OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esbronquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈke.səm/, occidental /ez.bɾoŋˈke.sem/
       Informal: /ez.bɾoŋˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbronquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Nosaltres] esbronquéssim, esbronquéssem, esbroncàssem, esbroncàssim o esbroncàrem.
# esbronquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈke.siw/, occidental /ez.bɾoŋˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esbronquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Vosaltres/vós] esbronquéssiu, esbronquésseu, esbroncàsseu, esbroncàssiu o esbroncàreu.
# esbronquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾoŋ.kis/

### Verb

esbronquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Que tu] esbronquis o esbronques; [tu] no esbronquis o esbronques.

### Miscel·lània

* Anagrama: broquessin
# esbronqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈkes/, occidental /ez.bɾoŋˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

esbronqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Jo] esbronqués, esbroncàs o esbroncara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Ell/ella/vostè] esbronqués, esbroncàs o esbroncara.

### Miscel·lània

* Anagrama: broquessen
# esbronquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈke.sim/, occidental /ez.bɾoŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbronquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    [Nosaltres] esbronquéssim, esbronquéssem, esbroncàssem, esbroncàssim o esbroncàrem.
# esbronquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈki/, occidental /ez.bɾoŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

esbronquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esbroncar.
    [Jo] esbronquí o vaig esbroncar.
# esglaonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.βə/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.və/, /əz.ɣɫə.uˈna.və/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˈna.βa/ valencià /ez.ɣɫa.oˈna.va/, /ez.ɣɫa.oˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esglaonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esglaonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·va (5)
# esglaone
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫəˈo.nə/, occidental /ez.ɣɫaˈo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

esglaone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esglaonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esglaonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esglaonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esglaonar.
# esglaonessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈne.sən/ balear /əz.ɣɫə.oˈne.sən/, /əz.ɣɫə.uˈne.sən/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esglaonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nes·sen (5)
# esglaonem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈnɛm/ balear /əz.ɣɫə.oˈnəm/, /əz.ɣɫə.uˈnɛm/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈnem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esglaonem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esglaonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esglaonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nem (4)
# esglaonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.βən/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.vən/, /əz.ɣɫə.uˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˈna.βen/ valencià /ez.ɣɫa.oˈna.ven/, /ez.ɣɫa.oˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esglaonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ven (5)
# esglaonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈna.βəs/ balear /əz.ɣɫə.oˈna.vəs/, /əz.ɣɫə.uˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /ez.ɣɫa.oˈna.βes/ valencià /ez.ɣɫa.oˈna.ves/, /ez.ɣɫa.oˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esglaonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ves (5)
# esglaonesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈne.səs/ balear /əz.ɣɫə.oˈne.səs/, /əz.ɣɫə.uˈne.səs/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esglaonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nes·ses (5)
# esglaonessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈne.sin/ balear /əz.ɣɫə.oˈne.sin/, /əz.ɣɫə.uˈne.sin/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esglaonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nes·sin (5)
# esglaonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡɫəˈo.nən/, occidental /ez.ɣɫaˈo.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

esglaonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esglaonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esglaonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nen (4)
# esfondràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.funˈdɾa.ɾəw/ balear /əs.fonˈdɾa.ɾəw/, /əs.funˈdɾa.ɾəw/ Occidental: /es.fonˈdɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esfondràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esfondrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondràssem
## Català
### Verb

esfondràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondràieu
## Català
### Verb

esfondràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esfondrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desfonaríeu
# esfondràs
## Català
### Verb

esfondràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondro
## Català
### Verb

esfondro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esfondrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esfondrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondràsseu
## Català
### Verb

esfondràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondràiem
## Català
### Verb

esfondràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esfondrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·fon·drà·iem (4)
* Anagrames: adeniformes, desfonaríem
# esconillàs
## Català
### Verb

esconillàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esconillar-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esconillar-se.

