OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inauguración
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.nau.ɣu.ɾaˈθjon\, meridional \i.nau.ɣu.ɾaˈθjoŋ\
       Americà: alt /i.nau.ɡu.(ɾa)ˈsjon/, baix \i.nau.ɣu.ɾaˈsjoŋ\, austral \i.nau.ɣu.ɾaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

inauguración f. ‎(plural inauguraciones)
* inauguració

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nau·gu·ra·ción (5)
# inaugurale
## Italià

   * Pronúncia: /i.nau.ɡuˈraː.le/

### Adjectiu

inaugurale inv. ‎(plural inaugurali)
* inaugural

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nau·gu·rà·le (5)
# inaugurali
## Italià

   * Pronúncia: /i.nau.ɡuˈraː.li/

### Adjectiu

inaugurali inv. pl.
* forma plural de inaugurale

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nau·gu·rà·li (5)
# inauguraia
## Català
### Verb

inauguraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inaugurar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inaugurar.
# inaugural
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.əw.ɣuˈɾaɫ/, occidental /in.aw.ɣuˈɾaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

inaugural inv. ‎(plural inaugurals)
* aplicat a l'oració, discurs o acte d'inauguració

#### Traduccions

* Anglès: inaugural $^{(en)}$
* Castellà: inaugural $^{(es)}$ inv.
* Francès: inaugural $^{(fr)}$
* Gallec: inaugural $^{(gl)}$
* Italià: inaugurale $^{(it)}$
* Llatí: inauguralis $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·au·gu·ral (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès
### Adjectiu

inaugural ‎(no comparable)
* inaugural

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.nau.ɣuˈɾal\
       Americà: alt /i.nau.ɡuˈɾal/, baix \i.nau.ɣuˈɾal\
   * Rimes: -al

### Adjectiu

inaugural inv. ‎(plural inaugurales)
* inaugural

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nau·gu·ral (4)
# inaugurales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.nau.ɣuˈɾa.les\, meridional \i.nau.ɣuˈɾa.leh\
       Americà: alt /i.nau.ɡuˈɾa.l(e)s/, baix \i.nau.ɣuˈɾa.leh\, austral \i.nau.ɣuˈɾa.les\
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

inaugurales inv. pl.
* forma plural de inaugural
# inauguraien
## Català
### Verb

inauguraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inaugurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·au·gu·ra·ien (5)
* Anagrama: anguniaríeu
# inauguraies
## Català
### Verb

inauguraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inaugurar.
# indonesi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.duˈnɛ.zi/ balear /in.doˈnɛ.zi/, /in.duˈnɛ.zi/ Occidental: /in.doˈnɛ.zi/
   * Rimes: -ɛzi
   * Etimologia: Del castellà indonesio, neologisme que per construcció tradicional hauria donat *indonesià.

### Adjectiu

indonesi m. ‎(femení indonèsia, plural masculí indonesis, plural femení indonèsies)
* Originari, pertanyent o relatiu a Indonèsia.

#### Traduccions

* Anglès: Indonesian $^{(en)}$
* Castellà: indonesio $^{(es)}$ m.

### Nom

indonesi m. ‎(plural indonesis, femení indonèsia)
* Natural d'Indonèsia.
* (només singular) Llengua pròpia d'Indonèsia que pertany al grup malaiopolinesi i deriva del malai.

#### Traduccions

* Anglès: Indonesian $^{(en)}$
* Castellà: indonesio $^{(es)}$ m.
* Anglès: Indonesian $^{(en)}$
* Castellà: indonesio $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·do·ne·si (4)

### Vegeu també

* Wikikamus, edició en indonesi
* Entrades en indonesi al Viccionari en català
* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, GEC
# indonesio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.doˈne.sjo/, meridional \iŋ.doˈne.sjo\
       Americà: alt /in.doˈne.sjo/, baix \iŋ.doˈne.sjo\, austral /in.doˈne.sjo/
   * Rimes: -esjo

### Adjectiu

indonesio m. ‎(femení indonesia, plural masculí indonesios, plural femení indonesias)
* indonesi

### Nom

indonesio m. ‎(plural indonesios, femení indonesia)
* indonesi

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·do·ne·sio (4)
# indonesia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.doˈne.sja/, meridional \iŋ.doˈne.sja\
       Americà: alt /in.doˈne.sja/, baix \iŋ.doˈne.sja\, austral /in.doˈne.sja/
   * Rimes: -esja

