OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# sigueràs
## Català
### Verb

sigueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gue·ràs (3)
* Anagrames: agressiu, agrísseu, asseguri, assegurí, giràsseu, regàssiu, riguessa, seguiràs
# sigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsi.ɣəs/, occidental /ˈsi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

sigues
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ésser/ser.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gues (2)
* Anagrames: guises, seguis, seguís

## Català antic
### Verb

sigues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de esser
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de esser

### Verb

sigues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de seure
# siguesses
## Català
### Verb

siguesses
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gues·ses (3)
* Anagrames: seguessis, seguisses

## Català antic
### Verb

siguesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de seure
# sigueries
## Català
### Verb

sigueries
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gue·ri·es (4)
* Anagrames: erigísseu, seguiries
# sigueríem
## Català
### Verb

sigueríem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gue·rí·em (4)
* Anagrames: esgrimíeu, seguiríem
# sigueríeu
## Català
### Verb

sigueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gue·rí·eu (4)
* Anagrama: seguiríeu
# sigueré
## Català
### Verb

sigueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gue·ré (3)
* Anagrames: guèiser, seguiré
# siguessen
## Català
### Verb

siguessen
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ésser/ser.

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gues·sen (3)
* Anagrames: neguessis, seguessin, seguissen, signésseu

## Català antic
### Verb

siguessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de seure
# siguets
## Català antic
### Verb

siguets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de seure
# scollare
## Italià

   * Pronúncia: /skolˈlaː.re/

### Verb

scollare trans. ‎(pronominal scollarsi)
* escotar
* desencastar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: scol·là·re (3)
# scollarono
## Italià
### Verb

scollarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de scollare
# scollassero
## Italià
### Verb

scollassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de scollare
# scollassi
## Italià
### Verb

scollassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de scollare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de scollare
# scollassimo
## Italià
### Verb

scollassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de scollare
# scollaste
## Italià
### Verb

scollaste
* segona persona plural (voi) del passat de scollare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de scollare
# scollantesi
## Italià
### Verb

scollantesi
* participi present de scollarsi
# scollarsi
## Italià

   * Pronúncia: /skolˈlar.si/

### Verb

scollarsi pron.
* forma pronominal de scollare
* espitregar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: scol·làr·si (3)
# scollante
## Italià
### Verb

scollante
* participi present de scollare
# scollasse
## Italià
### Verb

scollasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de scollare
# s'écarter
## Francès

   * Pronúncia: /e.kaʁˈte/
   * Etimologia: Del llatí medieval *exquartare, derivat de quartus.

### Verb

s'écarter
* forma pronominal de écarter
* (pilota) obrir-se

### Vegeu també

* s'écarter. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sa i estalvi
## Català
### Adjectiu

sa i estalvi m. ‎(femení sana i estàlvia, plural masculí sans i estalvis, plural femení sanes i estàlvies)
* Que es troba en bon estat de salut després d'haver passat certs riscos.

#### Sinònims

* il·lès

#### Traduccions

* Anglès: safe and sound $^{(en)}$
* Castellà: sano y salvo $^{(es)}$
* Francès: sain et sauf $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# s'ordenar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: septentrional /sur.ðəˈna/, alguerès /sul.daˈna/

### Verb

s'ordenar
* (alguerès) Forma pronominal de ordenar.
# s. a.
## Català

   * Etimologia: Inicials de societat anònima.

### Abreviatura

s. a.
* Emprat en noms d'empreses, indica que el titular de l'empresa no és una persona sinó un grup de persones.

#### Variants

* s.a.
* SA (sigles)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Optimot
# s.a.
## Català

   * Etimologia: Inicials de societat anònima.

### Abreviatura

s.a.
* Forma alternativa de s. a..

## Llatí

   * Etimologia: [1] Inicials de sine ‎(«sense») anno ‎(«any»). [2] Inicials de sub anno.

