OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# iodio
## Italià

   * Pronúncia: /ˈjɔː.djo/

### Nom

iodio m. ‎(només en singular)
* iode

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |

### Miscel·lània

* Síl·labes: iò·dio (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈjɔ.dɪ.oː/

### Nom

iodiō
* datiu singular de iodium
* ablatiu singular de iodium
# iodinate
## Anglès
### Verb

iodinate ‎(3a persona singular present iodinates, gerundi iodinating, passat i participi iodinated)
* iodar
# iodining
## Anglès
### Verb

iodining
* gerundi de iodine
# iodine
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈaɪ.əˌdaɪn/
   * Àudio: EUA
   * Àudio: RU
   * Etimologia: Del francès iode i el sufix -ine.

### Nom

iodine ‎(normalment incomptable, plural iodines)
* iode

#### Sinònims

* (antisèptic) tincture of iodine

#### Derivats

* iod-, iodo-
* iodimetry
* iodinate
* iodination
* iodine-125
* iodine-131
* iodine cyanide
* iodine green
* iodine heptafluoride
* iodine monochloride
* iodine number
* iodine pentafluoride
* iodine pentoxide
* iodine scarlet
* iodine trichloride
* iodine value
* iodine yellow
* iodinised, iodinized
* iodite
* iodyrite
* radioiodine
* thyro-iodine
* tincture of iodine

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
* iodate
* iode
* iodic
* iodide
* iodipin
* iodise, iodize
* iodous

### Verb

iodine ‎(3a persona singular present iodines, gerundi iodining, passat i participi iodined)
* (transitiu) Tractar amb iode.

#### Sinònims

* iodinate

### Miscel·lània

* Anagrama: Idoine
# iodin
## Català

   * Pronúncia: /ˈjɔ.ðin/

### Verb

iodin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb iodar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb iodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: io·din (2)
* Anagrames: idoni, odiïn
# iodinates
## Anglès
### Verb

iodinates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de iodinate
# iodinating
## Anglès
### Verb

iodinating
* gerundi de iodinate
# iodined
## Anglès
### Verb

iodined
* passat i participi de iodine
# irrigàveu
## Català
### Verb

irrigàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·gà·veu (4)
* Anagrama: giraríveu
# irrigàssem
## Català
### Verb

irrigàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgrimiràs
# irrigàssim
## Català
### Verb

irrigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigàvem
## Català
### Verb

irrigàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·gà·vem (4)
* Anagrama: girarívem
# irrigàsseu
## Català
### Verb

irrigàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·gàs·seu (4)
* Anagrama: irriguessa
# irrigàssiu
## Català
### Verb

irrigàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# indagareu
## Català
### Verb

indagareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de indagar.
# indagarien
## Català
### Verb

indagarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indagar.
# indagas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈdaː.ɡaːs/

### Verb

indāgās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de indāgō
# indagarà
## Català
### Verb

indagarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de indagar.
# indagaré
## Català
### Verb

indagaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·ga·ré (4)
* Anagrames: andaregi, andaregí, andareig, enagrida

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.da.ɣaˈɾe\, meridional \iŋ.da.ɣaˈɾe\
       Americà: alt /in.da.ɡaˈɾe/, baix \iŋ.da.ɣaˈɾe\, austral \in.da.ɣaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

indagaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb indagar
# indagaries
## Català
### Verb

indagaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de indagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·da·ga·ri·es (5)
* Anagrama: designaria
# indagaríeu
## Català
### Verb

indagaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indagar.
# indagaria
## Català
### Verb

indagaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de indagar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indagar.
# indagaràs
## Català
### Verb

indagaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de indagar.
# inventessis
## Català
### Verb

inventessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tes·sis (4)
* Anagrames: envestissin, investissen
# inventessa
## Català
### Verb

inventessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tes·sa (4)
* Anagrames: assentiven, envetassin
# inventessen
## Català
### Verb

inventessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventessin
## Català
### Verb

inventessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventeguéssou
## Català
### Verb

inventeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈben.təs/, balear /iɱˈven.təs/ Occidental: nord-occidental /imˈben.tes/ valencià /iɱˈven.tes/, /imˈben.tes/
   * Rimes: -entes

### Verb

inventes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inventar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tes (3)
* Anagrames: envestin, envisten, investen, sentiven, vintenes
# inventessi
## Català
### Verb

inventessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tes·si (4)
* Anagrama: invitessen
# inventem
## Català
### Verb

inventem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inventar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb inventar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tem (3)
* Anagrama: mentiven
# inventen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈben.tən/, balear /iɱˈven.tən/ Occidental: nord-occidental /imˈben.ten/ valencià /iɱˈven.ten/, /imˈben.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

inventen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inventar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inventar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inventar.
# inventesses
## Català
### Verb

inventesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tes·ses (4)
* Anagrama: envestissen
# irremeiablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.rə.məˌjab.bɫəˈmen/, /i.rə.məˌja.βɫəˈmen/ balear /i.rə.məˌjab.bɫəˈment/, /i.rə.məˌjab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /i.re.meˌjab.bɫeˈmen/, /i.re.meˌja.βɫeˈmen/ valencià /i.re.meˌja.bɫeˈment/, /i.re.meˌja.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De irremeiable i el sufix -ment, segle XX.

