OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encalentirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫən.tiˈɾi.ən/, occidental /eŋ.ka.ɫen.tiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encalentirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encalentir.
# encalentirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫən.tiˈɾa/, occidental /eŋ.ka.ɫen.tiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encalentirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encalentir.
# encalentisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫənˈti.səs/, occidental /eŋ.ka.ɫenˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

encalentisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalentir.

#### Variants

* encalentiguesses, encalentissis
# encalentiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫən.tiˈɾas/, occidental /eŋ.ka.ɫen.tiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encalentiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encalentir.

### Miscel·lània

* Anagrama: alcanterines
# encalentiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫən.tiˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ka.ɫen.tiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encalentiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encalentir.
# encalentiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫən.tiˈɾi.əs/, occidental /eŋ.ka.ɫen.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encalentiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encalentir.
# encalentissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫənˈti.sən/, occidental /eŋ.ka.ɫenˈti.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

encalentissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalentir.

#### Variants

* encalentiguessen, encalentissin
# encalentiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫən.tiˈɾe/, occidental /eŋ.ka.ɫen.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encalentiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encalentir.
# emplatasses
## Català
### Verb

emplatasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplataven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈta.βən/, balear /əm.pɫəˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /em.pɫaˈta.βen/ valencià /em.pɫaˈta.ven/, /em.pɫaˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

emplataven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emplatar.
# emplataríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.təˈɾi.əw/, occidental /em.pɫa.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emplataríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emplatar.
# emplatassen
## Català
### Verb

emplatassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplataves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫəˈta.βəs/, balear /əm.pɫəˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.pɫaˈta.βes/ valencià /em.pɫaˈta.ves/, /em.pɫaˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

emplataves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emplatar.
# enaltisc
## Català
### Verb

enaltisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tisc (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceilnst)
* Anagrames: alentisc, esclatin
# enaltissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəɫˈti.sən/, occidental /e.naɫˈti.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

enaltissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·sen (4)
* Anagrama: alentissen
# enaltisqueu
## Català
### Verb

enaltisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·queu (4)
* Anagrama: alentisqueu
# enaltissi
## Català
### Verb

enaltissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·si (4)
* Anagrama: alentissi
# enaltissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəɫˈti.sin/, occidental /e.naɫˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

enaltissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·sin (4)
* Anagrama: alentissin
# enaltisca
## Català
### Verb

enaltisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enaltir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enaltir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·ca (4)
* Anagrama: alentisca
# enaltisquem
## Català
### Verb

enaltisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·quem (4)
* Anagrama: alentisquem
# enaltisquen
## Català
### Verb

enaltisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enaltir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·quen (4)
* Anagrames: alentesquin, alentisquen, enaltesquin
# enaltisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəɫˈti.səs/, occidental /e.naɫˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

enaltisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·ses (4)
* Anagrama: alentisses
# enaltisques
## Català
### Verb

enaltisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·al·tis·ques (4)
* Anagrames: alentesquis, alentisques, enaltesquis
# enardisques
## Català
### Verb

enardisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dis·ques (4)
* Anagrama: enardesquis
# enardissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.sis/, occidental /e.naɾˈði.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

enardissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.
# enardissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.sin/, occidental /e.naɾˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

enardissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.
# enardit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdit/, occidental /e.naɾˈðit/
   * Rimes: -it

### Verb

enardit
* Participi masculí singular del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dit (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrt)
* Anagrames: atindre, atindré, diantre, tendira, tendirà, tendria
# enardix
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdiʃ/, occidental /e.naɾˈðiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

enardix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enardir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dix (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrx)
* Anagrama: indexar
# enardisquen
## Català
### Verb

enardisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enardir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dis·quen (4)
* Anagrama: enardesquin
# enardisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.səs/, occidental /e.naɾˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

enardisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.
# enardissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.sən/, occidental /e.naɾˈði.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

enardissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dis·sen (4)
* Anagrama: endinsar-se
# enardits
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdits/, occidental /e.naɾˈðits/
   * Rimes: -its

### Verb

enardits
* Participi masculí plural del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dits (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeinrst)
* Anagrames: destinar, diantres, nitrades, tendiràs, trinades
# enardiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdiw/, occidental /e.naɾˈðiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

enardiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enardir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enardir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·diu (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinru)
* Anagrames: dinareu, dinàreu, duraien, eduiran, enduria, renadiu, reunida
# enganassen
## Català
### Verb

enganassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganassis
## Català
### Verb

enganassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.
# enganasses
## Català
### Verb

enganasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganassin
## Català
### Verb

enganassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.
# enganast
## Català antic
### Verb

enganast
* segona persona singular (tu) del passat de enganar
# enganau
## Català
### Verb

enganau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enganar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de enganar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de enganar
# enganava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡəˈna.βə/, balear /əŋ.ɡəˈna.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈna.βa/ valencià /eŋ.ɡaˈna.va/, /eŋ.ɡaˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enganava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enganar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enganar.