### Abreviatura

s.a.
* Indica que la data de publicació d'un document és desconeguda, emprat en bibliografies.
    Auctuarium Prosperi, s.a. 456
* Emprat en la citació de cronografies o llibres d'història on cada capítol és un any.
    Henry de Huntingdon, Historia Anglorum, s.a. 670. (els fets esdevinguts dins l'any 670 del llibre Història dels anglesos.)
# s/àt
## Català
### Abreviatura

s/àt
* (adreces) sobreàtic

### Vegeu també

* Abreviacions, Criteris de la Universitat de Barcelona.
# s'échapper
## Francès

   * Pronúncia: /s‿e.ʃaˈpe/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *excappare ‎(literalment «deslliurar-se de la capa»).

### Verb

s'échapper
* (esports de pilota) escapar-se

#### Sinònims

* couper
* percer

### Vegeu també

* s'échapper. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# sinergia
## Català

   * Pronúncia: oriental /si.nəɾˈʒi.ə/, occidental /si.neɾˈʒi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del grec συνεργία ‎(synergía), format pel prefix σύν- ‎(sýn-, «conjuntament») i el terme εργoν ‎(ergon, «treball»).

### Nom

sinergia f. ‎(plural sinergies)
* Situació de cooperació entre diversos organismes de la qual tots dos en surten beneficiats i el resultat conjunt és superior al que s'hauria obtingut de la suma del treball per separat de les entitats que han col·laborat.

#### Traduccions

* Anglès: synergy $^{(en)}$
* Castellà: sinergía $^{(es)}$
* Francès: synergie $^{(fr)}$
* Italià: sinergia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·ner·gi·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# sinensium
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈnɛn.sɪ.ʊm/

### Adjectiu

sinēnsium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de sinēnsis
# sinensi
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈnɛn.siː/

### Adjectiu

sinēnsī
* datiu masculí/femení/neutre singular de sinēnsis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de sinēnsis
# sinensibus
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈnɛn.sɪ.bʊs/

### Adjectiu

sinēnsibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de sinēnsis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de sinēnsis
# sinere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪ.nɛ.rɛ/

### Verb

sinere
* infinitiu del present actiu de sinō
# sinenses
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈnɛn.seːs/

### Adjectiu

sinēnsēs
* nominatiu masculí/femení plural de sinēnsis
* vocatiu masculí/femení plural de sinēnsis
* acusatiu masculí/femení plural de sinēnsis
# sinensis
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈnɛn.sɪs/

### Adjectiu

sinēnsis m., f., sinēnse n.
* forma alternativa de Sinensis ‎(«xinès»)

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | sinēnsis | sinēnse | sinēnsēs | sinēnsia |
| Vocatiu | sinēnsis | sinēnse | sinēnsēs | sinēnsia |
| Acusatiu | sinēnsem | sinēnse | sinēnsēs | sinēnsia |
| Genitiu | sinēnsis | sinēnsis | sinēnsium | sinēnsium |
| Datiu | sinēnsī | sinēnsī | sinēnsibus | sinēnsibus |
| Ablatiu | sinēnsī | sinēnsī | sinēnsibus | sinēnsibus |
# sinensia
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈnɛn.sɪ.a/

### Adjectiu

sinēnsia
* nominatiu neutre plural de sinēnsis
* vocatiu neutre plural de sinēnsis
* acusatiu neutre plural de sinēnsis
# saons
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈons/, occidental /saˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

saons f. pl.
* Forma plural de saó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ons (2)
* Anagrames: asson, sonàs, sonsa
# saorras
## Català antic
### Nom

saorras
* forma plural de saorra
# sapel·li
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈpɛɫ.ɫi/, /səˈpɛ.ɫi/ balear /səˈpɛɫ.ɫi/ Occidental: /saˈpɛɫ.ɫi/, /saˈpɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛlli
   * Parònim: sepeli

### Nom

sapel·li m. ‎(plural sapel·lis)
* Arbre de la família de les meliàcies, originari de l’Àfrica tropical (Entandrophragma cylindricum), explotat per la seva fusta de color rogenc.

