OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dims
## Anglès
### Verb

dims
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de dim
# diméthylpolysiloxanes
## Francès
### Nom

diméthylpolysiloxanes m. pl.
* forma plural de diméthylpolysiloxane
# dina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdi.nə/, occidental /ˈdi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

dina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na (2)
* Anagrames: andí, nadí

## Català antic
### Verb

dina
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de dinar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de dinar
# dimorfismo sexual
## Castellà
### Nom

dimorfismo sexual m.
* dimorfisme sexual

### Vegeu també

* dimorfismo sexual. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# dinada
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈna.ðə/, occidental /diˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Nom

dinada f. ‎(plural dinades)
* dinar amb molta gent

### Verb

dinada
* Participi femení singular del verb dinar.
    Acabada de dinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dimostrativamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.mo.straˌti.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De dimostrativo i el sufix -mente.

### Adverbi

dimostrativamente
* demostrativament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·mo·stra·ti·va·mén·te (7)
# din
## Català

   * Pronúncia: /ˈdin/
   * Rimes: -in

### Verb

din
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dinar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] dino, dine, din o dini.

## Anglès

   * Pronúncia: /dɪn/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del protogermànic *duniz, del protoindoeuropeu *dʰún-is, de l'arrel *dʰwen- («fer soroll»).

### Nom

din ‎(plural dins)
* sorollam, enrenou, xivarri
    «Think you a little din can daunt mine ears?» (William Shakespeare, The Taming of the Shrew, c 1593, acte I, escena 2)Penseu que una mica de xivarri pot espantar les meves orelles?
* fragor, clamor
    «He knew the battle’s din afar,/ And joyed to hear it swell.» (Walter Scott, Marmion, 1808)Sabia que el fragor de la batalla era lluny i es plagué en sentir-lo créixer.
* cridòria, clam
    «England certainly made a mockery of the claim that they might somehow be intimidated by the Glasgow din. Celtic Park was a loud, seething pit of bias.» (Daniel Taylor, “England and Wayne Rooney see off Scotland in their own back yard,” The Guardian, 18 de novembre del 2014)Anglaterra se'n burlà dels qui afirmaven que d'alguna manera estarien intimidats pels clams a Glasgow. El Celtic Park era un cau on bullia la cridòria.

### Verb

din ‎(3a persona singular present dins, gerundi dinning, passat i participi dinned)
* ressonar
    «For, spite of rumbling of the wheels,/A welcome greeting he can hear;/It is a fiddle in its glee/Dinning from the cherry tree!» (William Wordsworth, “The Waggoner”, 1820)Doncs, malgrat el trontollar de les rodes, ell pot sentir una salutació de benvinguda. És un violí que alegre ressona des d'un cirerer.
* eixordar
    «No alarm-clock dinned her to get up but the morning light woke her, pouring through the uncurtained glass.» (Graham Greene, Brighton Rock, 1938)No és el so d'un despertador qui l'eixorda per alçar-se al matí, sinó la llum de l'alba que penetra pels vides sense cortines.
* repicar, amartellar, turmentar
    «“Mamma, do you forget that I have promised to marry Roger Hamley?” said Cynthia quietly.“No! of course I don’t, how can I, with Molly always dinning the word ‘engagement’ into my ears? […] ”» (Elizabeth Gaskell, Wives and Daughters, 1866)Mama, potser oblides que que he promès casaar-me amb Roger Hamley? diguè Cynthia en veu baixa. No! Es car que no me n'oblido, com podria oblidar-me'n si Molly sempre està repicant la paraula compromís a les meves orelles?
    «By careful early conditioning, by games and cold water, by the rubbish that was dinned into them at school» (George Orwell, Nineteen Eighty-Four,1949, Primera Part, capítol 6,)Amb un acurat condicionament efectuat des de la infantesa, mitjançant jocs i aigua freda, amb la brossa (ideològica) amb què els amartellaven a l'escola.
# diméthylpolysiloxane
## Francès
### Nom

diméthylpolysiloxane m. ‎(plural diméthylpolysiloxanes)
* (química) dimetilpolisiloxà

