OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ruptura
## Català

   * Pronúncia: oriental /rupˈtu.ɾə/, occidental /rupˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: Del llatí ruptūra, segle XIX.

### Nom

ruptura f. ‎(plural ruptures)
* trencament

#### Traduccions

* Anglès: [[#Anglès|]] $^{(en)}$
* Castellà: [[#Castellà|]] $^{(es)}$
* Francès: [[#Francès|]] $^{(fr)}$
* Italià: [[#Italià|]] $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: rup·tu·ra (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /rʊpˈtuː.ra/
   * Etimologia: De rumpō.

### Nom

ruptūra f. ‎(genitiu ruptūrae)
* trencament

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ruptūra | ruptūrae |
| Vocatiu | ruptūra | ruptūrae |
| Acusatiu | ruptūram | ruptūrās |
| Genitiu | ruptūrae | ruptūrārum |
| Datiu | ruptūrae | ruptūrīs |
| Ablatiu | ruptūrā | ruptūrīs |
# rupturae
## Llatí

   * Pronúncia: /rʊpˈtuː.raj/

### Nom

ruptūrae
* nominatiu plural de ruptūra
* vocatiu plural de ruptūra
* genitiu singular de ruptūra
* datiu singular de ruptūra
# rupturarum
## Llatí

   * Pronúncia: /rʊp.tuːˈraː.rʊm/

### Nom

ruptūrārum
* genitiu plural de ruptūra
# rupturas de saque
## Castellà
### Nom

rupturas de saque f. pl.
* forma plural de ruptura de saque
# ruptura de saque
## Castellà
### Nom

ruptura de saque f. ‎(plural rupturas de saque)
* (tennis) trencament de servei

#### Sinònims

* break

### Vegeu també

* ruptura de saque. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# renyinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ɲi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /re.ɲi.naˈɾi.ɛ/, /re.ɲi.naˈɾi.e/ valencià /re.ɲi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

renyinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de renyinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de renyinar.
# renyinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɲi.nəˈɾan/, occidental /re.ɲi.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

renyinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de renyinar.
# renyinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɲiˈna.ɾən/, occidental /re.ɲiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

renyinaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de renyinar.
    [Ells/elles/vostès] renyinaren o van/varen renyinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb renyinar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] renyinessin, renyinessen, renyinassen, renyinassin o renyinaren.
# renyinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɲiˈna.ɾəs/, occidental /re.ɲiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

renyinares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de renyinar.
    [Tu] renyinares o et vas/vares renyinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb renyinar.
    Forma valenciana: [tu] renyinessis, renyinesses, renyinasses, renyinassis o renyinares.
# renyinareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɲi.nəˈɾɛw/, occidental /re.ɲi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

renyinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de renyinar.
# renyinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɲi.nəˈɾi.ən/, occidental /re.ɲi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

renyinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de renyinar.
# renyinara
## Català

   * Pronúncia: valencià /re.ɲiˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

renyinara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb renyinar.
    [Jo] renyinés, renyinàs o renyinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb renyinar.
    [Ell/ella/vostè] renyinés, renyinàs o renyinara.
# repartigueres
## Català
### Verb

repartigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de repartir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb repartir.
# repartiguera
## Català
### Verb

repartiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb repartir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb repartir.
# repartigueren
## Català
### Verb

repartigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de repartir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb repartir.
# repartiguesses
## Català
### Verb

repartiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb repartir.
# repartigueva
## Català
### Verb

repartigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de repartir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de repartir.
# reparties
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.pərˈti.əs/, occidental /re.paɾˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

reparties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de repartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·par·ti·es (4)
* Anagrames: esperitar, periastre, peritares, reptaries, treparies
# repartiguessen
## Català
### Verb

repartiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb repartir.
# scabelli
## Llatí

   * Pronúncia: /skaˈbɛl.liː/

### Nom

scabellī
* genitiu singular de scabellum
# scabello
## Llatí

   * Pronúncia: /skaˈbɛl.loː/

### Nom

scabellō
* datiu singular de scabellum
* ablatiu singular de scabellum
# scabellorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ska.bɛlˈloː.rʊm/

