OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incansablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kanˌsa.βleˈmen.te\, meridional \iŋ.kaŋˌsa.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.kanˌsa.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.kaŋˌsa.βleˈmen.te\, austral \iŋ.kanˌsa.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incansable i el sufix -mente.

### Adverbi

incansablemente
* incansablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·can·sa·ble·men·te (6)
# incantas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkan.taːs/

### Verb

incantās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de incanto
# infectarien
## Català
### Verb

infectarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infectar.
# infectariva
## Català
### Verb

infectariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de infectar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infectar.
# infectarives
## Català
### Verb

infectarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de infectar.
# infectaries
## Català
### Verb

infectaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de infectar.
# infectarà
## Català
### Verb

infectarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ta·rà (4)
* Anagrama: encatifar
# infectariven
## Català
### Verb

infectariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de infectar.
# infectaré
## Català
### Verb

infectaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ta·ré (4)
* Anagrama: frenètica

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fek.taˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.fek.t(a)ˈɾe\, baix \iŋ.fek.taˈɾe\, austral \iɱ.fek.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infectaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infectar
# infectarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fekˈtaɾ.se\
       Americà: alt \iɱ.fekˈtaɾ.s(e)\, baix \iŋ.fekˈtaɾ.se\, austral \iɱ.fekˈtaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

infectarse trans., pron. ‎(present me infecto, passat me infecté, futur me infectaré)
* forma pronominal de infectar
# infectaràs
## Català
### Verb

infectaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infectar.

### Miscel·lània

* Anagrama: estrafacin
# intervingues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈbiŋ.ɡəs/, balear /in.təɾˈviŋ.ɡəs/ Occidental: nord-occidental /in.terˈβiŋ.ɡes/ valencià /in.teɾˈviŋ.ɡes/, /in.teɾˈβiŋ.ɡes/
   * Rimes: -iŋɡes

### Verb

intervingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gues (4)
* Anagrama: intervenguis
# intervinguessen
## Català
### Verb

intervinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gues·sen (5)
* Anagrama: intervenguessin
# intervingueres
## Català
### Verb

intervingueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intervenir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguessin
## Català
### Verb

intervinguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguessis
## Català
### Verb

intervinguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguera
## Català
### Verb

intervinguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguesses
## Català
### Verb

intervinguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gues·ses (5)
* Anagrama: intervenguessis
# intervingueu
## Català
### Verb

intervingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intervenir.
# intervingui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈbiŋ.ɡi/, balear /in.təɾˈviŋ.ɡi/ Occidental: nord-occidental /in.terˈβiŋ.ɡi/ valencià /in.teɾˈviŋ.ɡi/, /in.teɾˈβiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

intervingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intervenir.
# intervingueren
## Català
### Verb

intervingueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intervenir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# infatuated
## Anglès
### Verb

infatuated
* passat i participi de infatuate
# infatuaven
## Català
### Verb

infatuaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de infatuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·tu·a·ven (5)
* Anagrama: infantàveu
# infatue
## Català
### Verb

infatue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infatuar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infatuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infatuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infatuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfuita
# infatuating
## Anglès
### Verb

infatuating
* gerundi de infatuate
# infatuau
## Català
### Verb

infatuau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de infatuar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb infatuar.
# infatuates
## Anglès
### Verb

infatuates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de infatuate
# infatuava
## Català
### Verb

infatuava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infatuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de infatuar.
# infatuaves
## Català
### Verb

infatuaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de infatuar.
# insubordinà
## Català
### Verb

insubordinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de insubordinar.
# insubordinàieu
## Català
### Verb

insubordinàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insubordinar.
# insubordinàrem
## Català
### Verb

insubordinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de insubordinar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinàsseu
## Català
### Verb

insubordinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinàssim
## Català
### Verb

insubordinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinos
## Català
### Verb

insubordinos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinàs
## Català
### Verb

insubordinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinàssem
## Català
### Verb

insubordinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# insubordinàreu
## Català
### Verb

insubordinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de insubordinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insubordinar.
# infrautilitzessin
## Català
### Verb

infrautilitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzeu
## Català
### Verb

infrautilitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb infrautilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitze
## Català
### Verb

infrautilitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infrautilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infrautilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzen
## Català
### Verb

infrautilitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infrautilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzes
## Català
### Verb

infrautilitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzessen
## Català
### Verb

infrautilitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzaves
## Català
### Verb

infrautilitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de infrautilitzar.
# infrautilitzesses
## Català
### Verb

infrautilitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzessis
## Català
### Verb

infrautilitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# intxaur
## Basc
### Nom

intxaur inan.
* nou (fruit de la noguera)

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
intxaur
intxaurra
intxaurrak
Ergatiu
intxaurrek
intxaurrak
intxaurrek
Datiu
intxaurri
intxaurrari
intxaurrei
Genitiu
intxaurren
intxaurraren
intxaurren
Comitatiu
intxaurrekin
intxaurrarekin
intxaurrekin
Benefactiu
intxaurrentzat
intxaurrarentzat
intxaurrentzat
Instrumental
intxaurrez
intxaurraz
intxaurrez
Partitiu
intxaurrik
Prolatiu
intxaurtzat
Causal
intxaurrengatik
intxaurrarengatik
intxaurrengatik
Locatius
Inessiu
intxaurretan
intxaurrean
intxaurretan
Ablatiu
intxaurretatik
intxaurretik
intxaurretatik
Al·latiu
intxaurretara
intxaurrera
intxaurretara
Terminatiu
intxaurretaraino
intxaurreraino
intxaurretaraino
Al·l. direcional
intxaurretarantz
intxaurrerantz
intxaurretarantz
Gen. locatiu
intxaurretako
intxaurreko
intxaurretako :
# intxaurrarengatik
## Basc
### Nom

intxaurrarengatik
* causal definit singular de intxaur
# intxaurrarentzat
## Basc
### Nom

intxaurrarentzat
* benefactiu definit singular de intxaur
# intuïxes
## Català
### Verb

intuïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de intuir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intuir.
# intxaurrak
## Basc
### Nom

intxaurrak
* absolutiu definit plural de intxaur
* ergatiu definit singular de intxaur
# intxaurraren
## Basc
### Nom

intxaurraren
* genitiu definit singular de intxaur
# intuïxo
## Català
### Verb

intuïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intuir.
# intuïxos
## Català
### Verb

intuïxos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intuir.
# intxaurra
## Basc
### Nom

intxaurra
* absolutiu definit singular de intxaur
# intxaurrarekin
## Basc
### Nom

intxaurrarekin
* comitatiu definit singular de intxaur
# irrompésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.səw/, occidental /i.romˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

irrompésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Vosaltres/vós] irrompéssiu, irrompésseu o irrompéreu.
# irrompéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.sim/, occidental /i.romˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

irrompéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Nosaltres] irrompéssim, irrompéssem o irrompérem.
# irrompéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.səm/, occidental /i.romˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

irrompéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Nosaltres] irrompéssim, irrompéssem o irrompérem.
# irrompérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.ɾəm/, occidental /i.romˈpe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

irrompérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de irrompre.
    [Nosaltres] irrompérem o vam/vàrem irrompre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma valenciana: [nosaltres] irrompéssim, irrompéssem o irrompérem.
# irrompéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.ɾəw/, occidental /i.romˈpe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

irrompéreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de irrompre.
    [Vosaltres/vós] irrompéreu o vau/vàreu irrompre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] irrompéssiu, irrompésseu o irrompéreu.
# irrompés
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpes/, occidental /i.romˈpes/
   * Rimes: -es

### Verb

irrompés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Jo] irrompés o irrompera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Ell/ella/vostè] irrompés o irrompera.

