OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acaramullàveu
## Català
### Verb

acaramullàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acaramullar.
# acaramullésseu
## Català
### Verb

acaramullésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramullar.
# acaramullí
## Català
### Verb

acaramullí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acaramullar.
# acarant
## Català
### Verb

acarant
* Gerundi del verb acarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rant (3)
* Anagrames: cantara, cantarà, càntara, tacaran, tancara, tancarà
# acivadaries
## Català
### Verb

acivadaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acivadar.
# acivadarà
## Català
### Verb

acivadarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acivadar.
# acivadaràs
## Català
### Verb

acivadaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acivadar.
# acivadaria
## Català
### Verb

acivadaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acivadar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acivadar.
# acivadaré
## Català
### Verb

acivadaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acivadar.
# acivadaren
## Català
### Verb

acivadaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acivadar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadareu
## Català
### Verb

acivadareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acivadar.
# acivadarien
## Català
### Verb

acivadarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acivadar.
# acivadares
## Català
### Verb

acivadares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acivadar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# abusaríem
## Català
### Verb

abusaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sa·rí·em (5)
* Anagrames: abismareu, abismàreu
# abusassis
## Català
### Verb

abusassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusaríeu
## Català
### Verb

abusaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abusar.
# abusaríveu
## Català
### Verb

abusaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abusar.
# abusassen
## Català
### Verb

abusassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusasses
## Català
### Verb

abusasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusassin
## Català
### Verb

abusassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusat
## Català
### Verb

abusat
* Participi masculí singular del verb abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sat (3)
* Anagrama: bastau
# abusats
## Català
### Verb

abusats
* Participi masculí plural del verb abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sats (3)
* Anagrama: batussa
# abreujasses
## Català
### Verb

abreujasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujaré
## Català
### Verb

abreujaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abreujar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rabejareu, rabejàreu
# abreujaríeu
## Català
### Verb

abreujaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abreujar.
# abreujassen
## Català
### Verb

abreujassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujassin
## Català
### Verb

abreujassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujassis
## Català
### Verb

abreujassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujau
## Català
### Verb

abreujau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abreujar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abreujar.
# acoltellaria
## Català
### Verb

acoltellaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acoltellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acoltellar.
# acoltellaràs
## Català
### Verb

acoltellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acoltellar.
# acoltellares
## Català
### Verb

acoltellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acoltellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acoltellarien
## Català
### Verb

acoltellarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acoltellar.
# acoltellaries
## Català
### Verb

acoltellaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acoltellar.
# acoltellarà
## Català
### Verb

acoltellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acoltellar.
# acoltellaré
## Català
### Verb

acoltellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acoltellar.
# acoltellareu
## Català
### Verb

acoltellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acoltellar.
# acoltellaríeu
## Català
### Verb

acoltellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acoltellar.
# acariciessis
## Català
### Verb

acariciessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acaricios
## Català
### Verb

acaricios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciessen
## Català
### Verb

acariciessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciessi
## Català
### Verb

acariciessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acaricieu
## Català
### Verb

acaricieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acariciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acariciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acariciar.
# acaricii
## Català
### Verb

acaricii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acariciar.
# acariciesses
## Català
### Verb

acariciesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acaricio
## Català
### Verb

acaricio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acariciar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acariciar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acariciar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kaˈɾi.θjo/
       Americà: alt /a.k(a)ˈɾi.sjo/, baix /a.kaˈɾi.sjo/
   * Rimes: -iθjo

### Verb

acaricio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acariciar
# acariciessa
## Català
### Verb

acariciessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciessin
## Català
### Verb

acariciessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acariciar.
# aclofam
## Català
### Verb

aclofam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclofar.
# aclofar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫuˈfa/ balear /ə.kɫoˈfa/, /ə.kɫuˈfa/ Occidental: nord-occidental /a.kɫoˈfa/ valencià /a.kɫoˈfaɾ/, /a.kɫoˈfa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aclofà
   * Etimologia: Incerta. Probablement d’un preromà cuflare, segle XIX.