### Adverbi

irremeiablement
* D'una manera irremeiable.
    «La nostra és una societat de debats recurrents. Cada cert temps parlem de l’energia, la meritocràcia, la llengua o molts altres temes, i ens hi deixem la pell en l’argumentació a favor o en contra. Que poc temps després tornem irremeiablement al mateix debat -i normalment al mateix punt on vam començar-lo en l’anterior ocasió- només pot ser mostra de dos aspectes de la nostra essència: o bé som massa perfeccionistes, o bé tenim una incapacitat manifesta per arribar a acords.» (Bernat Lleixà, «Per què Catalunya no té una llei electoral pròpia?», L'Universitari, Universitat Pompeu Fabra, feb. 2022)

#### Sinònims

* sense remei, inevitablement

#### Relacionats

* no tenir remei

#### Traduccions

* Anglès: irremediably $^{(en)}$
* Castellà: irremediablemente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·re·me·ia·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# irremissibilem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪr.rɛ.mɪsˈsɪ.bɪ.lɛm/

### Adjectiu

irremissibilem
* acusatiu masculí/femení singular de irremissibilis
# irregulares
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.re.ɣuˈla.ɾes\, meridional \i.re.ɣuˈla.ɾeh\
       Americà: alt /i.re.ɡuˈla.(ɾe)s/, baix \i.re.ɣuˈla.ɾeh\, austral \i.re.ɣuˈla.ɾes\
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

irregulares inv. pl.
* forma plural de irregular
# irregular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.rə.ɣuˈɫar/, balear /i.rə.ɣuˈɫa/ Occidental: /i.re.ɣuˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

irregular inv. ‎(plural irregulars)
* Que no és estàndar o no segueix una regla.
* En una superfície, tosca o sense polir.
* Sense simetria o uniformitat.
    Un polígon irregular. Un grup de tropes irregulars.
* Que va contra la llei o la normativa.
    Una conducta irregular

#### Derivats

* irregularment

#### Antònims

* regular

#### Traduccions

* Anglès: irregular $^{(en)}$
* Castellà: irregular $^{(es)}$ m. f.
* Francès: irrégulier $^{(fr)}$

### Nom

irregular m. f. ‎(plural irregulars)
* Soldat que no és membre d'una força militar oficial i, sovint, no segueix tàctiques regulars de l'exèrcit.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·re·gu·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès
### Adjectiu

irregular ‎(comparatiu more irregular, superlatiu most irregular)
* irregular

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.re.ɣuˈlaɾ\
       Americà: alt /i.re.ɡuˈlaɾ/, baix \i.re.ɣuˈlaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Adjectiu

irregular inv. ‎(plural irregulares)
* irregular

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·rre·gu·lar (4)
# irremissibiles
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪr.rɛ.mɪsˈsɪ.bɪ.leːs/

### Adjectiu

irremissibilēs
* nominatiu masculí/femení plural de irremissibilis
* vocatiu masculí/femení plural de irremissibilis
* acusatiu masculí/femení plural de irremissibilis
# irremissibili
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪr.rɛ.mɪsˈsɪ.bɪ.liː/

### Adjectiu

irremissibilī
* datiu masculí/femení/neutre singular de irremissibilis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de irremissibilis
# irrellevant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.rə.ʎəˈβan/ balear /i.rə.ʎəˈvant/, /i.rə.ʎəˈvan/ Occidental: nord-occidental /i.re.ʎeˈβan/ valencià /i.re.ʎeˈvant/, /i.re.ʎeˈβan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del prefix ir- i rellevant.

### Adjectiu

irrellevant inv. ‎(plural irrellevants)
* Que no és rellevant.

#### Antònims

* rellevant

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·re·lle·vant (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# irremissibile
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪr.rɛ.mɪsˈsɪ.bɪ.lɛ/

