OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enrabiaríveu
## Català
### Verb

enrabiaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enrabiar.

#### Variants

* enrabiaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ra·bi·a·rí·veu (6)
# enreveixinassen
## Català
### Verb

enreveixinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
# enreveixinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βə.ʃi.nəˈɾi.əw/, balear /ən.rə.və.ʃi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /en.re.βej.ʃi.naˈɾi.ew/ valencià /en.re.vej.ʃi.naˈɾi.ew/, /en.re.βe.ʃi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enreveixinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enreveixinar.
# enreveixinaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.βə.ʃi.nəˈɾe/, balear /ən.rə.və.ʃi.nəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /en.re.βej.ʃi.naˈɾe/ valencià /en.re.vej.ʃi.naˈɾe/, /en.re.βe.ʃi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enreveixinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enreveixinar.
# enreveixinasses
## Català
### Verb

enreveixinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
# enreveixinassin
## Català
### Verb

enreveixinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
# enreveixinassis
## Català
### Verb

enreveixinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enreveixinar.
# enreveixinau
## Català
### Verb

enreveixinau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enreveixinar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enreveixinar.
# enebros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eˈne.βɾos\, meridional \eˈne.βɾoh\
       Americà: alt /eˈne.b(ɾo)s/, baix \eˈne.βɾoh\, austral \eˈne.βɾos\
   * Rimes: -ebɾos

### Nom

enebros m. pl.
* forma plural de enebro
# endúieu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdu.jəw/, occidental /enˈdu.jew/

### Verb

endúieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de endur-se.

#### Variants

* enduièvou

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dú·ieu (3)
# ene
## Català

   * Pronúncia: occidental /ˈe.ne/
   * Rimes: -ene

### Nom

ene f. ‎(plural enes)
* (valencià) Forma alternativa de ena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ne (2)

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈe.ne/
   * Rimes: -ene

### Nom

ene f. ‎(plural enes)
* ena, ene

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ne (2)
# eneasílabos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ne.aˈsi.la.βos\, meridional \e.ne.aˈsi.la.βoh\
       Americà: alt /e.ne.aˈsi.la.b(o)s/, baix \e.ne.aˈsi.la.βoh\, austral \e.ne.aˈsi.la.βos\
   * Rimes: -ilabos

### Adjectiu

eneasílabos m. pl.
* forma plural de eneasílabo

### Nom

eneasílabos m. pl.
* forma plural de eneasílabo
# enebro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eˈne.βɾo\
       Americà: alt /eˈne.bɾo/, baix \eˈne.βɾo\
   * Rimes: -ebɾo
   * Etimologia: Del llatí vulgar iinipĕrus, de iunipĕrus.

### Nom

enebro m. ‎(plural enebros)
* ginebre

#### Variants

* enebriza, enebrosa, nebro

#### Sinònims

* enebro albar
* enebro común
* enebro de la miera
* enebro espinoso
* enebro morisquillo
* enebro real

#### Compostos i expressions

* enebro albar
* enebro común
* enebro espinoso
* enebro morisquillo
* enebro real

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ne·bro (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre enebro
# endús
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdus/, occidental /enˈdus/
   * Rimes: -us

### Verb

endús
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de endur-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] enduus
* [2] enduu, endú

### Miscel·lània

* Anagrames: dunes, nudes
# eneasílaba
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.ne.aˈsi.la.βa\
       Americà: alt /e.ne.(a)ˈsi.la.ba/, baix \e.ne.aˈsi.la.βa\
   * Rimes: -ilaba

### Adjectiu

eneasílaba f. ‎(plural eneasílabas)
* forma femenina de eneasílabo
# endúiem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdu.jəm/, occidental /enˈdu.jem/

### Verb

endúiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de endur-se.

