OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# edats cronològiques
## Català
### Nom

edats cronològiques f. pl.
* Forma plural de edat cronològica.
# edema
## Anglès
### Nom

edema ‎(plural edemas o edemata)
* edema

### Vegeu també

* edema. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# duraven
## Català
### Verb

duraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
# duravi
## Català
### Verb

duravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
# dure
## Català
### Verb

dure trans.
* (septentrional) Forma alternativa de dur.

### Verb

dure
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de durar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb durar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb durar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb durar.

### Verb

dure trans.
* (septentrional) Forma alternativa de dur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·re (2)
* Anagrama: rude

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.rɛ/

### Adjectiu

dūre
* vocatiu masculí singular de dūrus
# dure-mère
## Francès
### Nom

dure-mère f. ‎(plural dure-mères)
* Duramàter
   * Sinònims: pachyméninge
   * Hiperònims: méninge
   * Relacionats: dural

#### Compostos i expressions

* dure-mère crânienne
* dure-mère spinale
* sinus de la dure-mère

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008. Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, 288. ISBN 978-2-294-01941-8.
# dureguem
## Català
### Verb

dureguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·re·guem (3)
* Anagrama: duguérem
# durava
## Català
### Verb

durava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
# dure-mères
## Francès
### Nom

dure-mères f. pl.
* forma plural de dure-mère
# duraves
## Català
### Verb

duraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
# duravo
## Català
### Verb

duravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de durar.
# durch
## Alemany

   * Pronúncia: /dʊʁç/
   * Etimologia: (pendent)

### Preposició

durch
* per entremig
    «Sobald ich mit dem Boote ans Land kam, belud ich mich selbst mit meiner kleinen Habseligkeit, und durch das wimmelnde Volk mich drängend, ging ich in das nächste, geringste Haus hinein, vor welchem ich ein Schild hängen sah.» ((von Chamisso, Adelbert; Llobet, Gustau (trad.). Peter Schlemihls wundersame Geschichte (La meravellosa història de Peter Schlèmihl). Project Gutenberg, La Magrana (trad.), 1813, 1983 (trad.). ISBN 84-7410-137-9.))Així que el bot em deixà a terra, vaig carregar jo mateix amb el meu minso equipatge i, passant per entremig de la multitud, vaig cercar l'hostal més modest. En veure allí a la vora una mostra damunt una portalada, vaig entrar a la casa.
# eixiguéreu
## Català
### Verb

eixiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixir.

#### Variants

* eixíreu, isquéreu
# eixigueren
## Català
### Verb

eixigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de eixir.

#### Variants

* eixiren, isqueren
# eixigué
## Català
### Verb

eixigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixir.

#### Variants

* [1] eixí, isquí
* [2] eixí, isqué

### Miscel·lània

* Anagrama: exigíeu
# eixies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃi.əs/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃi.es/ valencià /ejˈʃi.es/, /eˈʃi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

eixies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eixir.

#### Variants

* eixives
# eixigueres
## Català
### Verb

eixigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de eixir.

#### Variants

* eixires, isqueres
# eixigueu
## Català
### Verb

eixigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* eixiu, isqueu, iscau
# eixien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈʃi.ən/ Occidental: nord-occidental /ejˈʃi.en/ valencià /ejˈʃi.en/, /eˈʃi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

eixien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de eixir.

#### Variants

* eixiven
# eixiguem
## Català
### Verb

eixiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb eixir.

#### Variants

* eixim, isquem, iscam
# eixiguérem
## Català
### Verb

eixiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixir.