#### Sinònims

* abudicre
* abebai

#### Traduccions

* Anglès: sapele $^{(en)}$
* Castellà: sapeli $^{(es)}$
* Francès: sapelli $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·pel·li (3)
* Anagrames: apellis, apel·lis, pal·lies, pal·liés, Pesillà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# sanéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈne.siw/, occidental /saˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

sanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·nés·siu (3)
* Anagrama: anséssiu
# saní
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈni/, occidental /saˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

saní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ní (2)
* Anagrames: ains $^{(alfagrama)}$, anís, ansi, ansí, nais, Nasi, niàs, sina
# sanéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈne.sim/, occidental /saˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

sanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·nés·sim (3)
* Anagrames: anséssim, manessis, menassis, minasses, samessin
# sanésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈne.səw/, occidental /saˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

sanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·nés·seu (3)
* Anagrama: ansésseu
# saorres
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈo.rəs/, occidental /saˈo.res/
   * Rimes: -ores

### Nom

saorres f. pl.
* Forma plural de saorra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·or·res (3)
* Anagrames: arroses, arrosés, arrosse, orsares

## Català antic
### Nom

saorres
* forma plural de saorra
# sap
## Català

   * Pronúncia: /ˈsap/
   * Rimes: -ap

### Verb

sap
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de saber.
    [Ell/ella/vostè] sap.

### Miscel·lània

* Anagrames: Asp, pas $^{(revers)}$
# scollate
## Italià
### Verb

scollate
* participi passat femení plural de scollare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de scollare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de scollare
# scollati
## Italià
### Verb

scollati
* participi passat masculí plural de scollare
# scollatosi
## Italià
### Verb

scollatosi m. ‎(femení scollatasi, plural masculí scollatisi, plural femení scollatesi)
* participi passat masculí singular de scollarsi
# scollasti
## Italià
### Verb

scollasti
* segona persona singular (tu) del passat de scollare
# scollata
## Italià
### Verb

scollata
* participi passat femení singular de scollare
# scollatesi
## Italià
### Verb

scollatesi
* participi passat femení plural de scollarsi
# scollato
## Italià
### Verb

scollato m. ‎(femení scollata, plural masculí scollati, plural femení scollate)
* participi passat masculí singular de scollare
# scollatasi
## Italià
### Verb

scollatasi
* participi passat femení singular de scollarsi
# scollatevi
## Italià
### Verb

scollatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de scollarsi
# scollatisi
## Italià
### Verb

scollatisi
* participi passat masculí plural de scollarsi
# singló
## Català

   * Pronúncia: /siŋˈɡlo/
   * Rimes: -o

### Nom

singló m. ‎(plural singlons)
* Gotim.
* Bagot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sin·gló (2)
* Heterograma de 6 lletres (gilnos)
* Anagrama: glosin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# sings
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

sings
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de sing
# singulam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪŋ.ɡʊ.lam/

### Adjectiu

singulam
* acusatiu femení singular de singulus
# singulare tantum
## Català

   * Pronúncia: /siŋ.ɡuˈɫa.ɾe ˈtan.tum/
   * Etimologia: Locució llatina composta de singulare i tantum, «només singular».

### Nom

singulare tantum m. ‎(plural singularia tantum)
* Singular de singularia tantum, utilitzat només ocasionalment en obres especialitzades

#### Antònims

* plurale tantum
# singlotéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋ.ɡɫuˈte.siw/ balear /siŋ.ɡɫoˈte.siw/, /siŋ.ɡɫuˈte.siw/ Occidental: /siŋ.ɡɫoˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

singlotéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb singlotar.
# singula
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪŋ.ɡʊ.la/, /ˈsɪŋ.ɡʊ.laː/

### Adjectiu

singula
* nominatiu femení singular de singulus
* nominatiu neutre plural de singulus
* vocatiu femení singular de singulus
* vocatiu neutre plural de singulus
* acusatiu neutre plural de singulus
singulā
* ablatiu femení singular de singulus
# singulae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɪŋ.ɡʊ.laj/

### Adjectiu

singulae
* nominatiu femení plural de singulus
* vocatiu femení plural de singulus
* genitiu femení singular de singulus
* datiu femení singular de singulus
# singlotí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋ.ɡɫuˈti/ balear /siŋ.ɡɫoˈti/, /siŋ.ɡɫuˈti/ Occidental: /siŋ.ɡɫoˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

singlotí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de singlotar.
# singlutus
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪŋˈɡʊɫ.tʊs/
   * Etimologia: Potser de gluttiō o del grec antic σῠν- ‎(syn-) i γλῶττίς ‎(glôttís).