### Nom

scabellōrum
* genitiu plural de scabellum
# sbuco
## Italià
### Verb

sbuco
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de sbucare
# sc
## Multilingüe
### Símbol

sc
* Codi de llengua ISO 639-1 del sard.
# scabellis
## Llatí

   * Pronúncia: /skaˈbɛl.liːs/

### Nom

scabellīs
* datiu plural de scabellum
* ablatiu plural de scabellum
# sbuchino
## Italià
### Verb

sbuchino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de sbucare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de sbucare
# scabella
## Llatí

   * Pronúncia: /skaˈbɛl.la/

### Nom

scabella
* nominatiu plural de scabellum
* vocatiu plural de scabellum
* acusatiu plural de scabellum
# sbucò
## Italià
### Verb

sbucò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de sbucare
# scabellum
## Llatí

   * Pronúncia: /skaˈbɛl.lʊm/

### Nom

scabellum n. ‎(genitiu scabellī)
* escambell, tamboret

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | scabellum | scabella |
| Vocatiu | scabellum | scabella |
| Acusatiu | scabellum | scabella |
| Genitiu | scabellī | scabellōrum |
| Datiu | scabellō | scabellīs |
| Ablatiu | scabellō | scabellīs |
# saques tenis
## Castellà
### Nom

saques tenis m. pl.
* forma plural de saque tenis
# saragall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.ɾəˈɣaʎ/ balear /sə.ɾəˈɣaʎ/, /sə.ɾəˈɣaj/ Occidental: /sa.ɾaˈɣaʎ/
   * Rimes: -aʎ

### Nom

saragall m. ‎(plural saragalls)
* (mallorquí) Forma alternativa de xaragall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ra·gall (3)
* Anagrames: allargàs, aragalls, llagaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# saqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /saˈke/
       Americà: alt /s(a)ˈke/, baix /saˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

saqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb sacar
# sar à tête noire
## Francès

   * Pronúncia: /saʁ a tɛt nwaʁ/

### Nom

sar à tête noire m. ‎(plural sars à tête noire)
* variada
# sara
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.ɾə/, occidental /ˈsa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa
   * Etimologia: De Sarah Bernhardt (1844-1923), actriu francesa a qui es va dedicar el pastís després d’una estada a Barcelona.

### Nom

sara f. ‎(plural sares)
* Pastís de pa de pessic amb crema de mantega i ametlles torrades.
    «De vegades preníem un suís al Gran Cafè, d'altres hi berenàvem copiosament, amb sares, brioixos i rebosteria.» (Miquel Pairolí, El manuscrit de Virgili, 2004)

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ra (2)
* Anagrames: asar, rasa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# sarabande
## Italià

   * Pronúncia: /sa.raˈban.de/

### Nom

sarabande f. pl.
* forma plural de sarabanda
# saques tenis flotantes
## Castellà
### Nom

saques tenis flotantes m. pl.
* forma plural de saque tenis flotante
# sar commun
## Francès
### Nom

sar commun m. ‎(plural sars communs)
* sarg
# sarabanda
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ɾəˈβan.də/, occidental /sa.ɾaˈban.da/
   * Rimes: -anda
   * Etimologia: Del castellà zarabanda, d'origen incert, potser del persa سربند ‎(sarband, «cançó»), segle XIX.

### Nom

sarabanda f. ‎(plural sarabandes)
* Dansa de compàs ternari i ritme pausat, de caràcter noble i probable origen hispànic.
* Música d'aquesta dansa, que constitueix un dels fragments de la suite barroca.
* Antiga dansa popular espanyola dels segles XVI i XVII, molt moguda i censurada pels moralistes de l'època.