## Català antic
### Verb

enganava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de enganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de enganar
# enganaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡəˈna.βən/, balear /əŋ.ɡəˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈna.βen/ valencià /eŋ.ɡaˈna.ven/, /eŋ.ɡaˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enganaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enganar.

## Català antic
### Verb

enganaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de enganar
# encetall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈtaʎ/ balear /ən.səˈtaʎ/, /ən.səˈtaj/ Occidental: /en.seˈtaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De encetar i el sufix -all, segle XX.

### Nom

encetall m. ‎(plural encetalls)
* Ànima del cabdell, que sol ser de paper, carta, cartó o fusta.

#### Traduccions

* Castellà: devanador $^{(es)}$
* Francès: mensonge $^{(fr)}$
* Italià: pezzeto $^{(it)}$ di carta, panno, etc. sopra il quale s'aggomitola il filo, la seta, etc.
* Llatí: fulcimentum interius ad efformandum glomus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tall (3)
* Anagrama: centella

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# encetaien
## Català
### Verb

encetaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·ien (4)
# encetar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.səˈta/ Occidental: nord-occidental /en.seˈta/ valencià /en.seˈtaɾ/, /en.seˈta/ Informal: nord-occidental /an.seˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encetà
   * Etimologia: Del llatí inceptāre, de incipere ‎(«començar»), segle XIV.

### Verb

encetar trans., pron. ‎(pronominal encetar-se)
* Començar una cosa o acció de manera que en quedi menys.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enceto, enceta, encetem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/

#### Sinònims

* començar, debutar, estrenar

#### Traduccions

* Anglès: open $^{(en)}$, begin $^{(en)}$
* Castellà: empezar $^{(es)}$
* Francès: entamer $^{(fr)}$
* Italià: iniziare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tar (3)
* Anagrames: acreten, cantere, entecar, enterca, entercà, tencaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encetaies
## Català
### Verb

encetaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·ies (4)
# encetant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈtan/ balear /ən.səˈtant/, /ən.səˈtan/ Occidental: nord-occidental /en.seˈtan/ valencià /en.seˈtant/, /en.seˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encetant
* Gerundi del verb encetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tant (3)
# encetaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.təˈɾan/, occidental /en.se.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encetaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·ran (4)
# encetalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈtaʎs/ balear /ən.səˈtaʎs/, /ən.səˈtajs/ Occidental: nord-occidental /en.seˈtaʎs/ valencià /en.seˈtaʎs/, /en.seˈtaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

encetalls m. pl.
* Forma plural de encetall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·talls (3)
* Anagrames: Centellas, escantell, escellant
# encetara
## Català
### Verb

encetara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* [1] encetessi, encetessa, enceteguessa, encetés, encetàs
* [2] encetegués, encetés, encetàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ta·ra (4)
# encaixariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.ka.ʃaˈɾi.va/

### Verb

encaixariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encaixar.
    Forma algueresa per [jo] encaixaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encaixar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] encaixaria.
# encaixareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ʃəˈɾɛw/, occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encaixareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encaixar.

### Miscel·lània

* Anagrames: eixancareu, eixancàreu
# encaixaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈʃa.ɾən/, occidental /eŋ.kajˈʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encaixaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encaixar.
    [Ells/elles/vostès] encaixaren o van/varen encaixar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaixar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] encaixessin, encaixessen, encaixassen, encaixassin o encaixaren.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancaren
# encaixares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈʃa.ɾəs/, occidental /eŋ.kajˈʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encaixares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de encaixar.
    [Tu] encaixares o et vas/vares encaixar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaixar.
    Forma valenciana: [tu] encaixessis, encaixesses, encaixasses, encaixassis o encaixares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·xa·res (4)
* Anagrames: eixancares, encaixar-se
# encaixaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.ʃəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾi.a/ valencià /eŋ.kaj.ʃaˈɾi.a/, /eŋ.ka.ʃaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encaixaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encaixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encaixar.

#### Sinònims

* encaixariva, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancaria
# encaixarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ʃəˈɾi.ən/, occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encaixarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encaixar.

#### Sinònims

* encaixariven, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancarien
# encaixaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ʃəˈɾi.əs/, occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encaixaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encaixar.