### Nom

singultus m. ‎(genitiu singultūs)
* sanglot

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | singultus | singultūs |
| Vocatiu | singultus | singultūs |
| Acusatiu | singultum | singultūs |
| Genitiu | singultūs | singultuum |
| Datiu | singultuī | singultibus |
| Ablatiu | singultū | singultibus |
# singular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋ.ɡuˈɫar/, balear /siŋ.ɡuˈɫa/ Occidental: /siŋ.ɡuˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí sĭngŭlaris, format per sĭngŭlis ‎(«d'un en un») amb el sufix -aris ‎(«qualitat de»), segle XIV. Doblet de senglar.

### Adjectiu

singular inv. ‎(plural singulars)
* Que es refereix a una sola cosa.
* Que només n'existeix un com ell.
* Que no té comparació possible.

#### Sinònims

* únic
* incomparable, estrany, especial

#### Antònims

* plural
* comú, vulgar

#### Traduccions

* Anglès: singular $^{(en)}$
* Castellà: singular $^{(es)}$
* Danès: ental $^{(da)}$ n.
* Francès: singulier $^{(fr)}$
* Italià: singolare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sin·gu·lar (3)
* Heterograma de 8 lletres (agilnrsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# signaren
## Català
### Verb

signaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de signar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb signar.
# signares
## Català
### Verb

signares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de signar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·res (3)
* Anagrames: agrissen, engrassi, engrassí, girassen, granisse, ingressa, ingressà, regassin
# signariva
## Català
### Verb

signariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de signar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·ri·va (4)
* Anagrama: avinagris
# signarives
## Català
### Verb

signarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·ri·ves (4)
* Anagrama: ingressavi
# signaries
## Català
### Verb

signaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de signar.
# signarem
## Català
### Verb

signarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·rem (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegimnrs)
* Anagrames: margenis, margines, marginés
# signareu
## Català
### Verb

signareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·reu (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeginrsu)
* Anagrames: arenguis, insegura, nugaries, raguines, seguiran, sigueran
# signaria
## Català
### Verb

signaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de signar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de signar.
# signarien
## Català
### Verb

signarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de signar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sig·na·ri·en (4)
* Anagrama: nigerians
# signariven
## Català
### Verb

signariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de signar.
# sarris
## Català

   * Pronúncia: /ˈsa.ris/
   * Rimes: -aris

### Nom

sarris m. pl.
* Forma plural de sarri.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ris (2)
* Anagrama: rissar

## Occità
### Nom

sarris m. pl.
* forma plural de sarri
# sarrusophone
## Anglès
### Nom

sarrusophone ‎(plural sarrusophones)
* sarrussòfon

### Vegeu també

* sarrusophone. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# sarrussophone
## Francès

   * Pronúncia: /sa.ʁy.sɔˈfɔn/

### Nom

sarrussophone m. ‎(plural sarrussophones)
* sarrussòfon

### Vegeu també

* sarrussophone. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# sarrusofoni
## Italià

   * Pronúncia: /sar.ruˈzɔː.fo.ni/

### Nom

sarrusofoni m. pl.
* forma plural de sarrusofono

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ru·sò·fo·ni (5)
# sarrusofono
## Italià