### Verb

aclofar trans., pron. ‎(pronominal aclofar-se)
* (pronominal) Deixar-se anar de cul a terra fins a asseure's.
* (pronominal) Deixar-se anar sobre un seient.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aclofo, aclofa, aclofem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: squat $^{(en)}$
* Castellà: acuclillarse $^{(es)}$
* Francès: s'accroupir $^{(fr)}$
* Anglès: lounge $^{(en)}$
* Castellà: arrellanarse $^{(es)}$
* Francès: s'affaisser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·far (3)
* Anagrames: flocara, flocarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
# aclofa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫɔ.fə/, occidental /aˈkɫɔ.fa/
   * Rimes: -ɔfa

### Verb

aclofa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aclofar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aclofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·fa (3)
* Anagrama: aflaco
# aclofar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫuˈfar.sə/ balear /ə.kɫoˈfaɾ.sə/, /ə.kɫu.fərˈsə/ Occidental: /a.kɫoˈfaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aclofar-se
* Forma pronominal de aclofar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aclofo, s'aclofa, ens aclofem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Anagrama: aclofares
# aclocàveu
## Català
### Verb

aclocàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aclocar-se.
# acensaven
## Català
### Verb

acensaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encanaves, encasaven
# acensasses
## Català
### Verb

acensasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sas·ses (4)
* Anagrames: assecassen, encasasses
# acensassin
## Català
### Verb

acensassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encasassin
# acensau
## Català
### Verb

acensau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acensar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encasau, suecana
# acensat
## Català
### Verb

acensat
* Participi masculí singular del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sat (3)
* Anagrames: Castañé, catanes, encasat
# acensava
## Català
### Verb

acensava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sa·va (4)
* Anagrames: acanaves, encasava
# acensassis
## Català
### Verb

acensassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sas·sis (4)
* Anagrames: assecassin, encasassis
# acensats
## Català
### Verb

acensats
* Participi masculí plural del verb acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sats (3)
* Anagrames: assecant, cantessa, encasats, tacassen
# acensaves
## Català
### Verb

acensaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sa·ves (4)
* Anagrames: assecaven, encasaves
# acensavi
## Català
### Verb

acensavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acensar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·sa·vi (4)
* Anagrames: envaïsca, escanvia, escanvià, saciaven
# abstractedly
## Anglès

   * Pronúncia: EUA /əbˈstɹæk.tɪd.li/, /æbˈstɹæk.tɪd.li/
   * Etimologia: De abstracted i el sufix -ly.

### Adverbi

abstractedly ‎(comparatiu more abstractedly, superlatiu most abstractedly)
* abstretament
# abstractest
## Anglès
### Adjectiu

abstractest
* (rar) Forma superlativa de abstract
# abstractionem
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

abstractiōnem
* acusatiu singular de abstractiō
# abstractiones
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.neːs/

### Nom

abstractiōnēs
* nominatiu plural de abstractiō
* vocatiu plural de abstractiō
* acusatiu plural de abstractiō
# abstracter
## Anglès
### Adjectiu

abstracter
* (rar) Forma comparativa de abstract
# abstracting
## Anglès
### Verb

abstracting
* gerundi de abstract
# abstractione
## Llatí

   * Pronúncia: /ap.strak.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

abstractiōne
* ablatiu singular de abstractiō
# abstractio
## Llatí

   * Pronúncia: /apˈstrak.tɪ.oː/
   * Etimologia: De abstraho.