### Miscel·lània

* Anagrama: rompries
# irrompé
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe/, occidental /i.romˈpe/
   * Rimes: -e

### Verb

irrompé
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de irrompre.
    [Ell/ella/vostè] irrompé o va irrompre.
# interrogàsseu
## Català
### Verb

interrogàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·gàs·seu (5)
* Anagrama: interroguessa
# interrogàssim
## Català
### Verb

interrogàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interromp
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.təˈromp/, occidental /in.teˈromp/
   * Rimes: -omp

### Verb

interromp
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interrompre.
    Forma amb desinència zero valenciana, baleàrica i algueresa: [Jo] interrompo, interromp o interrompi.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interrompre.
    [Ell/ella/vostè] interromp.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb interrompre.
    [Tu] interromp

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·romp (3)
* Anagrama: irrompent
# interrompa
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.təˈrom.pə/, occidental /in.teˈrom.pa/
   * Rimes: -ompa

### Verb

interrompa
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interrompre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interrompre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interrompre.

#### Variants

* interrompi

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pa (4)
* Anagrames: emportinar, importaren, tromparien
# interrogàs
## Català
### Verb

interrogàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interrogàveu
## Català
### Verb

interrogàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interrogar.
# interrogàssem
## Català
### Verb

interrogàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interrogàssiu
## Català
### Verb

interrogàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# ingot
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪŋgət/

### Nom

ingot ‎(plural ingots)
* lingot

### Vegeu també

* ingot. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# ingots
## Anglès
### Nom

ingots
* forma plural de ingot
# ingrederis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡrɛ.dɛ.rɪs/

### Verb

ingrederis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ingredior
# ingredi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪŋ.ɡrɛ.diː/

### Verb

ingredī
* infinitiu del present actiu de ingredior
# ingredienco
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.ɡre.diˈen.t͡so/

### Nom

ingredienco ‎(acusatiu ingrediencon, plural ingrediencoj, plural acusatiu ingrediencojn)
* ingredient
# inglîzî
## Kurd

   * Pronúncia: /ɪŋɡliːˈziː/
   * Etimologia: De inglîz i el sufix -î.

### Nom

inglîzî f.
* anglès (llengua)

### Adjectiu

inglîzî
* anglès

#### Variants

* îngilîzî

#### Relacionats

* inglîz

### Miscel·lània

* Síl·labes: ing·lî·zî (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en kurd
# ingrediencojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.ɡre.diˈen.t͡sojn/

### Nom

ingrediencojn
* acusatiu plural de ingredienco
# inglés medio
## Castellà
### Nom

inglés medio m. ‎(només en singular)
* anglès mitjà
# ingrediencoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.ɡre.diˈen.t͡soj/

### Nom

ingrediencoj
* forma plural de ingredienco
# ingrediencon
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.ɡre.diˈen.t͡son/

### Nom

ingrediencon
* acusatiu de ingredienco
# joka
## Finès
### Adjectiu

joka ‎(genitiu jonka, partitiu jota) (declinat amb arrel jo- i clític -ka)
* cada (distributiu)
    joka päiväcada dia

#### Relacionats

* jokainen

### Pronom

joka ‎(genitiu jonka, partitiu jota) (declinat amb arrel jo- i clític -ka)
* que/què (pronom relatiu) (el referent sempre és la paraula anterior, altrament es fa servir mikä)
    tässä on mies, joka sen tekiaquest és l'home que ho ha fet

#### Relacionats

* mikä

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre joka
# joku
## Finès
### Adjectiu

joku
* un/una (persona), algun/a (persona)
    Äiti, ovella on joku miesMama, hi ha un home a la porta

#### Relacionats

* jokin

### Pronom

joku ‎(genitiu jonkun, partitiu jotakuta)
* algú
    joku odottaa sinuaalgú t'està esperant

#### Relacionats

* jokin
* kaikki

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre joku
# jointly
## Anglès

   * Etimologia: De joint i el sufix -ly.