#### Variants

* enduièvom

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dú·iem (3)
# eneasílabas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ne.aˈsi.la.βas\, meridional \e.ne.aˈsi.la.βah\
       Americà: alt /e.ne.aˈsi.la.b(a)s/, baix \e.ne.aˈsi.la.βah\, austral \e.ne.aˈsi.la.βas\
   * Rimes: -ilabas

### Adjectiu

eneasílabas f. pl.
* forma plural de eneasílaba
# eneasílabo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.ne.aˈsi.la.βo\
       Americà: alt /e.ne.(a)ˈsi.la.bo/, baix \e.ne.aˈsi.la.βo\
   * Rimes: -ilabo

### Adjectiu

eneasílabo m. ‎(femení eneasílaba, plural masculí eneasílabos, plural femení eneasílabas)
* enneasíl·lab

### Nom

eneasílabo m. ‎(plural eneasílabos)
* enneasíl·lab

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ne·a·sí·la·bo (6)
# enjoncar-se
## Català
### Verb

enjoncar-se
* Forma pronominal de enjoncar.
# enjondre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲˈʒɔn.dɾə/, occidental /eɲˈd͡ʒon.dɾe/
   * Rimes: -ondɾe
   * Etimologia: Del català antic allondre per canvi de prefix, del llatí aliunde, segle XVI.

### Adverbi

enjondre
* (central) En altre lloc.

#### Traduccions

* Anglès: elsewhere $^{(en)}$
* Castellà: en otra parte $^{(es)}$
* Francès: ailleurs $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·jon·dre (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# enjoiellí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jəˈʎi/ balear /əɲ.ʒo.jəˈʎi/, /əɲ.ʒu.jəˈʎi/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.jeˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

enjoiellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enjoiellar.
# enjorn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲˈʒorn/, occidental /eɲˈd͡ʒoɾn/
   * Rimes: -oɾn
   * Etimologia: De en i jorn.

### Adverbi

enjorn
* De dia, abans de pondre’s el sol.
* (valencià) dejorn, de bon matí
* aviat, prompte

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·jorn (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# enjoy
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈd͡ʒɔɪ/ àudio (EUA)

### Verb

enjoy ‎(3a persona singular present enjoys, gerundi enjoying, passat i participi enjoyed)
* gaudir
* agradar
# enjoielléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jəˈʎe.siw/ balear /əɲ.ʒo.jəˈʎe.siw/, /əɲ.ʒu.jəˈʎe.siw/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.jeˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enjoielléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enjoiellar.

#### Variants

* enjoiellésseu, enjoiellàssiu, enjoiellàsseu, enjoiellàreu
# enjovar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒuˈβa/ balear /əɲ.ʒoˈva/, /əɲ.ʒuˈva/ Occidental: nord-occidental /eɲ.d͡ʒoˈβa/ valencià /eɲ.d͡ʒoˈvaɾ/, /eɲ.d͡ʒoˈβa/ Informal: nord-occidental /aɲ.d͡ʒoˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enjovà
   * Etimologia: Del prefix en-, jou i la desinència -ar.

### Verb

enjovar trans.
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enjovo, enjova, enjovem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·jo·var (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejnorv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# enjoielléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.jəˈʎe.sim/ balear /əɲ.ʒo.jəˈʎe.sim/, /əɲ.ʒu.jəˈʎe.sim/ Occidental: /eɲ.d͡ʒo.jeˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enjoielléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enjoiellar.

#### Variants

* enjoielléssem, enjoiellàssim, enjoiellàssem, enjoiellàrem
# enrinxolava
## Català
### Verb

enrinxolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enrinxolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enrinxolar.
# enrinxolaré
## Català
### Verb

enrinxolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enrinxolar.
# enrinxolaríeu
## Català
### Verb

enrinxolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enrinxolar.
# enrinxolaves
## Català
### Verb

enrinxolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enrinxolar.
# enrinxolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riɲˈʃo.ɫən/, occidental /en.riɲˈt͡ʃo.ɫen/
   * Rimes: -olen

### Verb

enrinxolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrinxolar.
# enrinxolaven
## Català
### Verb

enrinxolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enrinxolar.
# entrelluquesses
## Català
### Verb

entrelluquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrellucar.

#### Variants

* entrelluquessis, entrellucasses, entrellucares
# entrelluquessin
## Català
### Verb

entrelluquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrellucar.