#### Variants

* [1] esconillés
* [2] esconillés

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llàs (4)
* Anagrames: acollessin, acollissen, aconsellis, cosinalles
# esconillà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.niˈʎa/ balear /əs.ko.niˈʎa/, /əs.ku.niˈja/ Occidental: /es.ko.niˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

esconillà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de esconillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llà (4)
* Anagrames: aconselli, aconsellí
# esconillàssem
## Català
### Verb

esconillàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esconillar-se.

#### Variants

* esconilléssim, esconilléssem, esconillàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llàs·sem (5)
* Anagrama: aconselléssim
# esconillo
## Català

   * Pronúncia: central /əs.kuˈni.ʎu/, occidental /es.koˈni.ʎo/
   * Rimes: -iʎo

### Verb

esconillo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esconillar-se.

#### Variants

* esconilli, esconill
# esconillàsseu
## Català
### Verb

esconillàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esconillar-se.

#### Variants

* esconilléssiu, esconillésseu, esconillàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llàs·seu (5)
* Anagrama: aconselléssiu
# esconillàssim
## Català
### Verb

esconillàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esconillar-se.

#### Variants

* esconilléssim, esconilléssem, esconillàssem
# esconillàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.niˈʎa.ɾəw/ balear /əs.ko.niˈʎa.ɾəw/, /əs.ku.niˈja.ɾəw/ Occidental: /es.ko.niˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esconillàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esconillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llà·reu (5)
* Anagrama: consellaríeu
# esconillàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.niˈʎa.ɾəm/ balear /əs.ko.niˈʎa.ɾəm/, /əs.ku.niˈja.ɾəm/ Occidental: /es.ko.niˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esconillàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esconillar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·ni·llà·rem (5)
* Anagrama: consellaríem
# esconillàssiu
## Català
### Verb

esconillàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esconillar-se.

#### Variants

* esconilléssiu, esconillésseu, esconillàsseu
# esconillis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈni.ʎis/ balear /əs.koˈni.ʎis/, /əs.kuˈni.jis/ Occidental: /es.koˈni.ʎis/
   * Rimes: -iʎis

### Verb

esconillis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esconillar-se.

#### Variants

* esconilles
# espartana
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈta.nə/, occidental /es.paɾˈta.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

espartana f. ‎(plural espartanes)
* Forma femenina de espartà.

### Nom

espartana f. ‎(plural espartanes)
* Forma femenina de espartà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ta·na (4)
* Anagrames: aparentàs, apesarant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.paɾˈta.na/, meridional /eh.paɾˈta.na/
       Americà: alt /es.p(a)ɾˈta.na/, baix /eh.paɾˈta.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

espartana f. ‎(plural espartanas)
* forma femenina de espartano

### Nom

espartana f. ‎(plural espartanas)
* forma femenina de espartano
# espartanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.paɾˈta.nas/, meridional /eh.paɾˈta.nah/
       Americà: alt /es.paɾˈta.n(a)s/, baix /eh.paɾˈta.nah/, austral /eh.paɾˈta.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

espartanas f. pl.
* forma plural de espartana

### Nom

espartanas f. pl.
* forma plural de espartana
# espars
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpars/, occidental /esˈpaɾs/
   * Rimes: -aɾs
   * Etimologia: Del llatí sparsus, segle XIII, participi de spargĕre ‎(«espargir»).

### Adjectiu

espars m. ‎(femení esparsa, plural masculí esparsos, plural femení esparses)
* Que no forma part d'un conjunt.

#### Sinònims

* solt

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pars (2)
* Anagrames: aserps, aspres, asprés, pesars, pressa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esparses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpar.səs/, occidental /esˈpaɾ.ses/
   * Rimes: -aɾses

### Adjectiu

esparses f. pl.
* Forma plural de esparsa.

