OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desempostaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pus.təˈɾi.əs/ balear /də.zəm.pos.təˈɾi.əs/, /də.zəm.pus.təˈɾi.əs/ Occidental: /de.zem.pos.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

desempostaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desempostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·ta·ri·es (6)
# desempostaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.pus.təˈɾan/ balear /də.zəm.pos.təˈɾan/, /də.zəm.pus.təˈɾan/ Occidental: /de.zem.pos.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desempostaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desempostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·em·pos·ta·ran (5)
# descol·loquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɫ.ɫuˈke.səm/, /dəs.ku.ɫuˈke.səm/ balear /dəs.koɫ.ɫoˈke.səm/, /dəs.kuɫ.ɫuˈke.səm/ Occidental: /des.koɫ.ɫoˈke.sem/, /des.ko.ɫoˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

descol·loquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descol·locar.
# descol·loquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɫ.ɫuˈki/, /dəs.ku.ɫuˈki/ balear /dəs.koɫ.ɫoˈki/, /dəs.kuɫ.ɫuˈki/ Occidental: /des.koɫ.ɫoˈki/, /des.ko.ɫoˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

descol·loquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de descol·locar.
# descol·loquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɫ.ɫuˈke.səw/, /dəs.ku.ɫuˈke.səw/ balear /dəs.koɫ.ɫoˈke.səw/, /dəs.kuɫ.ɫuˈke.səw/ Occidental: /des.koɫ.ɫoˈke.sew/, /des.ko.ɫoˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

descol·loquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descol·locar.
# descol·loquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɫ.ɫuˈke.sim/, /dəs.ku.ɫuˈke.sim/ balear /dəs.koɫ.ɫoˈke.sim/, /dəs.kuɫ.ɫuˈke.sim/ Occidental: /des.koɫ.ɫoˈke.sim/, /des.ko.ɫoˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

descol·loquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descol·locar.
# descol·loquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuɫ.ɫuˈke.siw/, /dəs.ku.ɫuˈke.siw/ balear /dəs.koɫ.ɫoˈke.siw/, /dəs.kuɫ.ɫuˈke.siw/ Occidental: /des.koɫ.ɫoˈke.siw/, /des.ko.ɫoˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

descol·loquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descol·locar.
# descomparir
## Català

   * Pronúncia: alguerès /daz.kun.paˈɾi/
   * Etimologia: De l'italià scomparire.

### Verb

descomparir intr.
* (alguerès) desaparèixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·com·pa·rir (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# descompartir-se
## Català
### Verb

descompartir-se
* Forma pronominal de descompartir.
# descomedidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.ko.meˌði.ðaˈmen.te\, meridional \deh.ko.meˌði.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /d(e)s.ko.meˌdi.daˈmen.te/, baix \deh.ko.meˌði.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De descomedido i el sufix -mente.

### Adverbi

descomedidamente
* desmesuradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·co·me·di·da·men·te (7)
# delfines comunes a pico largo
## Castellà
### Nom

delfines comunes a pico largo m. pl.
* forma plural de delfín común a pico largo
# delfin
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈdεl.fin/
   * Etimologia: Del llatí delphin, del grec antic δελφίς ‎(delphís) [1].
   * Etimologia: Del francès dauphin [2].

### Nom

delfin m. anim.
* dofí

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | delfin | delfiny |
| Genitiu | delfina | delfinów |
| Datiu | delfinowi | delfinom |
| Acusatiu | delfina | delfiny |
| Instrumental | delfinem | delfinami |
| Locatiu | delfinie | delfinach |
| Vocatiu | delfinie | delfiny |

### Nom

delfin m. pers.
* delfí (primogènit del rei de França)

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | delfin | delfini |
| Genitiu | delfina | delfinów |
| Datiu | delfinowi | delfinom |
| Acusatiu | delfina | delfinów |
| Instrumental | delfinem | delfinami |
| Locatiu | delfinie | delfinach |
| Vocatiu | delfinie | delfini |
# delfines australes
## Castellà
### Nom

delfines australes m. pl.
* forma plural de delfín austral
# delfines chilenos
## Castellà
### Nom

delfines chilenos m. pl.
* forma plural de delfín chileno
# delfines de Heaviside
## Castellà
### Nom

delfines de Heaviside m. pl.
* forma plural de delfín de Heaviside
# delfines comunes
## Castellà
### Nom

delfines comunes m. pl.
* forma plural de delfín común
# delfines cruzados
## Castellà
### Nom

delfines cruzados m. pl.
* forma plural de delfín cruzado
# delfines de Fraser
## Castellà
### Nom

delfines de Fraser m. pl.
* forma plural de delfín de Fraser
# delfines
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /delˈfi.nes/, meridional /delˈfi.neh/
       Americà: alt /delˈfi.n(e)s/, baix /delˈfi.neh/, austral /delˈfi.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

