OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# independent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.də.pənˈden/, balear /in.də.pənˈdent/ Occidental: nord-occidental /in.de.penˈden/, valencià /in.de.penˈdent/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Dos morfemes «in-» i «dependent». Del llatí dependens, possiblement derivat de pendens (penjoll, allò que penja). És a dir allò que no penja (depèn) - de res.

### Adjectiu

independent inv. ‎(plural independents)
* Lliure, sense subjecció ni dependència
** Un polític independent és un polític que no pertany a cap partit polític determinat. Aquest polític, tant pot presentar-se com a candidat a un càrrec públic, o presentar-se com a candidat a presidir una institució pública, o entrar directament per votació del parlament, i amb el seu vist i plau, a aquesta institució.

#### Traduccions

* Anglès: independent $^{(en)}$
* Castellà: independiente $^{(es)}$
* Francès: indépendant $^{(fr)}$
* Gallec: independente $^{(gl)}$
* Italià: indipendente $^{(it)}$

#### Derivats

independència, independentisme, independentista, independentment, independitzar

#### Antònims

dependent

#### Relacionats

dependència, pendent, dependentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·dent (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* ↑ Pere Labernia y Esteller Diccionari de la llengua catalana ab la correspondencia castellana y llatina, Volum 2 Espasa, 1840

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪndɪˈpɛndənt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

independent ‎(comparatiu more independent, superlatiu most independent)
* independent.
# indemnizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dem.ni.θaˈɾe/, meridional \iŋ.dem.ni.θaˈɾe\
       Americà: alt /in.dem.n(i).saˈɾe/, baix \iŋ.dem.ni.saˈɾe\, austral /in.dem.ni.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

indemnizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb indemnizar
# indemnizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.demˈni.θo/, meridional \iŋ.demˈni.θo\
       Americà: alt /in.demˈni.s(o)/, baix \iŋ.demˈni.so\, austral /in.demˈni.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

indemnizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb indemnizar
# indenni
## Italià

   * Pronúncia: /inˈdɛn.ni/

### Adjectiu

indenni inv. pl.
* forma plural de indenne
# independence
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪn.dɪˈpen.dəns/
   * Etimologia: Del francès indépendance.

### Nom

independence ‎(comptable i incomptable, plural independences)
* independència

#### Antònims

* dependence

#### Relacionats

* independent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pend·ence (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre independence
# independences
## Anglès
### Nom

independences
* forma plural de independence
# independent candidate
## Anglès
### Nom

independent candidate
* candidat lliure

### Vegeu també

* independent candidate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# independencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.de.penˈden.θja/, meridional \iŋ.de.peŋˈdeŋ.θja\
       Americà: alt /in.de.p(e)nˈden.sja/, baix \iŋ.de.peŋˈdeŋ.sja\, austral /in.de.penˈden.sja/
   * Rimes: -enθja
   * Etimologia: Del prefix in- i dependencia.

### Nom

independencia f. ‎(plural independencias)
* independència

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·den·cia (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre independencia
# instades
## Català
### Verb

instades
* Participi femení plural del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·des (3)
* Anagrames: datessin, destinàs
# instaien
## Català
### Verb

instaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de instar.
# instaies
## Català
### Verb

instaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·ies (3)
* Anagrames: assetiïn, assitien, atiessin
# instalaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.ta.laˈθjo.nes/, meridional \i(ŋ)h.ta.laˈθjo.neh\
       Americà: alt /ins.ta.laˈsjo.n(e)s/, baix \i(ŋ)h.ta.laˈsjo.neh\, austral /i(n)h.ta.laˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

instalaciones f. pl.
* forma plural de instalación
# instada
## Català
### Verb

instada
* Participi femení singular del verb instar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·da (3)
* Anagrama: adinsat
# instaia
## Català
### Verb

instaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de instar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de instar.
# instalación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.ta.laˈθjon/, meridional \i(ŋ)h.ta.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /ins.ta.l(a)ˈsjon/, baix \i(ŋ)h.ta.laˈsjoŋ\, austral /i(n)h.ta.laˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

instalación f. ‎(plural instalaciones)
* instal·lació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·la·ción (4)
# instalanta
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.ta/

### Verb

instalanta ‎(plural instalantaj, acusatiu instalantan, plural acusatiu instalantajn)
* participi actiu present de instali
# instalantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.taj/

### Verb

instalantaj
* forma plural de instalanta
# instal
## Català
### Verb

instal
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instal·lar.