#### Variants

* entrelluquessen, entrellucassen, entrellucaren
# entrelluqueu
## Català
### Verb

entrelluqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entrellucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entrellucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entrellucar.
# entrelluques
## Català
### Verb

entrelluques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entrellucar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entrellucar.

#### Variants

* [2] entrelluquis
# entrelluquessen
## Català
### Verb

entrelluquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrellucar.

#### Variants

* entrelluquessin, entrellucassen, entrellucaren
# entrelluque
## Català

   * Pronúncia: occidental /en.tɾeˈʎu.ke/
   * Rimes: -uke

### Verb

entrelluque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrellucar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrellucar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrellucar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrellucar.

#### Variants

* [1] entrelluco, entrelluqui
* [2,3,4] entrelluqui
# entrelluquen
## Català
### Verb

entrelluquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entrellucar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entrellucar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entrellucar.

#### Variants

* [2] entrelluquin
* [3] entrelluquin
# entrelluquessis
## Català
### Verb

entrelluquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrellucar.

#### Variants

* entrelluquesses, entrellucasses, entrellucares
# entrecalaria
## Català
### Verb

entrecalaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entrecalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entrecalar.
# entrecalaries
## Català
### Verb

entrecalaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entrecalar.
# entrecalarà
## Català
### Verb

entrecalarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entrecalar.
# entrecalaré
## Català
### Verb

entrecalaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entrecalar.
# entrecalaríeu
## Català
### Verb

entrecalaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de entrecalar.
# entrecalareu
## Català
### Verb

entrecalareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entrecalar.
# entrecalarien
## Català
### Verb

entrecalarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entrecalar.
# entrecalares
## Català
### Verb

entrecalares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entrecalar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrecalar.

#### Variants

* [2] entrecalessis, entrecalesses, entrecalassis, entrecalasses
# entrecalaràs
## Català
### Verb

entrecalaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de entrecalar.
# engatjara
## Català
### Verb

engatjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* [1] engatgessi, engatgés, engatjàs
* [2] engatgessi, engatgés, engatjàs
# engatjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

engatjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de engatjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* [2] engatgessin, engatgessen, engatjassin, engatjassen
# engatjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈd͡ʒa.ɾəs/, occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

engatjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engatjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engatjar.

#### Variants

* [2] engatgessis, engatgesses, engatjassis, engatjasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gat·ja·res (4)
* Anagrama: engatjar-se
# engatjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /eŋ.ɡa.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

engatjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de engatjar.

#### Variants

* engatjariven
# engatjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡəˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈd͡ʒa/ valencià /eŋ.ɡaˈd͡ʒaɾ/, /eŋ.ɡaˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: engatjà
   * Etimologia: Del prefix en- i gatge.

### Verb

engatjar trans., pron. ‎(pronominal engatjar-se)
* empenyorar
* Establir un lligam mitjançant una promesa o una convenció.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engatjo, engatja, engatgem

#### Traduccions

* Anglès: commit $^{(en)}$
* Castellà: empeñar $^{(es)}$, comprometer $^{(es)}$
* Francès: engager $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gat·jar (3)
* Anagrama: agrejant

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engatjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.d͡ʒəˈɾan/, occidental /eŋ.ɡa.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

engatjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de engatjar.
# engatjar-se
## Català
### Verb

engatjar-se
* Forma pronominal de engatjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engatjares
# engatjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /eŋ.ɡa.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

engatjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de engatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de engatjar.

