* forma plural de dessalinizacion
# desse
## Italià
### Verb

desse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de dare
# dessalinizacion
## Occità

   * Pronúncia: /de(s).sa.li.ni.zaˈsju/

### Nom

dessalinizacion f. ‎(plural dessalinizacions)
* dessalinització