#### Traduccions

* Alemany: Sarabande $^{(de)}$ f.
* Anglès: sarabande $^{(en)}$
* Castellà: zarabanda $^{(es)}$
* Francès: sarabande $^{(en)}$
* Italià: sarabanda $^{(it)}$
* Rus: сарабанда $^{(ru)}$ ‎(sarabanda)

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ra·ban·da (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Italià

   * Pronúncia: /sa.raˈban.da/

### Nom

sarabanda f. ‎(plural sarabande)
* sarabanda
* (figurat) gatzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·ra·bàn·da (4)
# restituigueren
## Català
### Verb

restituigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de restituir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* [1] restituïren
* [2] restituiguessen, restituïssin, restituïssen, restituïren

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tui·gue·ren (5)
# restituesques
## Català
### Verb

restituesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* restitueixis, restituïsques, restituesquis, restituïxes, restituïxos

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tu·es·ques (5)
# restituesqui
## Català
### Verb

restituesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb restituir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb restituir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb restituir.

#### Variants

* [1] restitueixi, restituïsca, restituïxa, restituesca
* [2] restitueixi, restituïsca, restituïxa, restituïxo, restituesca
* [3] restitueixi, restituïsca

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tu·es·qui (5)
# restituiguera
## Català
### Verb

restituiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb restituir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* [1] restituigués, restituïssi, restituís, restituïra
* [2] restituigués, restituïssi, restituís, restituïra

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tui·gue·ra (5)
# restituesquis
## Català
### Verb

restituesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* restitueixis, restituïsques, restituïxes, restituïxos, restituesques

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tu·es·quis (5)
* Anagrama: restituïsques
# restituhir
## Català antic
### Verb

restituhir
* forma alternativa de restituir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DTCA, CIVAL
# restituigueres
## Català
### Verb

restituigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de restituir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* [1] restituïres
* [2] restituiguesses, restituïssis, restituïsses, restituïres

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tui·gue·res (5)
# restituiguesses
## Català
### Verb

restituiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* restituigueres, restituïssis, restituïsses, restituïres

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tui·gues·ses (5)
# restituesquin
## Català
### Verb

restituesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb restituir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb restituir.

#### Variants

* [1] restitueixin, restituïsquen, restituïxen, restituesquen
* [2] restitueixin, restituïsquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tu·es·quin (5)
* Anagrama: restituïsquen
# restituiguessen
## Català
### Verb

restituiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb restituir.

#### Variants

* restituigueren, restituïssin, restituïssen, restituïren

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·ti·tui·gues·sen (5)
# salmonelloses
## Anglès
### Nom

salmonelloses
* forma plural de salmonellosis
# salmonellosis
## Anglès

   * Etimologia: De salmonella i el sufix -osis.

### Nom

salmonellosis ‎(plural salmonelloses)
* salmonel·losi
# salmonel·losi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.mu.nəɫˈɫɔ.zi/, /səɫ.mu.nəˈɫɔ.zi/ balear /səɫ.mo.nəɫˈɫɔ.zi/, /səɫ.mu.nəɫˈɫɔ.zi/ Occidental: /saɫ.mo.neɫˈɫɔ.zi/, /saɫ.mo.neˈɫɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi
   * Etimologia: De salmonel·la i el sufix -osi.

### Nom

salmonel·losi f. ‎(plural salmonel·losis)
* Malaltia infecciosa produïda per bacteris del gènere salmonel·la.

#### Traduccions

* Anglès: salmonellosis $^{(en)}$
* Castellà: salmonelosis $^{(es)}$ f.
* Francès: salmonellose $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mo·nel·lo·si (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# salmonem
## Llatí

   * Pronúncia: /salˈmoː.nɛm/

### Nom

salmōnem
* acusatiu singular de salmo
# salmonel·la
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.muˈnɛɫ.ɫə/, /səɫ.muˈnɛ.ɫə/ balear /səɫ.moˈnɛɫ.ɫə/, /səɫ.muˈnɛɫ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /saɫ.moˈnɛɫ.ɫa/, /saɫ.moˈnɛ.ɫa/ valencià /saɫ.moˈnɛɫ.ɫa/, /saɫ.moˈnɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛlla
   * Etimologia: Del llatí científic Salmonella, anomenat pel veterinari nord-americà Daniel Elmer Salmon (1850-1914).

### Nom

salmonel·la f. ‎(plural salmonel·les)
* Gènere de bacteris patògens per a persones i animals, especialment per intoxicació d’aliments (Salmonella sp).