#### Sinònims

* E900, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* diméthylpolysiloxane. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# egozentrismoren
## Basc
### Nom

egozentrismoren
* genitiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismorentzat
## Basc
### Nom

egozentrismorentzat
* benefactiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismori
## Basc
### Nom

egozentrismori
* datiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismotan
## Basc
### Nom

egozentrismotan
* inessiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismorik
## Basc
### Nom

egozentrismorik
* partitiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismotara
## Basc
### Nom

egozentrismotara
* al·latiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismorengatik
## Basc
### Nom

egozentrismorengatik
* causal indefinit de egozentrismo
# egozentrismotaraino
## Basc
### Nom

egozentrismotaraino
* terminatiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismorekin
## Basc
### Nom

egozentrismorekin
* comitatiu indefinit de egozentrismo
# egozentrismotako
## Basc
### Nom

egozentrismotako
* genitiu locatiu indefinit de egozentrismo
# dringarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾa/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

dringarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dringar.
# dringassin
## Català
### Verb

dringassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuessin, dringuessen, dringassen, dringaren
# dringaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾe/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

dringaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de dringar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: drin·ga·ré (3)
* Anagrama: denigrar
# dringassen
## Català
### Verb

dringassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuessin, dringuessen, dringassin, dringaren
# dringaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾas/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

dringaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de dringar.
# dringasses
## Català
### Verb

dringasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuessis, dringuesses, dringassis, dringares
# dringassis
## Català
### Verb

dringassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuessis, dringuesses, dringasses, dringares
# dringaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dɾiŋ.ɡəˈɾi.əw/, occidental /dɾiŋ.ɡaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

dringaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dringar.
# doneta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈnɛ.tə/ balear /doˈnə.tə/, /duˈnɛ.tə/ Occidental: /doˈne.ta/ Informal: balear /duˈnə.tə/, occidental /doˈne.tɛ/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: De dona i el sufix -eta, del llatí vulgar *domna, del clàssic domina, segle XV.

### Nom

doneta f. ‎(plural donetes)
* Forma diminutiva de dona.
* (figurat) Nena que doneja.

#### Compostos i expressions

* doneta de colzada

#### Traduccions

* Castellà: mujercita $^{(es)}$ f.

### Nom

doneta m. o f. ‎(plural donetes)
* (figurat, despectiu) efeminat

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ne·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (adenot)
* Anagrames: atendo, detona, detonà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# doneu
## Català
### Verb

doneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de donar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb donar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb donar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·neu (2)
* Anagrames: denou $^{(alfagrama)}$, dènou, ondeu

## Català antic
### Verb

doneu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de donar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de donar
# donguem
## Català
### Verb

donguem
* (col·loquial central, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb donar.
# dongueran
## Català
### Verb

dongueran
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de donar.
# donest
## Català antic
### Verb

donest
* segona persona singular (tu) del passat de donar
# donets
## Català antic
### Verb

donets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de donar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de donar
# donga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdoŋ.ɡə/, occidental /ˈdoŋ.ɡa/
   * Rimes: -oŋɡa

### Verb

donga
* (col·loquial nord-occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb donar.
* (col·loquial nord-occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb donar.
# donguen
## Català
### Verb

donguen
* (col·loquial nord-occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb donar.
# embotinessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈne.sin/ balear /əm.bo.tiˈne.sin/, /əm.bu.tiˈne.sin/ Occidental: /em.bo.tiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

embotinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessen, embotinassin, embotinassen, embotinaren
# embotinen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈti.nən/ balear /əm.boˈti.nən/, /əm.buˈti.nən/ Occidental: /em.boˈti.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

embotinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de embotinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embotinar.

#### Variants

* [2] embotinin
* [3] embotinin
# embotine
## Català
### Verb

embotine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotinar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embotinar.

#### Variants

* [1] embotino, embotini, embotín
* [2] embotini
* [3] embotini
* [4] embotini

### Miscel·lània

* Anagrama: obteníem
# embotineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈnɛw/ balear /əm.bo.tiˈnəw/, /əm.bu.tiˈnɛw/ Occidental: /em.bo.tiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embotineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embotinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embotinar.