#### Sinònims

* encaixarives, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancaries
# encaixariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.ka.ʃaˈɾi.van/
   * Homòfon: encaixarívem

### Verb

encaixariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encaixar.
    [Ellos/elles] encaixariven, forma algueresa per [ells/elles] encaixarien.
# encaixaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ʃəˈɾan/, occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encaixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encaixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancaran
# encanant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈnan/ balear /əŋ.kəˈnant/, /əŋ.kəˈnan/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈnan/ valencià /eŋ.kaˈnant/, /eŋ.kaˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encanant
* Gerundi del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nant (3)
# encanalí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɫi/, occidental /eŋ.ka.naˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

encanalí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encanalar.
# encanaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈna.ɾən/, occidental /eŋ.kaˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encanaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encanar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanar-se.

#### Variants

* [2] encanassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·ren (4)
# encanaléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɫe.siw/, occidental /eŋ.ka.naˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encanaléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanalar.

#### Variants

* encanalésseu, encanalàssiu, encanalàsseu, encanalàreu
# encanaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nəˈɾan/, occidental /eŋ.ka.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·ran (4)
# encanarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.nəˈɾɛm/ balear /əŋ.kə.nəˈɾəm/, /əŋ.kə.nəˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ka.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encanarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·rem (4)
# encanares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈna.ɾəs/, occidental /eŋ.kaˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encanares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encanar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanar-se.

#### Variants

* [2] encanasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·res (4)
* Anagrames: acensaren, encanar-se, encasaren
# encanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kəˈna/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaˈna/, valencià /eŋ.kaˈnaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

encanar
* Infinitiu de encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nar (3)
# encanar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈnar.sə/ balear /əŋ.kəˈnaɾ.sə/, /əŋ.kə.nərˈsə/ Occidental: /eŋ.kaˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: Del prefix en- i el català antic cana ‎(«canya, tràquea»).

### Verb

encanar-se pron.
* (valencià) No poder respirar de tant de riure o plorar.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nar·se (4)
* Anagrames: acensaren, encanares, encasaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# encanara
## Català
### Verb

encanara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·na·ra (4)
* Anagrama: acanaren
# encerrosares
## Català
### Verb

encerrosares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sa·res (5)
# encerrosareu
## Català
### Verb

encerrosareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sa·reu (5)
# encerrosarem
## Català
### Verb

encerrosarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sa·rem (5)
# encerrosaren
## Català
### Verb

encerrosaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sa·ren (5)
# encerrosaran
## Català
### Verb

encerrosaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sa·ran (5)
# encerrosar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sə.ruˈza/ balear /ən.sə.roˈza/, /ən.sə.ruˈza/ Occidental: nord-occidental /en.se.roˈza/ valencià /en.se.roˈzaɾ/, /en.se.roˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De prefix en- i cerro.

### Verb

encerrosar trans.
* Posar en la filosa l'encerrosada, el cerro fer-ne fil.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encerroso, encerrosa, encerrosem Vocal rizotònica: /ɔ/, /o/

#### Sinònims

* empostar, encerrar, encerregar, encerrellar, enfilosar

#### Traduccions

* Anglès: spin the yarn $^{(en)}$
* Castellà: enrocar $^{(es)}$
* Francès: charger la quenouille $^{(fr)}$
* Italià: mettere la roccata alla canocchia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sar (4)
* Anagrames: encarreros, escorreran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engrony
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈɡɾoɲ/, occidental /eŋˈɡɾoɲ/
   * Rimes: -oɲ
   * Etimologia: De engronyar.

### Nom

engrony m. ‎(plural engronys)
* (balear) Molèstia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·grony (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# engronyar-se
## Català
### Verb

engronyar-se
* Forma pronominal de engronyar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engrossed
## Anglès
### Adjectiu

engrossed ‎(comparatiu more engrossed, superlatiu most engrossed)
* absort

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# engronsés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾunˈses/ balear /əŋ.ɡɾonˈses/, /əŋ.ɡɾunˈses/ Occidental: /eŋ.ɡɾonˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

engronsés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾunˈse.siw/ balear /əŋ.ɡɾonˈse.siw/, /əŋ.ɡɾunˈse.siw/ Occidental: /eŋ.ɡɾonˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

engronséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engronsar.
# engronsàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾunˈsa.βəw/ balear /əŋ.ɡɾonˈsa.vəw/, /əŋ.ɡɾunˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾonˈsa.βew/ valencià /eŋ.ɡɾonˈsa.vew/, /eŋ.ɡɾonˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

engronsàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engronsar.