### Miscel·lània

* Anagrama: saltin
# interpolaran
## Català
### Verb

interpolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interpolar.
# interpolaria
## Català
### Verb

interpolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de interpolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interpolar.
# interpolares
## Català
### Verb

interpolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de interpolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·la·res (5)
* Anagrama: trespolarien
# interpolareu
## Català
### Verb

interpolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de interpolar.
# interpolarien
## Català
### Verb

interpolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interpolar.
# interpolaren
## Català
### Verb

interpolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interpolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpolar.
# interpolara
## Català
### Verb

interpolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpolar.
# influiràs
## Català
### Verb

influiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de influir.
# influiries
## Català
### Verb

influiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de influir.
# influiriva
## Català
### Verb

influiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de influir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de influir.
# influirives
## Català
### Verb

influirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de influir.
# influiria
## Català
### Verb

influiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de influir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de influir.
# influirà
## Català
### Verb

influirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de influir.
# influiré
## Català
### Verb

influiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de influir.

### Miscel·lània

* Anagrama: fluirien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.flwiˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.flwiˈɾe\, baix \iŋ.flwiˈɾe\, austral \iɱ.flwiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

influiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb influir
# influireu
## Català
### Verb

influireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de influir.
# influirien
## Català
### Verb

influirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de influir.
# influiriven
## Català
### Verb

influiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de influir.
# inions
## Anglès
### Nom

inions
* forma plural de inion
# iniorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɪˈoː.rʊm/

### Nom

iniōrum
* genitiu plural de inion
# iniquidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ni.kiˈða.ðes\, meridional \i.ni.kiˈða.ðeh\
       Americà: alt /i.ni.kiˈda.d(e)s/, baix \i.ni.kiˈða.ðeh\, austral \i.ni.kiˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

iniquidades f. pl.
* forma plural de iniquidad
# iniquitat
## Català

   * Pronúncia: /i.ni.kiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí iniquitāte(m), acusatiu de iniquitas, segle XIV.

### Nom

iniquitat f. ‎(plural iniquitats)
* Maldat, injustícia, pecat.

#### Traduccions

* Castellà: iniquidad $^{(es)}$
* Llatí: iniquitas $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ni·qui·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# inire
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈniː.rɛ/

### Verb

inīre
* infinitiu del present actiu de ineō
# inis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.niːs/

### Verb

inīs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ineō
# inismo
## Esperanto

   * Pronúncia: /iˈnis.mo/
   * Etimologia: De ino i l'infix -ism-.

### Nom

inismo ‎(incomptable, acusatiu inismon)
* (rar) feminisme
    «Estas pluraj specoj de praktika inismo, de pli malfortaj al pli radikalaj.» (R. Corsetti, A question..., jul. 1999)Hi ha diverses branques del feminisme, de les més febles a les més radicals.

#### Sinònims

* feminismo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Reta Vortaro sobre inismo
# iniquidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ni.kiˈðað\, meridional \i.ni.kiˈða(ð)\
       Americà: alt /i.ni.k(i)ˈdad/, baix \i.ni.kiˈðað\, austral \i.ni.kiˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

iniquidad f. ‎(plural iniquidades)
* iniquitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ni·qui·dad (4)
# inismon
## Esperanto

   * Pronúncia: /iˈnis.mon/

### Nom

inismon
* acusatiu de inismo
# institució educativa
## Català
### Nom

institució educativa f. ‎(plural institucions educatives)
* Entitat social que té com a finalitat principal l'educació.