### Adjectiu

indonesia f. ‎(plural indonesias)
* forma femenina de indonesio

### Nom

indonesia f. ‎(plural indonesias)
* forma femenina de indonesio
# indonesios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.doˈne.sjos/, meridional \iŋ.doˈne.sjoh\
       Americà: alt /in.doˈne.s(jo)s/, baix \iŋ.doˈne.sjoh\, austral /in.doˈne.sjos/
   * Rimes: -esjos

### Adjectiu

indonesios m. pl.
* forma plural de indonesio

### Nom

indonesios m. pl.
* forma plural de indonesio
# indoor
## Anglès
### Adjectiu

indoor
* d'interior
    «At one end of it a coloured poster, too large for indoor display, had been tacked to the wall.» ((Orwell, George. Nineteen Eighty-Four, 1989. Londres: Penguin Books, 1948, 3. ISBN 978-0-141-18776-1.))En una de les parets del fons hi havia enganxat un pòster en color, massa gran per a un interior.

#### Antònims

* outdoor
# indoor field-handball
## Anglès
### Nom

indoor field-handball
* (esports de pilota) handbol

#### Sinònims

* handball
* team handball

### Vegeu també

* indoor field-handball. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# indonesias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.doˈne.sjas/, meridional \iŋ.doˈne.sjah\
       Americà: alt /in.doˈne.s(ja)s/, baix \iŋ.doˈne.sjah\, austral /in.doˈne.sjas/
   * Rimes: -esjas

### Adjectiu

indonesias f. pl.
* forma plural de indonesia

### Nom

indonesias f. pl.
* forma plural de indonesia
# höchster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːçstɐ/

### Adjectiu

höchster
* forma declinada de hoch
# höherem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːəʀəm/

### Adjectiu

höherem
* forma declinada de hoch
# höhere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːəʀə/

### Adjectiu

höhere
* forma declinada de hoch
# höhere Programmiersprache
## Alemany
### Nom

höhere Programmiersprache ?
* (videojocs) llenguatge d'alt nivell

#### Sinònims

* Hochsprache

### Vegeu també

* höhere Programmiersprache. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# höchstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːçstəs/

### Adjectiu

höchstes
* forma declinada de hoch
# högenergifysik
## Suec

   * Etimologia: De högen ‎(«alt, superior»), energi ‎(«energia») i fysik ‎(«física»).

### Nom

högenergifysik c. ‎(sense plural)
* física d'altes energies

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# höher
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːɐ/ àudio àudio

### Adjectiu

höher
* forma comparativa de hoch
# höchsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːçstn̩/ àudio: höchsten

### Adjectiu

höchsten
* forma superlativa de hoch
# höglandstinamo
## Suec

   * Etimologia: De högland ‎(«terra alta»), l'infix -s- i tinamo ‎(«tinamú»), calc de l'anglès Highland tinamou.

### Nom

höglandstinamo c. ‎(plural indefinit höglandstinamoer, plural definit höglandstinamoerna)
* (ornitologia) tinamú de Bonaparte (Nothocercus bonapartei)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# höheren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈhøːəʀən/

### Adjectiu

höheren
* forma declinada de hoch
# industriàsseu
## Català
### Verb

industriàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriàs
## Català
### Verb

industriàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·às (4)
* Anagrama: traduïssin
# industrié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dusˈtɾje/, meridional \iŋ.duhˈtɾje\
       Americà: alt /in.d(u)sˈt͡sje/, baix \iŋ.duhˈtɾje\, austral /in.duhˈtɾje/
   * Rimes: -e

### Verb

industrié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb industriar
# industriéssem
## Català
### Verb

industriéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriàssem
## Català
### Verb

industriàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriàssim
## Català
### Verb

industriàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriàssiu
## Català
### Verb

industriàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
# industriàveu
## Català
### Verb

industriàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de industriar.
# industriés
## Català
### Verb

industriés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb industriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tri·és (4)
* Anagrama: instruïdes
# indemnitzava
## Català
### Verb

indemnitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# indemnitzeguessa
## Català
### Verb

indemnitzeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzeguessen
## Català
### Verb

indemnitzeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzaven
## Català
### Verb

indemnitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# indemnitzavo
## Català
### Verb

indemnitzavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# indemnitzau
## Català
### Verb

indemnitzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indemnitzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indemnitzar.
# indemnitzavi
## Català
### Verb

indemnitzavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# indemnitze
## Català
### Verb

indemnitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indemnitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indemnitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indemnitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indemnitzar.
# indemnitzeguem
## Català
### Verb

indemnitzeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb indemnitzar.
# indemnitzaves
## Català
### Verb

indemnitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indemnitzar.
# ikasgaiekin
## Basc
### Nom

ikasgaiekin
* comitatiu definit plural de ikasgai
# ikasgaian
## Basc
### Nom

ikasgaian
* inessiu definit singular de ikasgai
# ikasgaiek
## Basc
### Nom

ikasgaiek
* ergatiu definit plural de ikasgai
# ikasgaiaz
## Basc
### Nom

ikasgaiaz
* instrumental definit singular de ikasgai
# ikasgaiei
## Basc
### Nom

ikasgaiei
* datiu definit plural de ikasgai
# ikasgaiarengatik
## Basc
### Nom

ikasgaiarengatik
* causal definit singular de ikasgai
# ikasgaiarentzat
## Basc
### Nom

ikasgaiarentzat
* benefactiu definit singular de ikasgai
# ikasgaiari
## Basc
### Nom

ikasgaiari
* datiu definit singular de ikasgai
# ikasgaiarekin
## Basc
### Nom

ikasgaiarekin
* comitatiu definit singular de ikasgai
# ikasgaiaren
## Basc
### Nom

ikasgaiaren
* genitiu definit singular de ikasgai
# inebriats
## Català
### Verb

inebriats
* Participi masculí plural del verb inebriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·e·bri·ats (4)
* Anagrama: bastirien
# inebries
## Català
### Verb

inebries
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inebriar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inebriar.
# inebriava
## Català
### Verb

inebriava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inebriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inebriar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrabiavi
# inebriaven
## Català
### Verb

inebriaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inebriar.
# inebriaves
## Català
### Verb

inebriaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inebriar.
# inebriessen
## Català
### Verb

inebriessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inebriar.
# inebriau
## Català
### Verb

inebriau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inebriar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inebriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·e·bri·au (4)
* Anagrama: binaríeu
# inebrie
## Català
### Verb

inebrie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inebriar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inebriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inebriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inebriar.
# inebrien
## Català
### Verb

inebrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inebriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inebriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inebriar.
# indignaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /in.diŋˈna.jɛ/, /in.diŋˈna.je/

### Verb

indignaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indignar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] indignava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indignar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] indignava.
# indignara
## Català

   * Pronúncia: valencià /in.diɡˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

indignara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.
    [Jo] indignés, indignàs o indignara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indignar.
    [Ell/ella/vostè] indignés, indignàs o indignara.
# indignaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋ.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /in.diŋ.naˈɾan/, valencià /in.diɡ.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

indignaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de indignar.
# indignaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /in.diŋˈna.jes/

### Verb

indignaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indignar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] indignaves.
# indignar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.diŋˈnar.sə/ balear /in.diŋˈnaɾ.sə/, /in.diŋ.nərˈsə/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈnar.se/, valencià /in.diɡˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

indignar-se
* Forma pronominal de indignar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'indigno, s'indigna, ens indignem

### Miscel·lània

* Anagrama: indignares
# indignaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /in.diŋˈna.jen/

### Verb

indignaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indignar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] indignaven.
# indignam
## Català

   * Pronúncia: balear /in.diŋˈnam/
   * Parònim: indigna'm

### Verb

indignam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de indignar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] indignem o indignam.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.dɪ.ŋnam/

### Adjectiu

indignam
* acusatiu femení singular de indignus
# indignament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /inˌdiŋ.nəˈmen/ balear /inˌdiŋ.nəˈment/, /inˌdiŋ.nəˈmen/ Occidental: nord-occidental /inˌdiŋ.naˈmen/ valencià /inˌdiɡ.naˈment/, /inˌdiɡ.naˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De indigne i el sufix -ment, segle XV.

### Adverbi

indignament
* D'una manera indigna.

#### Traduccions

* Anglès: contemptibly $^{(en)}$, undeservingly $^{(en)}$
* Castellà: indignamente $^{(es)}$
* Francès: indignement $^{(fr)}$
* Italià: indegnamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dig·na·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# indignar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.diŋˈna/ Occidental: nord-occidental /in.diŋˈna/ valencià /in.diɡˈnaɾ/, /in.diɡˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: indignà
   * Etimologia: Del llatí indignārī, segle XIV. Doblet de endenyar.