#### Variants

* eixírem, isquérem
# edalontziaz
## Basc
### Nom

edalontziaz
* instrumental definit singular de edalontzi
# edalontziengatik
## Basc
### Nom

edalontziengatik
* causal definit plural de edalontzi
# edalontziarengatik
## Basc
### Nom

edalontziarengatik
* causal definit singular de edalontzi
# edalontziekin
## Basc
### Nom

edalontziekin
* comitatiu definit plural de edalontzi
# edalontzien
## Basc
### Nom

edalontzien
* genitiu definit plural de edalontzi
# edalontziarentzat
## Basc
### Nom

edalontziarentzat
* benefactiu definit singular de edalontzi
# edalontziari
## Basc
### Nom

edalontziari
* datiu definit singular de edalontzi
# edalontzientzat
## Basc
### Nom

edalontzientzat
* benefactiu definit plural de edalontzi
# edalontziei
## Basc
### Nom

edalontziei
* datiu definit plural de edalontzi
# edalontziek
## Basc
### Nom

edalontziek
* ergatiu definit plural de edalontzi
# dovendo
## Italià
### Verb

dovendo
* gerundi de dovere
# doves
## Anglès
### Nom

doves
* forma plural de dove
# dovere
## Italià

   * Pronúncia: /doˈveː.re/
   * Etimologia: Del llatí dēbēre.

### Verb

dovere
* (transitiu) deure
    Mi deve un milione di dollari.Em deu un milió de dòlars.
* (auxiliar) deure, haver de, caldre
    Deve essere già uscito.Ja deu haver sortit.
    Dovrei esserci domani.Hauria de ser allà demà.

#### Notes

Com a verb auxiliar fa servir avere o essere en les formes compostes assumint l’auxiliar del verb que acompanya. En usos pronominals pren l’auxiliar essere si va precedit de la partícula pronominal, i l’auxiliar havere si la partícula pronominal va unida a l’infinitiu.

### Nom

dovere m. ‎(plural doveri)
* deure
    Mi sono sentito in dovere di aiutarlo.He sentit el deure d'ajudar-lo.

#### Sinònims

* responsabilità, obliggo

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·vè·re (3)
# doverono
## Italià
### Verb

doverono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de dovere
# dovelas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \doˈβe.las\, meridional \doˈβe.lah\
       Americà: alt /doˈbe.l(a)s/, baix \doˈβe.lah\, austral \doˈβe.las\
   * Rimes: -elas

### Nom

dovelas f. pl.
* forma plural de dovela
# doveri
## Italià

   * Pronúncia: /doˈveː.ri/

### Nom

doveri m. pl.
* forma plural de dovere

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·vé·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (deiorv)
# dovessero
## Italià
### Verb

dovessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de dovere
# dovemmo
## Italià
### Verb

dovemmo
* primera persona plural (noi) del passat de dovere
# dovesse
## Italià
### Verb

dovesse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de dovere
# dovessi
## Italià
### Verb

dovessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de dovere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de dovere
# emborsara
## Català
### Verb

emborsara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* [1] emborsés, emborsàs
* [2] emborsés, emborsàs

### Miscel·lània

* Anagrames: abromar-se, abromares, aombrares, esbromara, esbromarà
# emborsaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bur.səˈɾan/ balear /əm.boɾ.səˈɾan/, /əm.bur.səˈɾan/ Occidental: /em.boɾ.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emborsaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emborsar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbromaran
# emborsares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈsa.ɾəs/ balear /əm.boɾˈsa.ɾəs/, /əm.burˈsa.ɾəs/ Occidental: /em.boɾˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emborsares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emborsar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* [2] emborsessis, emborsesses, emborsassis, emborsasses

### Miscel·lània

* Anagrames: arboréssem, arrebossem, esbromar-se, esbromares, reembossar
# emborsaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.burˈsa.ɾən/ balear /əm.boɾˈsa.ɾən/, /əm.burˈsa.ɾən/ Occidental: /em.boɾˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emborsaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emborsar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emborsar.