### Adverbi

jointly ‎(no comparable)
* conjuntament
# joints
## Anglès
### Nom

joints
* forma plural de joint
# jokers
## Anglès
### Nom

jokers
* forma plural de joker

## Francès

   * Pronúncia: /ʒɔˈkɛʁ/

### Nom

jokers m. pl.
* forma plural de joker
# joint
## Anglès

   * Pronúncia: /dʒɔɪnt/

### Adjectiu

joint ‎(no comparable)
* conjunt

### Nom

joint ‎(plural joints)
* juntura
* (anatomia) articulació
* (billar) rosca
# joint research
## Anglès
### Nom

joint research
* recerca col·laborativa

#### Sinònims

* collaborative research
* cooperative research

### Vegeu també

* joint research. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# jokainen
## Finès
### Adjectiu

jokainen ‎(genitiu jokaisen, partitiu jokaista)
* cada (distributiu)
    laulamme jokaisen lauluncantarem cada cançó

#### Relacionats

* joka

### Pronom

jokainen ‎(genitiu jokaisen, partitiu jokaista)
* tothom
    jokainen on nähnyt sentothom ho ha vist

#### Relacionats

* kaikki

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre jokainen
# joker
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdʒəʊkə/
   * Etimologia: De joke i el sufix -er.

### Nom

joker ‎(plural jokers)
* bromista
* (cartes) jòquer, comodí

#### Relacionats

| Figures de la baralla francesa en anglès | | | | | |
| Figures de la baralla francesa en anglès | J jack, knave | Q queen | K king | A ace | * joker |

## Francès

   * Pronúncia: /ʒɔˈkɛʁ/
   * Etimologia: De l'anglès joker.

### Nom

joker m. ‎(plural jokers)
* (jocs de cartes) jòquer

#### Relacionats

| Figures de la baralla francesa en francès | | | | | |
| Figures de la baralla francesa en francès | J valet | Q dame | K roi | A as | * joker |
# joueurs gauches
## Francès
### Nom

joueurs gauches m. pl.
* forma plural de joueur gauche
# joueurs offensifs
## Francès
### Nom

joueurs offensifs m. pl.
* forma plural de joueur offensif
# joueurs en zone 1
## Francès
### Nom

joueurs en zone 1 m. pl.
* forma plural de joueur en zone 1
# joueurs en zone 2
## Francès
### Nom

joueurs en zone 2 m. pl.
* forma plural de joueur en zone 2
# joueurs en zone 6
## Francès
### Nom

joueurs en zone 6 m. pl.
* forma plural de joueur en zone 6
# joueurs les plus utiles
## Francès
### Nom

joueurs les plus utiles m. pl.
* forma plural de joueur le plus utile
# joueurs en zone 3
## Francès
### Nom

joueurs en zone 3 m. pl.
* forma plural de joueur en zone 3
# joueurs en zone 4
## Francès
### Nom

joueurs en zone 4 m. pl.
* forma plural de joueur en zone 4
# joueurs en zone 5
## Francès
### Nom

joueurs en zone 5 m. pl.
* forma plural de joueur en zone 5
# joueurs occasionnels
## Francès
### Nom

joueurs occasionnels m. pl.
* forma plural de joueur occasionnel
# inventau
## Català
### Verb

inventau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inventar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inventar.
# inventasses
## Català
### Verb

inventasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventavi
## Català
### Verb

inventavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·vi (4)
* Anagrames: inventiva, invitaven
# inventat
## Català
### Verb

inventat
* Participi masculí singular del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tat (3)
* Anagrama: tintaven
# inventaven
## Català
### Verb

inventaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
# inventassin
## Català
### Verb

inventassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventassis
## Català
### Verb

inventassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventava
## Català
### Verb

inventava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
# inventaves
## Català
### Verb

inventaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
# instrumentalitzaren
## Català
### Verb

instrumentalitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de instrumentalitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzares
## Català
### Verb

instrumentalitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de instrumentalitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzarà
## Català
### Verb

instrumentalitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de instrumentalitzar.
# instrumentalitzaràs
## Català
### Verb

instrumentalitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de instrumentalitzar.