delfines m. pl.
* forma plural de delfín
# delfines clymenes
## Castellà
### Nom

delfines clymenes m. pl.
* forma plural de delfín clymene
# descantellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kən.təˈʎa.βə/, balear /dəs.kən.təˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /des.kan.teˈʎa.βa/ valencià /des.kan.teˈʎa.va/, /des.kan.teˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

descantellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de descantellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de descantellar.
# descantellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kən.tə.ʎəˈɾe/, occidental /des.kan.te.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

descantellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de descantellar.
# descantellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kən.təˈʎa.βən/, balear /dəs.kən.təˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /des.kan.teˈʎa.βen/ valencià /des.kan.teˈʎa.ven/, /des.kan.teˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

descantellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de descantellar.
# descantellasses
## Català
### Verb

descantellasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descantellar.

#### Variants

* descantellessis, descantellesses, descantellares
# descantellaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kən.tə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /des.kan.te.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

descantellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de descantellar.
# descantellassen
## Català
### Verb

descantellassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descantellar.

#### Variants

* descantellessin, descantellessen, descantellaren
# descantellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kən.tə.ʎəˈɾas/, occidental /des.kan.te.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

descantellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de descantellar.
# demanassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

demanassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Ells/elles/vostès] demanessin, demanessen, demanassen, demanassin o demanaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·nas·sin (4)
* Anagrama: andanéssim
# demanassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

demanassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Tu] demanessis, demanesses, demanasses, demanassis o demanares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·nas·sis (4)
* Anagrama: adinsàssem
# demanaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /da.ma.naˈɾi.vu/

### Verb

demanaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de demanar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] demanaríeu.
# demanat
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈnat/, occidental /de.maˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

demanat
* Participi masculí singular del verb demanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·nat (3)
* Anagrames: atandem, atendam
# demanaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.mə.nəˈɾe/, occidental /de.ma.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

demanaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de demanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·na·ré (4)
* Anagrama: remenada
# demanaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.mə.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /de.ma.naˈɾi.ɛw/, valencià /de.ma.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

demanaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de demanar.
# demanarívem
## Català

   * Pronúncia: alguerès /da.ma.naˈɾi.van/
   * Homòfon: demanariven

### Verb

demanarívem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de demanar.
    Forma algueresa per [nosaltres] demanaríem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·na·rí·vem (5)
* Anagrama: emmaridaven
# demanassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.sən/, occidental /de.maˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

demanassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Ells/elles/vostès] demanessin, demanessen, demanassen, demanassin o demanaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·nas·sen (4)
* Anagrama: andanéssem
# demanasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.səs/, occidental /de.maˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

demanasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Tu] demanessis, demanesses, demanasses, demanassis o demanares.
# desdejunasses
## Català
### Verb

desdejunasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunessis, desdejunesses, desdejunassis, desdejunares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nas·ses (5)
# desdejunassis
## Català
### Verb

desdejunassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunessis, desdejunesses, desdejunasses, desdejunares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nas·sis (5)
# desdejunava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ʒuˈna.βə/, balear /dəz.ðə.ʒuˈna.və/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.βa/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.va/, /dez.ðe.d͡ʒuˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desdejunava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desdejunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·na·va (5)
# desdejunaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ʒuˈna.βən/, balear /dəz.ðə.ʒuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.βen/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.ven/, /dez.ðe.d͡ʒuˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desdejunaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·na·ven (5)
# desdejunassin
## Català
### Verb

desdejunassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunessin, desdejunessen, desdejunassen, desdejunaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nas·sin (5)
# desdejunats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈnats/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈnats/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desdejunats
* Participi masculí plural del verb desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nats (4)
# desdejunau
## Català
### Verb

desdejunau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desdejunar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [1] desdejuneu
* [2] desdejuneu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nau (4)
# desdejunaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.də.ʒuˈna.βəs/, balear /dəz.ðə.ʒuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.βes/ valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.ves/, /dez.ðe.d͡ʒuˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desdejunaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·na·ves (5)
# desdejunassen
## Català
### Verb

desdejunassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunessin, desdejunessen, desdejunassin, desdejunaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nas·sen (5)
# desdejunat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈnat/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈnat/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

desdejunat
* Participi masculí singular del verb desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nat (4)
# depenguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.sim/, occidental /de.peŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

depenguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depenguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.səw/, occidental /de.peŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

depenguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depenguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.siw/, occidental /de.peŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

depenguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depenien
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəˈni.ən/, occidental /de.peˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

depenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penedien
# depenies
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəˈni.əs/, occidental /de.peˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

depenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penedies
# depenguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡi/, occidental /de.peŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

depenguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dependre.
# depenia
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəˈni.ə/, occidental /de.peˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

depenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dependre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dependre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penedia
# depengués
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡes/, occidental /de.peŋˈɡes/
   * Rimes: -es