#### Variants

* [2] emborsessin, emborsessen, emborsassin, emborsassen

### Miscel·lània

* Anagrama: esbromaren
# emborsaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bur.səˈɾi.ə/ balear /əm.boɾ.səˈɾi.ə/, /əm.bur.səˈɾi.ə/ Occidental: /em.boɾ.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emborsaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emborsar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emborsar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abromaries, aombraries, emboiraràs, esbromaria
# emborsarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bur.səˈɾi.ən/ balear /əm.boɾ.səˈɾi.ən/, /əm.bur.səˈɾi.ən/ Occidental: /em.boɾ.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emborsarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emborsar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esbromarien
# emborsareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bur.səˈɾɛw/ balear /əm.boɾ.səˈɾəw/, /əm.bur.səˈɾɛw/ Occidental: /em.boɾ.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emborsareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emborsar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esbromareu, esbromàreu
# embadalireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ðə.ɫiˈɾɛw/ balear /əm.bə.ðə.ɫiˈɾəw/, /əm.bə.ðə.ɫiˈɾɛw/ Occidental: /em.ba.ða.ɫiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embadalireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·reu (5)
# embadaliria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðə.ɫiˈɾi.ə/, occidental /em.ba.ða.ɫiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

embadaliria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de embadalir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·ri·a (6)
# embadalirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðə.ɫiˈɾa/, occidental /em.ba.ða.ɫiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

embadalirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·rà (5)
# embadalirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðə.ɫiˈɾi.ən/, occidental /em.ba.ða.ɫiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

embadalirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·ri·en (6)
# embadaliran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðə.ɫiˈɾan/, occidental /em.ba.ða.ɫiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

embadaliran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·ran (5)
# embadaliren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðəˈɫi.ɾən/, occidental /em.ba.ðaˈɫi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

embadaliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de embadalir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embadalir.

#### Variants

* [2] embadalissin, embadalissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·ren (5)
# embadalirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ðə.ɫiˈɾɛm/ balear /əm.bə.ðə.ɫiˈɾəm/, /əm.bə.ðə.ɫiˈɾɛm/ Occidental: /em.ba.ða.ɫiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

embadalirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·rem (5)
# embadalires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðəˈɫi.ɾəs/, occidental /em.ba.ðaˈɫi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

embadalires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de embadalir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embadalir.

#### Variants

* [2] embadalissis, embadalisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·res (5)
* Anagrama: embadalir-se
# embadaliries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðə.ɫiˈɾi.əs/, occidental /em.ba.ða.ɫiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

embadaliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·ri·es (6)
# embadaliràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðə.ɫiˈɾas/, occidental /em.ba.ða.ɫiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

embadaliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·ràs (5)
# embagassíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.əm/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

embagassíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de embagassir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sí·em (5)
# embagassírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.ɾəm/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

embagassírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de embagassir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embagassir.

#### Variants

* [2] embagassíssim, embagassíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sí·rem (5)
* Anagrama: embriagàssem
# embagassísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.səw/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

embagassísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embagassir.

#### Variants

* embagassíssiu, embagassíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sís·seu (5)
* Anagrama: abasseguéssim
# embagassíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.sim/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

embagassíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embagassir.

#### Variants

* embagassíssem, embagassírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sís·sim (5)
# embagassíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.səm/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

embagassíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb embagassir.

#### Variants

* embagassíssim, embagassírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sís·sem (5)
# embagassíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.siw/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

embagassíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embagassir.

#### Variants

* embagassísseu, embagassíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sís·siu (5)
# embagassíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.əw/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

embagassíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de embagassir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sí·eu (5)
# embagassíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ɣəˈsi.ɾəw/, occidental /em.ba.ɣaˈsi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

embagassíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de embagassir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embagassir.

#### Variants

* [2] embagassíssiu, embagassísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·gas·sí·reu (5)
* Anagrama: embriagàsseu
# effets accélérés
## Francès
### Nom

effets accélérés m. pl.
* forma plural de effet accéléré
# effet latéral
## Francès
### Nom

effet latéral m. ‎(plural effets latéraux)
* (esports de pilota) efecte lateral

#### Sinònims

* ballon brossé (futbol)