### Verb

indignar trans., pron. ‎(pronominal indignar-se)
* Irritar, enfadar a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: indigno, indigna, indignem

#### Relacionats

* indignació, indignament, indignant , indigne, indignitat

#### Traduccions

* Anglès: anger $^{(en)}$, to get angry $^{(en)}$
* Castellà: indignar $^{(es)}$
* Francès: indigner $^{(fr)}$, irriter $^{(fr)}$
* Italià: irritare $^{(it)}$
* Llatí: irritare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dig·nar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.diɣˈnaɾ\, meridional \iŋ.diɣˈnaɾ\
       Americà: alt /in.diɡˈnaɾ/, baix \iŋ.diɣˈnaɾ\, austral \in.diɣˈnaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí indignāri.

### Verb

indignar trans. ‎(present indigno, passat indigné, futur indignaré)
* indignar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dig·nar (3)
# immolàsseu
## Català
### Verb

immolàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolàssiu
## Català
### Verb

immolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolàrem
## Català
### Verb

immolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de immolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolàs
## Català
### Verb

immolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolàssim
## Català
### Verb

immolàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolàieu
## Català
### Verb

immolàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de immolar.
# immolàssem
## Català
### Verb

immolàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# immolàreu
## Català
### Verb

immolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de immolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.
# infesta
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱˈfes.tə/, occidental /iɱˈfes.ta/
   * Rimes: -esta

### Verb

infesta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infestar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infestar.
# infestacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fəs.tə.siˈons/, occidental /iɱ.fes.ta.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

infestacions f. pl.
* Forma plural de infestació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·ta·ci·ons (5)
* Anagrames: notificassen, tonificassen
# inferíssim
## Català
### Verb

inferíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
# inferíssiu
## Català
### Verb

inferíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.
# inferíveu
## Català
### Verb

inferíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inferir.
# infest
## Català
### Verb

infest
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fest (2)
* Heterograma de 6 lletres (efinst)
* Anagrames: enfits, fintes, fitnes

## Anglès
### Verb

infest ‎(3a persona singular present infests, gerundi infesting, passat i participi infested)
* infestar
# inferísseu
## Català
### Verb

inferísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inferir.

### Miscel·lània

* Anagrama: enferíssiu

## Català antic
### Verb

inferísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inferir

#### Variants

* inferíssets, inferírets, inferíreu
# infestació
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fəs.tə.siˈo/, occidental /iɱ.fes.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí infestatio.

### Nom

infestació f. ‎(plural infestacions)
* acció i efecte d'infestar

#### Traduccions

* Castellà: infestación $^{(es)}$
* Francès: ravage $^{(fr)}$, dégât $^{(fr)}$
* Italià: infestamento $^{(it)}$, infestagione $^{(it)}$
* Llatí: infestatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·ta·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# innovating
## Anglès
### Verb

innovating
* gerundi de innovate
# innovation en éducation
## Francès
### Nom

innovation en éducation f. ‎(plural innovations en éducation)
* innovació educativa

#### Sinònims

* innovation éducative

### Vegeu també

* innovation en éducation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# innovations en éducation
## Francès
### Nom

innovations en éducation f. pl.
* forma plural de innovation en éducation
# innovate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪnəveɪt/

### Verb

innovate ‎(3a persona singular present innovates, gerundi innovating, passat i participi innovated)
* innovar
# innovated
## Anglès
### Verb

innovated
* passat i participi de innovate
# innovation éducative
## Francès
### Nom

innovation éducative f. ‎(plural innovations éducatives)
* innovació educativa

#### Sinònims

* innovation en éducation

### Vegeu també

* innovation éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# innovassis
## Català
### Verb

innovassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb innovar.
# innovates
## Anglès
### Verb

innovates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de innovate
# innovat
## Català
### Verb

innovat
* Participi masculí singular del verb innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·no·vat (3)
* Anagrama: vionant
# innovations éducatives
## Francès
### Nom

innovations éducatives f. pl.
* forma plural de innovation éducative
# implementessen
## Català
### Verb

implementessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.
# implementeu
## Català
### Verb

implementeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de implementar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb implementar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb implementar.