OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# altificàs
## Català
### Verb

altificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altificàssem
## Català
### Verb

altificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altificau
## Català
### Verb

altificau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de altificar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb altificar.
# altificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈka.ɾəw/, occidental /aɫ.ti.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

altificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de altificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altificà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈka/, occidental /aɫ.ti.fiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

altificà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de altificar.
# allumem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈmɛm/ balear /ə.ʎuˈməm/, /ə.ʎuˈmɛm/ Occidental: /a.ʎuˈmem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

allumem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de allumar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb allumar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb allumar.

#### Variants

* [1] allumam

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·mem (3)
# allumenaran
## Català
### Verb

allumenaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de allumenar.
# allumenar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʎu.məˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ʎu.meˈna/ valencià /a.ʎu.meˈnaɾ/, /a.ʎu.meˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí allūmināre.

### Verb

allumenar trans.
* (valencià) il·luminar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·me·nar (4)
* Anagrames: allumaren, allunarem, allunàrem, anul·larem, anul·làrem, llaunarem, llaunàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# allumaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈma.βəs/, balear /ə.ʎuˈma.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎuˈma.βes/ valencià /a.ʎuˈma.ves/, /a.ʎuˈma.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

allumaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de allumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·ma·ves (4)
# allumen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.mən/, occidental /aˈʎu.men/
   * Rimes: -umen

### Verb

allumen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de allumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·men (3)
* Anagrames: allunem, anul·lem, llaunem, manlleu, Manlleu, mullena
# allumenara
## Català
### Verb

allumenara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumenar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumenar.
# aluminioak
## Basc
### Nom

aluminioak
* ergatiu definit singular de aluminio
# aluminioarekin
## Basc
### Nom

aluminioarekin
* comitatiu definit singular de aluminio
# aluminioaz
## Basc
### Nom

aluminioaz
* instrumental definit singular de aluminio
# aluminioarentzat
## Basc
### Nom

aluminioarentzat
* benefactiu definit singular de aluminio
# aluminiom
## Bretó

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

aluminiom
* alumini
# aluminios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.luˈmi.njos/, meridional /a.luˈmi.njoh/
       Americà: alt /a.luˈmi.n(jo)s/, baix /a.luˈmi.njoh/, austral /a.luˈmi.njos/
   * Rimes: -injos

### Nom

aluminios m. pl.
* forma plural de aluminio
# aluminion
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.lu.miˈni.on/

### Nom

aluminion
* acusatiu de aluminio
# aluminioaren
## Basc
### Nom

aluminioaren
* genitiu definit singular de aluminio
# aluminioarengatik
## Basc
### Nom

aluminioarengatik
* causal definit singular de aluminio
# aluminioari
## Basc
### Nom

aluminioari
* datiu definit singular de aluminio
# amoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫɛw/ balear /ə.moˈɫəw/, /ə.muˈɫɛw/ Occidental: /a.moˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·leu (3)
* Heterograma de 6 lletres (aelmou)
# amollonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ʎuˈna/ balear /ə.mo.ʎoˈna/, /ə.mu.ʎuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.mo.ʎoˈna/ valencià /a.mo.ʎoˈnaɾ/, /a.mo.ʎoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amollonà
   * Etimologia: Del prefix a- i molló.

### Verb

amollonar trans.
* Marcar amb mollons els límits d'un terreny.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amollono, amollona, amollonem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* fitar, termenar

#### Traduccions

* Castellà: amojonar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·llo·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# amenorrheae
## Anglès
### Nom

amenorrheae
* forma plural de amenorrhea
# amenitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡ze.sem/, valencià /a.me.niˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amenitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zés·sem (5)
# amenitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡ze.sew/, valencià /a.me.niˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amenitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zés·seu (5)
# amenitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡ze.siw/, valencià /a.me.niˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amenitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zés·siu (5)
# amer
## Català
### Verb

amer
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mer (2)
* Anagrames: arme, erma, mare, mera, raem

## Francès

   * Pronúncia: /aˈmɛʁ/
   * Etimologia: Del llatí amārus.