### Vegeu també

* effet latéral. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# effet lifté
## Francès
### Nom

effet lifté m. ‎(plural effets liftés)
* (tennis, tennis de taula) efecte liftat

### Vegeu també

* effet lifté. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# effets arrière
## Francès
### Nom

effets arrière m. pl.
* forma plural de effet arrière
# effets brossés
## Francès
### Nom

effets brossés m. pl.
* forma plural de effet brossé
# effet halo
## Francès
### Nom

effet halo m. ‎(plural effets halo)
* efecte d'halo

#### Sinònims

* effet de halo

### Vegeu també

* effet halo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# effet vertical
## Francès
### Nom

effet vertical m. ‎(plural effets verticaux)
* (pilota basca) efecte vertical

### Vegeu també

* effet vertical. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# effets
## Francès

   * Pronúncia: /eˈfɛ/

### Nom

effets m. pl.
* forma plural de effet
# effet rétro
## Francès
### Nom

effet rétro m. ‎(plural effets rétro)
* (esports de pilota) efecte de retrocés

#### Sinònims

* effet arrière
* effet coupé (tennis, tennis de taula)
* effet de recul

### Vegeu també

* effet rétro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# emmusteeixis
## Català
### Verb

emmusteeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteesquis, emmusteesques
# emmusteesc
## Català
### Verb

emmusteesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmusteir.

#### Variants

* emmusteeix, emmusteeixo, emmusteeixi
# emmusteesques
## Català
### Verb

emmusteesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteeixis, emmusteesquis
# emmusteesquis
## Català
### Verb

emmusteesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteeixis, emmusteesques
# emmusteigueren
## Català
### Verb

emmusteigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emmusteir.

#### Variants

* emmusteïren
# emmusteesca
## Català
### Verb

emmusteesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmusteir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* [1] emmusteeixi, emmusteesqui
* [2] emmusteeixi, emmusteesqui
# emmusteesqui
## Català
### Verb

emmusteesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmusteir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmusteir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmusteir.

#### Variants

* [1] emmusteeixi, emmusteesca
* [2] emmusteeixi, emmusteesca
* [3] emmusteeixi
# emmusteesquin
## Català
### Verb

emmusteesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emmusteir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emmusteir.

#### Variants

* [1] emmusteeixin, emmusteesquen
* [2] emmusteeixin
# emmusteeixo
## Català
### Verb

emmusteeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmusteir.

#### Variants

* emmusteeix, emmusteesc, emmusteeixi
# emmusteesquen
## Català
### Verb

emmusteesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emmusteir.

#### Variants

* emmusteeixin, emmusteesquin
# eixalbaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾas/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾas/, /e.ʃaɫ.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

eixalbaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de eixalbar.
# eixalbarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾa/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾa/, /e.ʃaɫ.βaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

eixalbarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de eixalbar.
# eixalbassen
## Català
### Verb

eixalbassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾe/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾe/, /e.ʃaɫ.βaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

eixalbaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de eixalbar.
# eixalbaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾi.ew/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾi.ew/, /e.ʃaɫ.βaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

eixalbaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de eixalbar.
# eixalbasses
## Català
### Verb

eixalbasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixalbar.
# eixalbaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾi.a/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾi.a/, /e.ʃaɫ.βaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

eixalbaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de eixalbar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de eixalbar.
# eixalbarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾi.en/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾi.en/, /e.ʃaɫ.βaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

eixalbarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de eixalbar.
# eixalbaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəɫ.βəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaɫ.βaˈɾi.es/ valencià /ej.ʃaɫ.baˈɾi.es/, /e.ʃaɫ.βaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

eixalbaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de eixalbar.
# embofegassen
## Català
### Verb

embofegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embofegar.

#### Variants

* embofeguessin, embofeguessen, embofegassin, embofegaren
# embofegassis
## Català
### Verb

embofegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embofegar.

#### Variants

* embofeguessis, embofeguesses, embofegasses, embofegares
# embofegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.fəˈɣa.βə/ balear /əm.bo.fəˈɣa.və/, /əm.bu.fəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /em.bo.feˈɣa.βa/ valencià /em.bo.feˈɣa.va/, /em.bo.feˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

embofegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de embofegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de embofegar.
# embofegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.fəˈɣa.βən/ balear /əm.bo.fəˈɣa.vən/, /əm.bu.fəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.bo.feˈɣa.βen/ valencià /em.bo.feˈɣa.ven/, /em.bo.feˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

embofegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de embofegar.