#### Derivats

* salmonel·losi

#### Traduccions

* Anglès: salmonella $^{(en)}$
* Castellà: salmonela $^{(es)}$ f.
* Francès: salmonelle $^{(fr)}$ f.
* Italià: salmonella $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mo·nel·la (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# salmodiïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.muˈði.is/ balear /səɫ.moˈði.is/, /səɫ.muˈði.is/ Occidental: /saɫ.moˈði.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

salmodiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb salmodiar.

#### Variants

* salmodies

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mo·di·ïs (4)
# salmon
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsæmən/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del francès antic saumon, del llatí salmo.

### Nom

salmon ‎(plural salmon o salmons)
* (peixos) salmó
* (colors) salmó

### Adjectiu

salmon ‎(no comparable)
* salmó

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mon (2)
* Heterograma de 6 lletres (almnos)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en anglès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre salmon
# salmone
## Italià

   * Pronúncia: /salˈmoː.ne/

### Nom

salmone m. ‎(plural salmoni)
* salmó

### Adjectiu

salmone inv. ‎(plural salmone)
* salmó

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mó·ne (3)
* Heterograma de 7 lletres (aelmnos)

## Llatí

   * Pronúncia: /salˈmoː.nɛ/

### Nom

salmōne
* ablatiu singular de salmo
# salmonel·les
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.muˈnɛɫ.ɫəs/, /səɫ.muˈnɛ.ɫəs/ balear /səɫ.moˈnɛɫ.ɫəs/, /səɫ.muˈnɛɫ.ɫəs/ Occidental: /saɫ.moˈnɛɫ.ɫes/, /saɫ.moˈnɛ.ɫes/
   * Rimes: -ɛlles

### Nom

salmonel·les f. pl.
* Forma plural de salmonel·la.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mo·nel·les (4)
# salmonel·losis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səɫ.mu.nəɫˈɫɔ.zis/, /səɫ.mu.nəˈɫɔ.zis/ balear /səɫ.mo.nəɫˈɫɔ.zis/, /səɫ.mu.nəɫˈɫɔ.zis/ Occidental: /saɫ.mo.neɫˈɫɔ.zis/, /saɫ.mo.neˈɫɔ.zis/
   * Rimes: -ɔzis

### Nom

salmonel·losis f. pl.
* Forma plural de salmonel·losi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sal·mo·nel·lo·sis (5)
# revoquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈke.səm/ balear /rə.voˈke.səm/, /rə.vuˈke.səm/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈke.sem/ valencià /re.voˈke.sem/, /re.βoˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

revoquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoquéssim, revocàssim, revocàssem, revocàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·qués·sem (4)
# revoquessi
## Català
### Verb

revoquessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* [1] revoqués, revocàs, revocara
* [2] revoqués, revocàs, revocara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·ques·si (4)
# revoquis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔ.kis/, balear /rəˈvɔ.kis/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔ.kis/ valencià /reˈvɔ.kis/, /reˈβɔ.kis/
   * Rimes: -ɔkis

### Verb

revoquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoques

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·quis (3)
* Heterograma de 8 lletres (eioqrsuv)
# revoquin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔ.kin/, balear /rəˈvɔ.kin/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔ.kin/ valencià /reˈvɔ.kin/, /reˈβɔ.kin/
   * Rimes: -ɔkin

### Verb

revoquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb revocar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb revocar.

#### Variants

* [1] revoquen
* [2] revoquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·quin (3)
* Heterograma de 8 lletres (einoqruv)
# revoquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈke.sis/ balear /rə.voˈke.sis/, /rə.vuˈke.sis/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈke.sis/ valencià /re.voˈke.sis/, /re.βoˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

revoquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoquesses, revocassis, revocasses, revocares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·ques·sis (4)
# revoqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈkɛw/ balear /rə.voˈkəw/, /rə.vuˈkɛw/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈkew/ valencià /re.voˈkew/, /re.βoˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

revoqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de revocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb revocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb revocar.