   * Pronúncia: /sar.ruˈzɔː.fo.no/

### Nom

sarrusofono m. ‎(plural sarrusofoni)
* sarrussòfon

#### Variants

* sarrussofono

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ru·sò·fo·no (5)
# sarrusophones
## Anglès
### Nom

sarrusophones
* forma plural de sarrusophone
# sarrussofoni
## Italià

   * Pronúncia: /sar.rusˈsɔː.fo.ni/

### Nom

sarrussofoni m. pl.
* forma plural de sarrussofono
# sarrussofono
## Italià

   * Pronúncia: /sar.rusˈsɔː.fo.no/

### Nom

sarrussofono m. ‎(plural sarrussofoni)
* forma alternativa de sarrusofono

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·rus·sò·fo·no (5)
# secunden
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈkun.dən/, occidental /seˈkun.den/

### Verb

secunden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de secundar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb secundar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb secundar.
# secundessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kunˈde.sən/, occidental /se.kunˈde.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

secundessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb secundar.
# secundessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kunˈde.sis/, occidental /se.kunˈde.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

secundessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb secundar.
# secundeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.kunˈdɛw/ balear /sə.kunˈdəw/, /sə.kunˈdɛw/ Occidental: /se.kunˈdew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

secundeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de secundar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb secundar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb secundar.
# secundes
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈkun.dəs/, occidental /seˈkun.des/
   * Rimes: -undes

### Verb

secundes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de secundar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb secundar.
# secundessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kunˈde.sin/, occidental /se.kunˈde.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

secundessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb secundar.
# secundin
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈkun.din/, occidental /seˈkun.din/

### Verb

secundin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb secundar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb secundar.
# secundesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.kunˈde.səs/, occidental /se.kunˈde.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

secundesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb secundar.
# secundi
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈkun.di/, occidental /seˈkun.di/
   * Rimes: -undi

### Verb

secundi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de secundar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb secundar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb secundar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb secundar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·cun·di (3)
* Heterograma de 7 lletres (cdeinsu)
* Anagrames: escudin, induesc

## Llatí

   * Pronúncia: /sɛˈkʊn.diː/

### Adjectiu

secundī
* nominatiu masculí plural de secundus
* vocatiu masculí plural de secundus
* genitiu masculí singular de secundus
* genitiu neutre singular de secundus
# solidification
## Francès

   * Pronúncia: /sɔ.li.di.fi.kaˈsjɔ̃/

### Nom

solidification f. ‎(plural solidifications)
* solidificació
# solidificar-se
## Català
### Verb

solidificar-se
* Forma pronominal de solidificar.
# solidificada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ɫi.ði.fiˈka.ðə/ balear /so.ɫi.ði.fiˈka.ðə/, /su.ɫi.ði.fiˈka.ðə/ Occidental: /so.ɫi.ði.fiˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

solidificada
* Participi femení singular del verb solidificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·li·di·fi·ca·da (6)
# solidificades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ɫi.ði.fiˈka.ðəs/ balear /so.ɫi.ði.fiˈka.ðəs/, /su.ɫi.ði.fiˈka.ðəs/ Occidental: /so.ɫi.ði.fiˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

solidificades
* Participi femení plural del verb solidificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·li·di·fi·ca·des (6)
# solidifications
## Francès

   * Pronúncia: /sɔ.li.di.fi.kaˈsjɔ̃/

### Nom

solidifications f. pl.
* forma plural de solidification
# solidificats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ɫi.ði.fiˈkats/ balear /so.ɫi.ði.fiˈkats/, /su.ɫi.ði.fiˈkats/ Occidental: /so.ɫi.ði.fiˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

solidificats
* Participi masculí plural del verb solidificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·li·di·fi·cats (5)
# solidificazione
## Italià

   * Pronúncia: /so.li.di.fi.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

solidificazione f. ‎(plural solidificazioni)
* solidificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·li·di·fi·ca·zió·ne (7)
# solidificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \so.li.ði.fi.kaˈθjon\, meridional \so.li.ði.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /so.li.di.fi.k(a)ˈsjon/, baix \so.li.ði.fi.kaˈsjoŋ\, austral \so.li.ði.fi.kaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

solidificación f. ‎(plural solidificaciones)
* solidificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: so·li·di·fi·ca·ción (6)