### Adjectiu

irremissibile
* acusatiu neutre singular de irremissibilis
# inflazioni
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.flatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

inflazioni f. pl.
* forma plural de inflazione
# inflaven
## Català
### Verb

inflaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
# inflaves
## Català
### Verb

inflaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
# inflazione
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.flatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

inflazione f. ‎(plural inflazioni)
* inflació

#### Derivats

* iperinflazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·zió·ne (4)
# infle
## Català
### Verb

infle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inflar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inflar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inflar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inflar.
# inflau
## Català
### Verb

inflau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inflar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inflar.
# inflavo
## Català
### Verb

inflavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
# inflava
## Català
### Verb

inflava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
# inflavi
## Català
### Verb

inflavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inflar.
# italianizzassero
## Italià
### Verb

italianizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de italianizzare
# italianizzante
## Italià
### Verb

italianizzante
* participi present de italianizzare
# italianizzasse
## Italià
### Verb

italianizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de italianizzare
# italianizza
## Italià
### Verb

italianizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de italianizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de italianizzare
# italianizzai
## Italià
### Verb

italianizzai
* primera persona singular (io) del passat de italianizzare
# italianizzammo
## Italià
### Verb

italianizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de italianizzare
# italianizzando
## Italià
### Verb

italianizzando
* gerundi de italianizzare
# italianizzare
## Italià

   * Pronúncia: /i.ta.lja.nitˈt͡saː.re/
   * Etimologia: De italiano i el sufix -izzare.

### Verb

italianizzare
* italianitzar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ta·lia·niz·zà·re (6)
# italianizzarono
## Italià
### Verb

italianizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de italianizzare
# italianizzano
## Italià
### Verb

italianizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de italianizzare
# irrompessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.sis/, occidental /i.romˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

irrompessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Tu] irrompessis, irrompesses o irromperes.
# irrompeven
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.romˈpe.βen/, /i.romˈpe.en/

### Verb

irrompeven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] irrompien.
# irrompi
## Català

   * Pronúncia: /iˈrom.pi/
   * Rimes: -ompi

### Verb

irrompi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de irrompre.
    Forma septentrional: [Jo] irrompo, irromp o irrompi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb irrompre.
    [Que jo] irrompi o irrompa.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb irrompre.
    [Que ell/ella/vostè] irrompi o irrompa.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb irrompre.
    [Ell/ella/vostè] irrompi o irrompa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·rom·pi (3)
* Anagrama: oprimir
# irrompessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.sən/, occidental /i.romˈpe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

irrompessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Ells/elles/vostès] irrompessin, irrompessen o irromperen.
# irrompessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.sin/, occidental /i.romˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

irrompessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Ells/elles/vostès] irrompessin, irrompessen o irromperen.
# irrompeva
## Català
### Verb

irrompeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.

#### Variants

* irrompia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·rom·pe·va (4)
* Anagrames: improvaré, provaríem
# irrompesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpe.səs/, occidental /i.romˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

irrompesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    [Tu] irrompessis, irrompesses o irromperes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·rom·pes·ses (4)
* Anagrama: impressores
# irrompeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpɛw/, occidental /i.romˈpɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

irrompeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de irrompre.
    [Vosaltres/vós] irrompeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb irrompre.
    [Que vosaltres/vós] irrompeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb irrompre.
    [Vosaltres/vós] irrompeu.

### Miscel·lània

* Anagrama: rompríeu
# irrompeves
## Català
### Verb

irrompeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.

#### Variants

* irrompies
# irrompessi
## Català

   * Pronúncia: central /i.rumˈpe.si/

### Verb

irrompessi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.

#### Variants

* irrompés, irrompera

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·rom·pes·si (4)
# irrompia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.rumˈpi.ə/ Occidental: nord-occidental /i.romˈpi.ɛ/, /i.romˈpi.e/ valencià /i.romˈpi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

irrompia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.

### Miscel·lània

* Anagrames: oprimira, oprimirà
# irrompiguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rum.piˈɣe.sən/, occidental /i.rom.piˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

irrompiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] irrompessin, irrompessen o irromperen.
# irrompiguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rum.piˈɣe.səm/, occidental /i.rom.piˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

irrompiguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [nosaltres] irrompéssim, irrompéssem o irrompérem.
# irrompiguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rum.piˈɣe.səw/, occidental /i.rom.piˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

irrompiguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [vosaltres/vós] irrompéssiu, irrompésseu o irrompéreu.
# irrompis
## Català

   * Pronúncia: /iˈrom.pis/
   * Rimes: -ompis

### Verb

irrompis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb irrompre.
    [Que tu] irrompis o irrompes; [tu] no irrompis o irrompes.
# irrompies
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rumˈpi.əs/, occidental /i.romˈpi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

irrompies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de irrompre.

### Miscel·lània

* Anagrama: oprimires
# irrompiguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rum.piˈɣe.səs/, occidental /i.rom.piˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

irrompiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [tu] irrompessis, irrompesses o irromperes.
# irrompin
## Català

   * Pronúncia: /iˈrom.pin/
   * Rimes: -ompin

### Verb

irrompin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb irrompre.
    [Que ells/elles/vostès] irrompin o irrompen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb irrompre.
# irrompigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rum.piˈɣes/, occidental /i.rom.piˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

irrompigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [jo] irrompés o irrompera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] irrompés o irrompera.