#### Traduccions

* Anglès: educational institution $^{(en)}$
* Castellà: institución educativa $^{(es)}$
* Francès: institution educative $^{(fr)}$

### Vegeu també

* institució educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# institución
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.ti.tuˈθjon/, meridional \i(ŋ)h.ti.tuˈθjoŋ\
       Americà: alt /ins.ti.t(u)ˈsjon/, baix \i(ŋ)h.ti.tuˈsjoŋ\, austral /i(n)h.ti.tuˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

institución f. ‎(plural instituciones)
* institució

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·tu·ción (4)
# institución educativa
## Castellà
### Nom

institución educativa f. ‎(plural instituciones educativas)
* institució educativa

### Vegeu també

* institución educativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# institución escolar
## Castellà
### Nom

institución escolar f. ‎(plural instituciones escolares)
* centre educatiu

#### Sinònims

* centro de enseñanza
* centro docente
* centro educativo
* centro escolar

### Vegeu també

* institución escolar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# institució escolar
## Català
### Nom

institució escolar f. ‎(plural institucions escolars)
* centre educatiu

### Vegeu també

* institució escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# instal·làssiu
## Català
### Verb

instal·làssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
# instal·làssem
## Català
### Verb

instal·làssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·làs·sem (4)
* Anagrames: llamentassis, llastimassen, mestallassin
# instal·làssim
## Català
### Verb

instal·làssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·làs·sim (4)
* Anagrama: llastimassin
# instal·làveu
## Català
### Verb

instal·làveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.
# instal·làs
## Català
### Verb

instal·làs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·làs (3)
* Anagrama: tallassin
# instal·làsseu
## Català
### Verb

instal·làsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·làs·seu (4)
* Anagrama: alluentassis
# instal·làvem
## Català
### Verb

instal·làvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·là·vem (4)
* Anagrama: llastimaven
# instal·lés
## Català
### Verb

instal·lés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·lés (3)
* Anagrames: esllisant, llitassen, tallessin
# instal·làreu
## Català
### Verb

instal·làreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de instal·lar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·là·reu (4)
* Anagrames: antullaries, unilaterals
# irradiara
## Català
### Verb

irradiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ði.əˈɾi.ə/, occidental /i.ra.ði.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

irradiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de irradiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de irradiar.
# irradiares
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈa.ɾəs/, occidental /i.ra.ðiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

irradiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de irradiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiariva
## Català
### Verb

irradiariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de irradiar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de irradiar.
# irradiaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ði.əˈɾan/, occidental /i.ra.ði.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

irradiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de irradiar.
# irradiaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈa.ɾən/, occidental /i.ra.ðiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

irradiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de irradiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.rə.ði.əˈɾɛw/ balear /i.rə.ði.əˈɾəw/, /i.rə.ði.əˈɾɛw/ Occidental: /i.ra.ði.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

irradiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de irradiar.
# irradiarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ði.əˈɾi.ən/, occidental /i.ra.ði.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

irradiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de irradiar.
# irradiaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ði.əˈɾi.əs/, occidental /i.ra.ði.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

irradiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de irradiar.
# insalubri
## Italià

   * Pronúncia: /in.saˈluː.bri/

### Adjectiu

insalubri inv. pl.
* forma plural de insalubre
# insaturation
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.sa.ty.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

insaturation f. ‎(plural insaturations)
* insaturació
# insaturación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sa.tu.ɾaˈθjon/, meridional \iŋ.sa.tu.ɾaˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.s(a).tu.ɾaˈsjon/, baix \iŋ.sa.tu.ɾaˈsjoŋ\, austral /in.sa.tu.ɾaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

insaturación f. ‎(plural insaturaciones)
* insaturació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sa·tu·ra·ción (5)
# insalubre
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.səˈɫu.βɾə/, occidental /in.saˈɫu.bɾe/
   * Etimologia: Del llatí insalūbris.

### Adjectiu

insalubre inv. ‎(plural insalubres)
* Que no és salubre.