### Nom

abstractiō f. ‎(genitiu abstractiōnis)
* abstracció
* separació

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | abstractiō | abstractiōnēs |
| Vocatiu | abstractiō | abstractiōnēs |
| Acusatiu | abstractiōnem | abstractiōnēs |
| Genitiu | abstractiōnis | abstractiōnum |
| Datiu | abstractiōnī | abstractiōnibus |
| Ablatiu | abstractiōne | abstractiōnibus |
# abstraction
## Anglès

   * Pronúncia: /əbˈstɹæk.ʃn̩/ àudio (EUA)

### Nom

abstraction ‎(comptable i incomptable, plural abstractions)
* abstracció

## Francès

   * Pronúncia: /ap.stʁakˈsjɔ̃/

### Nom

abstraction f. ‎(plural abstractions)
* abstracció

### Vegeu també

* abstraction. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# acarreràveu
## Català
### Verb

acarreràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acarrerar.
# acarrerésseu
## Català
### Verb

acarrerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·rés·seu (5)
* Anagrama: arreceràsseu
# acarreréssim
## Català
### Verb

acarreréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·rés·sim (5)
* Anagrama: arreceràssim
# acarreé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.reˈe/
       Americà: alt /a.k(a).reˈe/, baix /a.ka.reˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

acarreé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acarrear
# acarrerí
## Català
### Verb

acarrerí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acarrerar.
# acarul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

acarul
* nominatiu i acusatiu definit singular de acar
# acarrerés
## Català
### Verb

acarrerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·rés (4)
* Anagrama: arreceràs
# acarreréssem
## Català
### Verb

acarreréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·rés·sem (5)
* Anagrama: arreceràssem
# acarreréssiu
## Català
### Verb

acarreréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarrerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·re·rés·siu (5)
* Anagrama: arreceràssiu
# acordonaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈna.ɾən/, occidental /a.koɾ.ðoˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

acordonaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acordonar.
    [Ells/elles/vostès] acordonaren o van/varen acordonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] acordonessin, acordonessen, acordonassen, acordonassin o acordonaren.

### Miscel·lània

* Anagrama: nord-coreana
# acordonareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.du.nəˈɾɛw/, occidental /a.koɾ.ðo.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

acordonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acordonar.
# acordonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kur.du.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.kor.ðo.naˈɾi.ɛ/, /a.kor.ðo.naˈɾi.e/ valencià /a.koɾ.ðo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

acordonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acordonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acordonar.

#### Sinònims

* acordonariva, forma algueresa.
# acordonara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.koɾ.ðoˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

acordonara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Jo] acordonés, acordonàs o acordonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Ell/ella/vostè] acordonés, acordonàs o acordonara.
# acordonares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈna.ɾəs/, occidental /a.koɾ.ðoˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

acordonares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de acordonar.
    [Tu] acordonares o et vas/vares acordonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    Forma valenciana: [tu] acordonessis, acordonesses, acordonasses, acordonassis o acordonares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·do·na·res (5)
* Anagrama: arrodonesca
# acordonarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.du.nəˈɾi.ən/, occidental /a.koɾ.ðo.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

acordonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acordonar.

#### Sinònims

* acordonariven, forma algueresa.
# acordonaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.du.nəˈɾan/, occidental /a.koɾ.ðo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

acordonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acordonar.
# acoltellaran
## Català
### Verb

acoltellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acoltellar.
# acoltellaren
## Català
### Verb

acoltellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acoltellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acoltella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuɫˈte.ʎə/ balear /ə.koɫˈte.ʎə/, /ə.kuɫˈte.ʎə/ Occidental: /a.koɫˈte.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

acoltella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acoltellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acoltellar.
# acoltellam
## Català
### Verb

acoltellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acoltellar.
# acoltellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuɫ.təˈʎa/ balear /ə.koɫ.təˈʎa/, /ə.kuɫ.təˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.koɫ.teˈʎa/ valencià /a.koɫ.teˈʎaɾ/, /a.koɫ.teˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acoltellà
   * Etimologia: Del prefix a- i coltell, segle XV.