### Verb

depengués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# depenguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pəŋˈɡe.səm/, occidental /de.peŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

depenguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dependre.
# derraméssim
## Català
### Verb

derraméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·més·sim (4)
* Anagrama: emmerdissar
# derramí
## Català
### Verb

derramí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de derramar.
# derramàssiu
## Català
### Verb

derramàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
# derramés
## Català
### Verb

derramés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: der·ra·més (3)
* Anagrama: desermar
# derramé
## Castellà

   * Pronúncia: /de.raˈme/
   * Rimes: -e

### Verb

derramé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb derramar
# derraméssem
## Català
### Verb

derraméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
# derramésseu
## Català
### Verb

derramésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
# derraméssiu
## Català
### Verb

derraméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb derramar.
# derramàveu
## Català
### Verb

derramàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de derramar.
# desanimàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.niˈma.βəw/, balear /də.zə.niˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.za.niˈma.βew/ valencià /de.za.niˈma.vew/, /de.za.niˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desanimàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·mà·veu (5)
# desanimésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈme.səw/, occidental /de.za.niˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desanimésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* desaniméssiu, desanimàssiu, desanimàsseu, desanimàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·més·seu (5)
# desanimàssim
## Català
### Verb

desanimàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* desaniméssim, desaniméssem, desanimàssem, desanimàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·màs·sim (5)
# desanimàs
## Català
### Verb

desanimàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* [1] desanimessi, desanimés, desanimara
* [2] desanimessi, desanimés, desanimara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·màs (4)
* Anagrames: amansides, amidassen
# desanimàsseu
## Català
### Verb

desanimàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* desaniméssiu, desanimésseu, desanimàssiu, desanimàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·màs·seu (5)
# desanimàssiu
## Català
### Verb

desanimàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* desaniméssiu, desanimésseu, desanimàsseu, desanimàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·màs·siu (5)
# desanimàssem
## Català
### Verb

desanimàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* desaniméssim, desaniméssem, desanimàssim, desanimàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·màs·sem (5)
# desanimàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.niˈma.βəm/, balear /də.zə.niˈma.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.za.niˈma.βem/ valencià /de.za.niˈma.vem/, /de.za.niˈma.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desanimàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desanimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·mà·vem (5)
# desanimés
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈmes/, occidental /de.za.niˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

desanimés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* [1] desanimessi, desanimàs, desanimara
* [2] desanimessi, desanimàs, desanimara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·més (4)
* Anagrames: amidessen, demanessi, mediassen
# desaniméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.niˈme.səm/, occidental /de.za.niˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desaniméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desanimar.

#### Variants

* desaniméssim, desanimàssim, desanimàssem, desanimàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ni·més·sem (5)
# desvesesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈze.səs/, balear /dəz.vəˈze.səs/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈze.ses/ valencià /dez.veˈze.ses/, /dez.βeˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desvesesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desvesessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈze.sin/, balear /dəz.vəˈze.sin/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈze.sin/ valencià /dez.veˈze.sin/, /dez.βeˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desvesessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desvesi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛ.zi/ balear /dəzˈvə.zi/, /dəzˈvɛ.zi/ Occidental: nord-occidental /dezˈβe.zi/ valencià /dezˈve.zi/, /dezˈβe.zi/
   * Rimes: -ɛzi

### Verb

desvesi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvesar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desvesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desvesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desvesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·si (3)
* Anagrames: desveis, vedessi
# desvesessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈze.sən/, balear /dəz.vəˈze.sən/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈze.sen/ valencià /dez.veˈze.sen/, /dez.βeˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desvesessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desvesessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈze.sis/, balear /dəz.vəˈze.sis/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈze.sis/ valencià /dez.veˈze.sis/, /dez.βeˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desvesessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# desentenguera
## Català
### Verb

desentenguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·gue·ra (5)
# desentengueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.təŋˈɡe.ɾəs/, occidental /de.zen.teŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

desentengueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desentendre's.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·gue·res (5)
# desentenguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.təŋˈɡɛm/ balear /də.zən.təŋˈɡəm/, /də.zən.təŋˈɡɛm/ Occidental: /de.zen.teŋˈɡem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desentenguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desentendre's.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·guem (4)
# desentenguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.təŋˈɡe.sən/, occidental /de.zen.teŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desentenguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·gues·sen (5)
# desentenguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.təŋˈɡe.sin/, occidental /de.zen.teŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desentenguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·gues·sin (5)
# desentenguen
## Català
### Verb

desentenguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desentendre's.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·guen (4)
# desentengueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zən.təŋˈɡe.ɾən/, occidental /de.zen.teŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

desentengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desentendre's.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desentendre's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ten·gue·ren (5)