#### Sinònims

* malsà

#### Antònims

* salubre

#### Relacionats

* insalubritat

#### Traduccions

* Anglès: insalubrious $^{(en)}$, unhealthy $^{(en)}$
* Castellà: insalubre $^{(es)}$
* Francès: insalubre $^{(fr)}$
* Italià: insalubre $^{(it)}$
* Llatí: insalubris $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sa·lu·bre (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeilnrsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.saˈlu.βɾe\, meridional \iŋ.saˈlu.βɾe\
       Americà: alt /in.s(a)ˈlu.bɾe/, baix \iŋ.saˈlu.βɾe\, austral \in.saˈlu.βɾe\
   * Rimes: -ubɾe
   * Etimologia: Del llatí insalūbris

### Adjectiu

insalubre inv. ‎(plural insalubres)
* Insalubre

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sa·lu·bre (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeilnrsu)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre insalubre

## Francès

   * Etimologia: Del llatí insalūbris

### Adjectiu

insalubre inv. ‎(plural insalubres)
* Insalubre
   * Exemples:
       "Au Moyen Age, les détritus ainsi que les excréments humains et animaux rendaient les villes passablement insalubres [...]."

#### Sinònims

* malsain

#### Antònims

* salubre

#### Relacionats

* insalubrement
* insalubrité

### Vegeu també

* Entrada «insalubre» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
* ↑ Chèvre, Nathalie; Erkman, Suren. Alerte aux micropolluants, 2011 (1a ed.). Lausana: Presses polytechniques et universitaires romandes, 20. ISBN 978-2-88074-938-5.

## Italià

   * Pronúncia: /in.saˈluː.bre/
   * Etimologia: Del llatí insalūbris

### Adjectiu

insalubre inv. ‎(plural insalubri)
* Insalubre

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sa·lù·bre (4)
* Heterograma de 9 lletres (abeilnrsu)
# insane
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈseɪn/

### Adjectiu

insane ‎(comparatiu more insane, superlatiu most insane)
* boig

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# insatiable
## Anglès
### Adjectiu

insatiable ‎(comparatiu more insatiable, superlatiu most insatiable)
* insaciable

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# insaturaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sa.tu.ɾaˈθjo.nes/, meridional \iŋ.sa.tu.ɾaˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.s(a).tu.ɾaˈsjo.nes/, baix \iŋ.sa.tu.ɾaˈsjo.neh\, austral /in.sa.tu.ɾaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

insaturaciones f. pl.
* forma plural de insaturación
# insaturacion
## Occità

   * Pronúncia: /in.sa.ty.ɾaˈsju/

### Nom

insaturacion f. ‎(plural insaturacions)
* insaturació
# intersequi
## Català
### Verb

intersequi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intersecar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intersecar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intersecar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intersecar.
# intersequen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈse.kən/, occidental /in.teɾˈse.ken/
   * Rimes: -eken

### Verb

intersequen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de intersecar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intersecar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intersecar.
# interseques
## Català
### Verb

interseques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de intersecar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intersecar.
# intersequessen
## Català
### Verb

intersequessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersequessis
## Català
### Verb

intersequessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersequesses
## Català
### Verb

intersequesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersequessin
## Català
### Verb

intersequessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersequeu
## Català
### Verb

intersequeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intersecar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intersecar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intersecar.
# intersequin
## Català
### Verb

intersequin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intersecar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intersecar.
# injuriéssiu
## Català
### Verb

injuriéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injurií
## Català
### Verb

injurií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de injuriar.
# injuriïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɲ.ʒuˈɾi.is/, occidental /iɲ.d͡ʒuˈɾi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

injuriïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɲ.ʒuˈɾi.in/, occidental /iɲ.d͡ʒuˈɾi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

injuriïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb injuriar.
# injuriés
## Català
### Verb

injuriés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriéssim
## Català
### Verb

injuriéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriï
## Català
### Verb

injuriï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de injuriar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb injuriar.
# injuriéssem
## Català
### Verb

injuriéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriésseu
## Català
### Verb

injuriésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.