### Verb

acoltellar trans.
* Donar coltellades, ganivetades.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acoltello, acoltella, acoltellem Vocal rizotònica: /e/

#### Relacionats

* apunyalar
* coltellejar

#### Traduccions

* Anglès: knife $^{(en)}$
* Castellà: acuchillar $^{(es)}$
* Francès: couteler $^{(fr)}$
* Italià: accoltellare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·col·te·llar (4)
* Anagrama: col·lateral

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acoltellara
## Català
### Verb

acoltellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# abururentzat
## Basc
### Nom

abururentzat
* benefactiu indefinit de aburu
# aburutako
## Basc
### Nom

aburutako
* genitiu locatiu indefinit de aburu
# aburutaraino
## Basc
### Nom

aburutaraino
* terminatiu indefinit de aburu
# abururen
## Basc
### Nom

abururen
* genitiu indefinit de aburu
# abururi
## Basc
### Nom

abururi
* datiu indefinit de aburu
# aburutan
## Basc
### Nom

aburutan
* inessiu indefinit de aburu
# aburutara
## Basc
### Nom

aburutara
* al·latiu indefinit de aburu
# abururengatik
## Basc
### Nom

abururengatik
* causal indefinit de aburu
# abururik
## Basc
### Nom

abururik
* partitiu indefinit de aburu
# aburutarantz
## Basc
### Nom

aburutarantz
* al·latiu direccional indefinit de aburu
# acaçàsseu
## Català
### Verb

acaçàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçàrem
## Català
### Verb

acaçàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acaçar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈsa/, occidental /a.kaˈsa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acaçar

### Verb

acaçà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acaçar.
# acaçàs
## Català
### Verb

acaçàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçàveu
## Català
### Verb

acaçàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acaçar.
# acaçàreu
## Català
### Verb

acaçàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acaçar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçàssem
## Català
### Verb

acaçàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçàssim
## Català
### Verb

acaçàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçàssiu
## Català
### Verb

acaçàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acueductos de Silvio
## Castellà
### Nom

acueductos de Silvio m. pl.
* forma plural de acueducto de Silvio
# acugul
## Català
### Verb

acugul
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acugular.
# acueductos mesencefálicos
## Castellà
### Nom

acueductos mesencefálicos m. pl.
* forma plural de acueducto mesencefálico
# acueduto
## Gallec
### Nom

acueduto m. ‎(plural acuedutos)
* aqüeducte
# acuerdos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈkweɾ.ðos\, meridional \aˈkweɾ.ðoh\
       Americà: alt \aˈkweɾ.ð(o)s\, baix \aˈkweɾ.ðoh\, austral \aˈkweɾ.ðos\
   * Rimes: -eɾdos

### Nom

acuerdos m. pl.
* forma plural de acuerdo
# acuesto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈkwes.to/, meridional /aˈkweh.to/
       Americà: alt /aˈkwes.t(o)/, baix /aˈkweh.to/
   * Rimes: -esto

### Verb

acuesto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acostar
# acueductos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.kweˈðuk.tos\, meridional \a.kweˈðuk.toh\
       Americà: alt /a.kweˈduk.t(o)s/, baix \a.kweˈðuk.toh\, austral \a.kweˈðuk.tos\
   * Rimes: -uktos

### Nom

acueductos m. pl.
* forma plural de acueducto
# acueductos cerebrales
## Castellà
### Nom

acueductos cerebrales m. pl.
* forma plural de acueducto cerebral
# acuedutos
## Gallec
### Nom

acuedutos m. pl.
* forma plural de acueduto
# acuerdo
## Castellà

   * Pronúncia: \aˈkweɾ.ðo\
   * Rimes: -eɾdo

### Nom

acuerdo m. ‎(plural acuerdos)
* acord

### Verb

acuerdo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acordar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuer·do (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeoru)
# acubillaven
## Català
### Verb

acubillaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acubillar.
# acubillessen
## Català
### Verb

acubillessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillesses
## Català
### Verb

acubillesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillessin
## Català
### Verb

acubillessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillaves
## Català
### Verb

acubillaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acubillar.