### Adjectiu

amer m. ‎(femení amère, plural masculí amers, plural femení amères)
* amarg

#### Relacionats

* amertume

#### Compostos i expressions

* chicorée amère
# amenitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡zes/, valencià /a.me.niˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

amenitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zés (4)
# amenitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡ze.sim/, valencià /a.me.niˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amenitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zés·sim (5)
# amenitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡zi/, valencià /a.me.niˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

amenitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zí (4)
# amenorrhea
## Anglès
### Nom

amenorrhea ‎(normalment incomptable, plural amenorrheae o amenorrheas)
* (medicina) amenorrea

### Vegeu també

* amenorrhea. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# amenorrheas
## Anglès
### Nom

amenorrheas
* forma plural de amenorrhea
# altivéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.səm/, balear /əɫ.tiˈve.səm/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.sem/ valencià /aɫ.tiˈve.sem/, /aɫ.tiˈβe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

altivéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vés·sem (4)
* Anagrama: levitàssem
# altivéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.sim/, balear /əɫ.tiˈve.sim/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.sim/ valencià /aɫ.tiˈve.sim/, /aɫ.tiˈβe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

altivéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vés·sim (4)
* Anagrama: levitàssim
# altivàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβa.βəw/, balear /əɫ.tiˈva.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβa.βew/ valencià /aɫ.tiˈva.vew/, /aɫ.tiˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

altivàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de altivar.
# alto-
## Català

   * Etimologia: Del llatí altus.

### Prefix

alto-
* (meteorologia) alt

#### Variants

* alti-

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# altivésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.səw/, balear /əɫ.tiˈve.səw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.sew/ valencià /aɫ.tiˈve.sew/, /aɫ.tiˈβe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

altivésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vés·seu (4)
* Anagrames: levitàsseu, siuletaves
# altivéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβe.siw/, balear /əɫ.tiˈve.siw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβe.siw/ valencià /aɫ.tiˈve.siw/, /aɫ.tiˈβe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

altivéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vés·siu (4)
* Anagrama: levitàssiu
# altiví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβi/, balear /əɫ.tiˈvi/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβi/ valencià /aɫ.tiˈvi/, /aɫ.tiˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

altiví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de altivar.
# altivés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.tiˈβes/, balear /əɫ.tiˈves/ Occidental: nord-occidental /aɫ.tiˈβes/ valencià /aɫ.tiˈves/, /aɫ.tiˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

altivés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb altivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ti·vés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilstv)
* Anagrames: estalvi, estival, levitàs, vailets
# amoïnasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.səs/ balear /ə.mo.iˈna.səs/, /ə.mu.iˈna.səs/ Occidental: /a.mo.iˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

amoïnasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Tu] amoïnessis, amoïnesses, amoïnasses, amoïnassis o amoïnares.
# amoïnassin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.sin/ balear /ə.mo.iˈna.sin/, /ə.mu.iˈna.sin/ Occidental: /a.mo.iˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

amoïnassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.

#### Variants

* amoïnessin, amoïnessen, amoïnassen, amoïnaren
# amoïnassis
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.mo.iˈna.sis/, /ə.mu.iˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

amoïnassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Tu] amoïnessis, amoïnesses, amoïnasses, amoïnassis o amoïnares.
# amoïnats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈnats/, occidental /a.mo.iˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

amoïnats
* Participi masculí plural del verb amoïnar.
    Amoïnats [ells/aquells]...; [els he...] amoïnat o amoïnats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nats (4)
* Anagrames: amatinos, amatonis, amotinàs
# amoïnaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.βəs/ balear /ə.mo.iˈna.vəs/, /ə.mu.iˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.mo.iˈna.βes/, valencià /a.mo.iˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

amoïnaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amoïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·na·ves (5)
* Anagrama: ensomiava
# amoïnat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈnat/ balear /ə.mo.iˈnat/, /ə.mu.iˈnat/ Occidental: /a.mo.iˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

amoïnat
* Participi masculí singular del verb amoïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nat (4)
* Anagrames: amatino, amatoni, amatoní, amotina, amotinà
# amoïnau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.mo.iˈnaw/, /ə.mu.iˈnaw/ alguerès /a.mu.iˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

amoïnau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amoïnar.
    [Vosaltres/vós] amoïneu o amoïnau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amoïnar.
    Amoïneu o amoïnau [vosaltres/vós].
# amoïnaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.βən/ balear /ə.mo.iˈna.vən/, /ə.mu.iˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.mo.iˈna.βen/, valencià /a.mo.iˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

amoïnaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amoïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·na·ven (5)
* Anagrama: anomenavi
# amoïne
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.moˈi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

amoïne
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoïnar.
    Forma valenciana: [jo] amoïno, amoïne, amoín o amoïni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que jo] amoïni o amoïne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que ell/ella/vostè] amoïni o amoïne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amoïnar.
    Amoïni o amoïne [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Anagrama: moneia
# amoïnava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.βə/ balear /ə.mo.iˈna.və/, /ə.mu.iˈna.və/ Occidental: /a.mo.iˈna.βa/, /a.mo.iˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