#### Variants

* [1] revocau
* [3] revocau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·queu (3)
# revoqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.βoˈke\
       Americà: alt /re.boˈke/, baix \re.βoˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

revoqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb revocar
# revoqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈkes/ balear /rə.voˈkes/, /rə.vuˈkes/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈkes/ valencià /re.voˈkes/, /re.βoˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

revoqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* [1] revoquessi, revocàs, revocara
* [2] revoquessi, revocàs, revocara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·qués (3)
# revoquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈke.sin/ balear /rə.voˈke.sin/, /rə.vuˈke.sin/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈke.sin/ valencià /re.voˈke.sin/, /re.βoˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

revoquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoquessen, revocassin, revocassen, revocaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·ques·sin (4)
# revoqui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈβɔ.ki/, balear /rəˈvɔ.ki/ Occidental: nord-occidental /reˈβɔ.ki/ valencià /reˈvɔ.ki/, /reˈβɔ.ki/
   * Rimes: -ɔki

### Verb

revoqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de revocar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb revocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb revocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb revocar.

#### Variants

* [1] revoco, revoque, revoc
* [2] revoque
* [3] revoque
* [4] revoque

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·qui (3)
* Heterograma de 7 lletres (eioqruv)
# sanctioni
## Llatí

   * Pronúncia: /saːŋk.tɪˈoː.niː/

### Nom

sānctiōnī
* datiu singular de sānctiō
# sanctionis
## Llatí

   * Pronúncia: /saːŋk.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

sānctiōnis
* genitiu singular de sānctiō
# sanctionnée
## Francès
### Adjectiu

sanctionnée f. ‎(plural sanctionnées)
* forma femenina de sanctionné
# sanctions
## Francès

   * Pronúncia: /sɑ̃kˈsjɔ̃/

### Nom

sanctions f. pl.
* forma plural de sanction
# sanctions pour perte de temps
## Francès
### Nom

sanctions pour perte de temps f. pl.
* forma plural de sanction pour perte de temps
# sanctionum
## Llatí

   * Pronúncia: /saːŋk.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

sānctiōnum
* genitiu plural de sānctiō
# sanctis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsaːŋk.tiːs/

### Adjectiu

sānctīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de sānctus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de sānctus
# sanctionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /saːŋk.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

sānctiōnibus
* datiu plural de sānctiō
* ablatiu plural de sānctiō
# sanctions de temps mort
## Francès
### Nom

sanctions de temps mort f. pl.
* forma plural de sanction de temps mort
# sanctions techniques
## Francès
### Nom

sanctions techniques f. pl.
* forma plural de sanction technique
# sardinas alatcha
## Castellà
### Nom

sardinas alatcha f. pl.
* forma plural de sardina alatcha
# sardinas saladas
## Castellà
### Nom

sardinas saladas f. pl.
* forma plural de sardina salada
# sardine
## Anglès
### Nom

sardine ‎(plural sardines)
* sardina

## Francès

   * Pronúncia: /saʁˈdin/

### Nom

sardine f. ‎(plural sardines)
* sardina
# sardinell
## Català

   * Pronúncia: oriental /sər.diˈneʎ/, occidental /saɾ.ðiˈneʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del llatí vulgar *circinellus, diminutiu de circinus ‎(«compàs»). Tradicionalment s’ha relacionat amb sardina pels barrils de salaó premsat.

### Nom

sardinell m. ‎(plural sardinells)
* Maons posats de cantell per fer un acabament, una vorada o un llindar de porta o finestra.

#### Traduccions

* Castellà: sardinel $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·di·nell (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# sardinas europeas
## Castellà
### Nom

sardinas europeas f. pl.
* forma plural de sardina europea
# sardineles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \saɾ.ðiˈne.les\, meridional \saɾ.ðiˈne.leh\
       Americà: alt \saɾ.ðiˈne.l(e)s\, baix \saɾ.ðiˈne.leh\, austral \saɾ.ðiˈne.les\
   * Rimes: -eles

### Nom

sardineles m. pl.
* forma plural de sardinel
# sardines alatxa
## Català
### Nom

sardines alatxa f. pl.
* Forma plural de sardina alatxa.