### Nom

esparses f. pl.
* Forma plural de esparsa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ses (3)
* Anagrames: apresses, apressés, arpesses, paresses, preasses, rapesses, repasses, repassés
# esparros
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈpa.rus/ balear /əsˈpa.ros/, /əsˈpa.rus/ Occidental: /esˈpa.ros/

### Nom

esparros m. pl.
* Forma plural de esparro.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ros (3)
* Anagrames: aspersor, ressopar, sorpresa
# esparsament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌpar.səˈmen/ balear /əsˌpaɾ.səˈment/, /əsˌpar.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /esˌpar.saˈmen/ valencià /esˌpaɾ.saˈment/, /esˌpaɾ.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De espars i el sufix -ment.

### Adverbi

esparsament
* D'una manera esparsa.

#### Traduccions

* Anglès: sparsely $^{(en)}$, oddly $^{(en)}$
* Castellà: esparcidamente $^{(es)}$
* Francès: éparsement $^{(fr)}$, épouvantablement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·sa·ment (4)
* Anagrama: trepanàssem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espartanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈta.nəs/, occidental /es.paɾˈta.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

espartanes f. pl.
* Forma plural de espartana.

### Nom

espartanes f. pl.
* Forma plural de espartana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·ta·nes (4)
* Anagrames: apartessen, atrapessen, espantar-se, espentaràs, trepanessa
# esparsa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpar.sə/, occidental /esˈpaɾ.sa/
   * Rimes: -aɾsa

### Nom

esparsa f. ‎(plural esparses)
* Composició poètica formada per una única estrofa.

#### Traduccions
### Adjectiu

esparsa f. ‎(plural esparses)
* Forma femenina de espars.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·par·sa (3)
* Anagrames: apressa, apressà, espasar, paressa, passaré, pesaràs, rapessa, repassa, repassà, separàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# espart
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpart/, occidental /esˈpaɾt/
   * Rimes: -aɾt
   * Etimologia: Del llatí spartum, del grec antic σπάρτον ‎(spárton), segle XIII.

### Nom

espart m. ‎(plural esparts)
* Planta gramínia de fulles linears molt tenaces usades com a matèria tèxtil (Stipa tenacissima).
* (metonímia, tortosí, valencià septentrional) fregall

#### Traduccions

* Anglès: esparto $^{(en)}$
* Castellà: esparto $^{(es)}$ m.
* Francès: sparte $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·part (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeprst)
* Anagrames: aprest, parets, Parets, partes, preats, presta, prestà, raptes, reptàs, tàpers, trapes, trapés, trepàs

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# esgardissarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.di.səˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgardissarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgardissar.
# esgardissaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.di.səˈɾas/, occidental /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgardissaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgardissar.
# esgardissaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.di.səˈɾe/, occidental /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgardissaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgardissar.
# esgardissarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.di.səˈɾa/, occidental /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgardissarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgardissar.
# esgardissaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.di.səˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgardissaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgardissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgardissar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgarriadissa
# esgardissaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.di.səˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgardissaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgardissar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgarriadisses
# esgardissaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈsa.ɾən/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgardissaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgardissar.
# esgardissares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.diˈsa.ɾəs/, occidental /ez.ɣaɾ.ðiˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgardissares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgardissar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esgardissar-se
# esgardissareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡər.di.səˈɾɛw/ balear /əz.ɣəɾ.ði.səˈɾəw/, /əz.ɣər.ði.səˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣaɾ.ði.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgardissareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgardissar.
# estrenaies
## Català
### Verb

estrenaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de estrenar.
# estrenar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tɾəˈna/ Occidental: nord-occidental /es.tɾeˈna/ valencià /es.tɾeˈnaɾ/, /es.tɾeˈna/ Informal: nord-occidental /as.tɾeˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: estrenà
   * Etimologia: De estrena, segle XV, del llatí strēna ‎(«regal de bon auguri»). Originalment «recompensar amb estrenes», figuradament per l’ús per primera vegada dels presents rebuts.