amoïnava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amoïnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amoïnar.
# al·legoritzàsseu
## Català
### Verb

al·legoritzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.səw/, /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.səw/ balear /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡ze.səw/, /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡ze.sew/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡ze.sew/ valencià /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈze.sew/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

al·legoritzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.sim/, /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.sim/ balear /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡ze.sim/, /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡ze.sim/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡ze.sim/ valencià /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈze.sim/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

al·legoritzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzàssim
## Català
### Verb

al·legoritzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzàssiu
## Català
### Verb

al·legoritzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za.βəw/, /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za.βəw/ balear /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡za.vəw/, /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za.βew/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za.βew/ valencià /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈza.vew/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

al·legoritzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de al·legoritzar.
# al·legoritzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡zes/, /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡zes/ balear /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡zes/, /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡zes/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡zes/ valencià /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈzes/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

al·legoritzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.səm/, /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.səm/ balear /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡ze.səm/, /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡ze.sem/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡ze.sem/ valencià /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈze.sem/, /a.ɫe.ɣo.ɾiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

al·legoritzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# al·legoritzàssem
## Català
### Verb

al·legoritzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·legoritzar.
# amollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʎi/ balear /ə.moˈʎi/, /ə.muˈʎi/ Occidental: /a.moˈʎi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: amollir

### Verb

amollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amollar.
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amollir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amollir.
# amollís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈʎis/ balear /ə.moˈʎis/, /ə.muˈʎis/ Occidental: /a.moˈʎis/
   * Rimes: -is

### Verb

amollís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amollir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amollir.
# amprea
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾɛ.ə/, occidental /amˈpɾe.a/
   * Rimes: -ɛa
   * Etimologia: De lamprea percebut amb l’article la.

### Nom

amprea f. ‎(plural amprees)
* (arcaisme) llampresa

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pre·a (3)
* Anagrames: empara, emparà, maparé

### Vegeu també

* amprea. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# amprees
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾɛ.əs/, occidental /amˈpɾe.es/
   * Rimes: -ɛes

### Nom

amprees f. pl.
* Forma plural de amprea.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pre·es (3)
* Anagrames: amperes, empares, emparés, empesar, empresa, esperam, esperma, permesa, pesarem, pesàrem, Sampere, separem
# ampre
## Català
### Verb

ampre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amprar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amprar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amprar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pre (2)
* Anagrames: amper, arpem, empar, empra, emprà, parem, pream, prema, rapem
# amargues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmar.ɡəs/, occidental /aˈmaɾ.ɣes/
   * Rimes: -aɾɡes

### Adjectiu

amargues f. pl.
* Forma plural de amarga.

### Verb

amargues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amargar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gues (3)
* Anagrames: agusarem, agusàrem
# amarguessa
## Català
### Verb

amarguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gues·sa (4)
* Anagrames: agramàsseu, amargàsseu
# amargueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mərˈɡɛw/ balear /ə.məɾˈɣəw/, /ə.mərˈɣɛw/ Occidental: /a.maɾˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amargueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amargar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amargar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amargar.
# amarguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmar.ɡin/, occidental /aˈmaɾ.ɣin/

### Verb

amarguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amargar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·guin (3)
* Anagrama: marginau
# amarguessi
## Català
### Verb

amarguessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gues·si (4)
* Anagrames: agrimàsseu, aguissarem, aguissàrem, amagrísseu
# amarguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡe.sən/, occidental /a.maɾˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amarguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gues·sen (4)
* Anagrames: esmenugaràs, margenàsseu
# amargui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmar.ɡi/, occidental /aˈmaɾ.ɣi/

### Verb

amargui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amargar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amargar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amargar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gui (3)
* Anagrames: agrimau, amagriu
# amarguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡe.səs/, occidental /a.maɾˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amarguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.
# amarguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡe.sin/, occidental /a.maɾˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amarguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gues·sin (4)
* Anagrames: margenàssiu, marginàsseu
# amarguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈɡe.sis/, occidental /a.maɾˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amarguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargar.
# amussà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈsa/, occidental /a.muˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

amussà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amussar.
# amussaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈsa.βəs/, balear /ə.muˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.muˈsa.βes/ valencià /a.muˈsa.ves/, /a.muˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amussaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amussar.
# amusse
## Català
### Verb

amusse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amussar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amussar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amussar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mus·se (3)
* Anagrames: masseu, messau
# amussàssem
## Català
### Verb

amussàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amussar.
# amussàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈsa.ɾəw/, occidental /a.muˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amussàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amussar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mus·sà·reu (4)
* Anagrames: amuràsseu, mauràsseu