#### Variants

* [1] embotinau
* [3] embotinau
# embotinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈna.βəs/ balear /əm.bo.tiˈna.vəs/, /əm.bu.tiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.bo.tiˈna.βes/ valencià /em.bo.tiˈna.ves/, /em.bo.tiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

embotinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de embotinar.
# embotinessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈne.sis/ balear /əm.bo.tiˈne.sis/, /əm.bu.tiˈne.sis/ Occidental: /em.bo.tiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

embotinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinesses, embotinassis, embotinasses, embotinares
# embotines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈti.nəs/ balear /əm.boˈti.nəs/, /əm.buˈti.nəs/ Occidental: /em.boˈti.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

embotines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de embotinar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* [2] embotinis
# embotinessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈne.sən/ balear /əm.bo.tiˈne.sən/, /əm.bu.tiˈne.sən/ Occidental: /em.bo.tiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

embotinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessin, embotinassin, embotinassen, embotinaren
# embotinesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈne.səs/ balear /əm.bo.tiˈne.səs/, /əm.bu.tiˈne.səs/ Occidental: /em.bo.tiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

embotinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinessis, embotinassis, embotinasses, embotinares
# dominàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.miˈna.βəw/ balear /do.miˈna.vəw/, /du.miˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /do.miˈna.βew/ valencià /do.miˈna.vew/, /do.miˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dominàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.

#### Variants

* dominavo, dominàieu
# dominàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /do.miˈna.sim/, /du.miˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

dominàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Nosaltres] dominéssim, dominéssem, dominàssem, dominàssim o dominàrem.
# dominàssiu
## Català

   * Pronúncia: balear /do.miˈna.siw/, /du.miˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

dominàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Vosaltres/vós] dominéssiu, dominésseu, dominàsseu, dominàssiu o dominàreu.
# dominé
## Castellà

   * Pronúncia: /do.miˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

dominé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb dominar
# dominéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈne.səm/, occidental /do.miˈne.sem/
       Informal: /do.miˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

dominéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Nosaltres] dominéssim, dominéssem, dominàssem, dominàssim o dominàrem.

#### Sinònims

* domineguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·nés·sem (4)
* Anagrama: monedéssim
# dominés
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈnes/, occidental /do.miˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

dominés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Jo] dominés, dominàs o dominara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Ell/ella/vostè] dominés, dominàs o dominara.

#### Sinònims

* dominessi, dominessa, dominegués, domineguessa, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·nés (3)
* Heterograma de 7 lletres (deimnos)
* Anagrames: deònims, monedis
# dominésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈne.səw/, occidental /do.miˈne.sew/
       Informal: /do.miˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

dominésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Vosaltres/vós] dominéssiu, dominésseu, dominàsseu, dominàssiu o dominàreu.

#### Sinònims

* domineguéssou, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·nés·seu (4)
* Anagrama: monedéssiu
# dominéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈne.sim/, occidental /do.miˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

dominéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dominar.
    [Nosaltres] dominéssim, dominéssem, dominàssem, dominàssim o dominàrem.

#### Sinònims

* domineguéssom, forma col·loquial.
# ekziliĝas
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.ziˈli.d͡ʒas/

### Verb

ekziliĝas
* present de ekziliĝi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ek·zi·li·ĝas (4)
# ekziliĝinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.to/

### Verb

ekziliĝinto ‎(plural ekziliĝintoj, acusatiu ekziliĝinton, plural acusatiu ekziliĝintojn)
* participi actiu nominal passat de ekziliĝi
# ekziliĝintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.tojn/

### Verb

ekziliĝintojn
* acusatiu plural de ekziliĝinto
# ekziliĝinta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.ta/

### Verb

ekziliĝinta ‎(plural ekziliĝintaj, acusatiu ekziliĝintan, plural acusatiu ekziliĝintajn)
* participi actiu passat de ekziliĝi
# ekziliĝintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.tajn/

### Verb

ekziliĝintajn
* acusatiu plural de ekziliĝinta
# ekziliĝintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.taj/

### Verb

ekziliĝintaj
* forma plural de ekziliĝinta
# ekziliĝintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.tan/

### Verb

ekziliĝintan
* acusatiu de ekziliĝinta
# ekziliĝintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.toj/

### Verb

ekziliĝintoj
* forma plural de ekziliĝinto
# ekziliĝi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.ziˈli.d͡ʒi/
   * Etimologia: Del prefix ekzil-, l'infix -iĝ- i la desinència -i.