### Verb

estrenar trans., pron. ‎(pronominal estrenar-se)
* Utilitzar una cosa per primer cop.
* Referit a un espectacle, a una representació teatral, musical, etc. presentar-lo al públic per primer cop.
* (pronominal) Fer per primera vegada alguna activitat.
* (pronominal) Iniciar un ofici o professió del que no es té experiència prèvia.
* (pronominal) Referit a un comerciant, aconseguir la primera transacció del dia.
* Recompensar algú amb diners o amb un present, una estrena.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estreno, estrena, estrenem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/

#### Sinònims

* començar, debutar, encetar

#### Derivats

* reestrenar

#### Traduccions

* Castellà: estrenar $^{(es)}$
* Francès: étrenner $^{(fr)}$
* Gallec: estrear $^{(gl)}$
* Portuguès: estrear $^{(pt)}$
* Anglès: premiere $^{(en)}$
* Castellà: estrenar $^{(es)}$
* Francès: donner la première $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·nar (3)
* Anagrames: arresten, entrar-se, entrares, rentares, restaren, serranet, trenares, tresaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: estrenar
# estrenaia
## Català
### Verb

estrenaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estrenar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estrenar.
# estrena
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾɛ.nə/, occidental /esˈtɾe.na/
   * Rimes: -ɛna
   * Etimologia: [1] Postverbal de estrenar per l’ús per primera vegada de les estrenes [2] rebudes.
   * Etimologia: [2] Del llatí strēna ‎(«present de bon auguri»), de Strēnia ‎(«Estrènia»), deessa de l’any nou i dels bons auguris, segle XIV.

### Nom

estrena f. ‎(plural estrenes)
* Acció i efecte d'estrenar o estrenar-se.
* Fet o circumstància que es produeix per primera vegada.
* Primera representació o projecció públiques d'una obra de teatre, pel·lícula, espectacle...
    L'estrena de la pel·lícula serà el mes de març.

#### Compostos i expressions

* d'estrena
* fer estrena

#### Traduccions

* Anglès: premiere $^{(en)}$
* Castellà: estreno $^{(es)}$ m.
* Francès: étrenne $^{(fr)}$ f.

### Nom

estrena f. ‎(plural estrenes)
* (sovint en plural) Regal com a gratificació d’un servei ordinari.

#### Derivats

* estrenar

#### Traduccions

* Anglès: tip $^{(en)}$
* Castellà: aguinaldo $^{(es)}$ m., estrena $^{(es)}$ f.

### Verb

estrena
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estrenar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estrenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·na (3)
* Anagrames: enartes, enartés, Ernesta, estaren, tensaré, tesaren

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈtɾe.na/, meridional /ehˈtɾe.na/
       Americà: alt /esˈt͡se.na/, baix /ehˈtɾe.na/
   * Rimes: -ena

### Nom

estrena f. ‎(plural estrenas)
* (sovint en plural) estrena (regal)
* (desús) forma alternativa de estreno

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tre·na (3)
# estrenaien
## Català
### Verb

estrenaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estrenar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entrenaies
# estrenar-se
## Català
### Verb

estrenar-se
* Forma pronominal de estrenar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aterressen, estrenares
# escàrid
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈka.ɾit/, occidental /esˈka.ɾit/

### Nom

escàrid m. ‎(plural escàrids)
* peix lloro

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cà·rid (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeirs)
* Anagrames: adrecis, cadires, càrdies, cediràs, criades, escardí, ricades

### Vegeu també

* escàrid. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# escás de falta
## Castellà
### Nom

escás de falta m. ‎(plural escases de falta)
* (pilota, esquaix) línia de falta

#### Sinònims

* línea de falta
* línea de saque corto
* raya de falta

### Vegeu també

* escás de falta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# escândio
## Portuguès
### Nom

escândio m. sing.
* escandi

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# escás de pasa
## Castellà
### Nom

escás de pasa m. ‎(plural escases de pasa)
* (pilota) línia de passa

#### Sinònims

* línea de pasa
* línea de saque largo
* pasa
* raya de pasa

### Vegeu també

* escás de pasa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].