#### Variants

* [1] engatjariva
* [2] engatjariva
# engatjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /əŋ.ɡə.d͡ʒəˈɾəw/, /əŋ.ɡə.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ɡa.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

engatjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de engatjar.
# engabes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋˈɡa.βes\, meridional \eŋˈɡa.βeh\
       Americà: alt \eŋˈɡa.b(e)s\, baix \eŋˈɡa.βeh\, austral \eŋˈɡa.βes\
   * Rimes: -abes

### Nom

engabes m. pl.
* forma plural de engabe
# engaged
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

engaged
* passat i participi de engage
# engage
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈɡeɪdʒ/, /ɛnˈɡeɪdʒ/ àudio (EUA)

### Verb

engage ‎(3a persona singular present engages, gerundi engaging, passat i participi engaged)
* (rugbi) encaixar-se

### Interjecció

engage
* (rugbi) junts

### Vegeu també

* engage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# enrojolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫe.sin/ balear /ən.ro.ʒoˈɫe.sin/, /ən.ru.ʒuˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫe.sin/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enrojolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒɔ.ɫən/ balear /ən.roˈʒɔ.ɫən/, /ən.ruˈʒɔ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒɔ.ɫen/, valencià /en.roˈd͡ʒɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

enrojolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrojolar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrojolar.
# enrojolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫe.sis/ balear /ən.ro.ʒoˈɫe.sis/, /ən.ru.ʒuˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫe.sis/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enrojolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒɔ.ɫin/ balear /ən.roˈʒɔ.ɫin/, /ən.ruˈʒɔ.ɫin/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒɔ.ɫin/, valencià /en.roˈd͡ʒɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

enrojolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrojolar.
# enrojolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫe.sən/ balear /ən.ro.ʒoˈɫe.sən/, /ən.ru.ʒuˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫe.sen/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enrojolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫe.səs/ balear /ən.ro.ʒoˈɫe.səs/, /ən.ru.ʒuˈɫe.səs/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫe.ses/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enrojolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojoli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒɔ.ɫi/ balear /ən.roˈʒɔ.ɫi/, /ən.ruˈʒɔ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒɔ.ɫi/, valencià /en.roˈd͡ʒɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

enrojoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrojolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrojolar.
# enrojoles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʒɔ.ɫəs/ balear /ən.roˈʒɔ.ɫəs/, /ən.ruˈʒɔ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /en.roˈʒɔ.ɫes/, valencià /en.roˈd͡ʒɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

enrojoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enrojolar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫɛw/ balear /ən.ro.ʒoˈɫəw/, /ən.ru.ʒuˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫew/, valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrojoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrojolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrojolar.
# enginjolà
## Català
### Verb

enginjolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enginjolar.
# enginjoléssem
## Català
### Verb

enginjoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolàveu
## Català
### Verb

enginjolàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enginjolar.
# enginjolàreu
## Català
### Verb

enginjolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enginjolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolàssem
## Català
### Verb

enginjolàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolésseu
## Català
### Verb

enginjolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolàrem
## Català
### Verb

enginjolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enginjolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolàsseu
## Català
### Verb

enginjolàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolés
## Català
### Verb

enginjolés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# environnements virtuels d'apprentissage
## Francès
### Nom

environnements virtuels d'apprentissage m. pl.
* forma plural de environnement virtuel d'apprentissage
# envisten
## Català
### Verb

envisten
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de envestir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vis·ten (3)
* Anagrames: envestin, inventes, inventés, investen, sentiven, vintenes
# envist
## Català
### Verb

envist
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envestir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de envestir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vist (2)
* Heterograma de 6 lletres (einstv)
* Anagrames: envits, invest, ventis, vestin, visten
# enviró
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈɾo/, balear /əɱ.viˈɾo/ Occidental: nord-occidental /em.biˈɾo/ valencià /eɱ.viˈɾo/, /em.biˈɾo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del verb virar.

### Adverbi

enviró
* (antic) al voltant

#### Relacionats

* environs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·ró (3)
* Heterograma de 6 lletres (einorv)
* Anagrames: verino, vorien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# envista
## Català
### Verb

envista
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vis·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinstv)
* Anagrames: avisten, envaïts, enviats, esvaint, esvanit, natives, sentiva, veïnats
# envistes
## Català
### Verb

envistes
* (valencià) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de envestir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vis·tes (3)
* Anagrames: envestis, envestís, sentives, ventessi, vetessin
# envisti
## Català
### Verb

envisti
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de envestir.
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vis·ti (3)
* Anagrames: investi, investí, invites, invités, visiten