### Verb

ekziliĝi ‎(present ekziliĝas, passat ekziliĝis, futur ekziliĝos, condicional ekziliĝus, volitiu ekziliĝu)
* exiliar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ek·zi·li·ĝi (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre ekziliĝi
# ekziliĝinte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ek.zi.liˈd͡ʒin.te/

### Verb

ekziliĝinte
* participi actiu adverbial passat de ekziliĝi
# eixalavaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫə.βəˈɾi.əm/, balear /ə.ʃə.ɫə.vəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫa.βaˈɾi.em/ valencià /ej.ʃa.ɫa.vaˈɾi.em/, /e.ʃa.ɫa.βaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

eixalavaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·rí·em (6)
# eixalavaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫə.βəˈɾas/, balear /ə.ʃə.ɫə.vəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫa.βaˈɾas/ valencià /ej.ʃa.ɫa.vaˈɾas/, /e.ʃa.ɫa.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

eixalavaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·ràs (5)
# eixalavaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫə.βəˈɾe/, balear /ə.ʃə.ɫə.vəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫa.βaˈɾe/ valencià /ej.ʃa.ɫa.vaˈɾe/, /e.ʃa.ɫa.βaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

eixalavaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·ré (5)
# eixalavaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫə.βəˈɾi.əw/, balear /ə.ʃə.ɫə.vəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫa.βaˈɾi.ew/ valencià /ej.ʃa.ɫa.vaˈɾi.ew/, /e.ʃa.ɫa.βaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

eixalavaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·rí·eu (6)
# eixalavat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβat/, balear /ə.ʃə.ɫəˈvat/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβat/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈvat/, /e.ʃa.ɫaˈβat/
   * Rimes: -at

### Verb

eixalavat
* Participi masculí singular del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vat (4)
# eixalavaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.βən/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.vən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.βen/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.ven/, /e.ʃa.ɫaˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

eixalavaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·ven (5)
# eixalavarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫə.βəˈɾa/, balear /ə.ʃə.ɫə.vəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫa.βaˈɾa/ valencià /ej.ʃa.ɫa.vaˈɾa/, /e.ʃa.ɫa.βaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixalavarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·rà (5)
# eixalavats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβats/, balear /ə.ʃə.ɫəˈvats/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβats/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈvats/, /e.ʃa.ɫaˈβats/
   * Rimes: -ats

### Verb

eixalavats
* Participi masculí plural del verb eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·vats (4)
# eixalavava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.βə/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.və/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.βa/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.va/, /e.ʃa.ɫaˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

eixalavava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de eixalavar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·va (5)
# eixalavaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.ɫəˈβa.βəs/, balear /ə.ʃə.ɫəˈva.vəs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.ɫaˈβa.βes/ valencià /ej.ʃa.ɫaˈva.ves/, /e.ʃa.ɫaˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

eixalavaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eixalavar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xa·la·va·ves (5)
# elevis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫe.βis/, balear /əˈɫe.vis/ Occidental: nord-occidental /eˈɫe.βis/ valencià /eˈɫe.vis/, /eˈɫe.βis/
   * Rimes: -evis

### Verb

elevis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb elevar.
# elevà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫəˈβa/, balear /ə.ɫəˈva/ Occidental: nord-occidental /e.ɫeˈβa/ valencià /e.ɫeˈva/, /e.ɫeˈβa/
   * Rimes: -a
   * Homòfons: alabà, alabar, elevar

### Verb

elevà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de elevar.
# elevin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫe.βin/, balear /əˈɫe.vin/ Occidental: nord-occidental /eˈɫe.βin/ valencià /eˈɫe.vin/, /eˈɫe.βin/
   * Rimes: -evin

### Verb

elevin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb elevar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb elevar.
# elevo
## Català
### Verb

elevo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de elevar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb elevar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb elevar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈeː.lɛ.woː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i levō.

### Verb

ēlevō ‎(1a present$^?$), ēlevās ‎(2a present), ēlevāre ‎(infinitiu), ēlevāvī ‎(perfet), ēlevātum ‎(supí)
* elevar, jo elevo

## Romanès
### Nom

elevo
* vocatiu singular de elevă
# elevos
## Català
### Verb

elevos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·vos (3)
* Anagrames: eslovè, eslové, volees
# elevule
## Romanès
### Nom

elevule
* vocatiu singular de elev
# elevului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

elevului
* genitiu i datiu definit singular de elev
# elevilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

elevilor
* genitiu i datiu definit plural de elev
* vocatiu plural de elev
# elevul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

elevul
* nominatiu i acusatiu definit singular de elev
# dopàssiu
## Català
### Verb

dopàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dopar.

#### Variants

* dopéssiu, dopésseu, dopàsseu, dopàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·pàs·siu (3)
* Anagrames: disposau, podàssiu