OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arropes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɔ.pəs/, occidental /aˈrɔ.pes/
   * Rimes: -ɔpes

### Verb

arropes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arropar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pes (3)
* Anagrames: esparro, peroràs, reposar
# arropessen
## Català
### Verb

arropessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pes·sen (4)
* Anagrames: perorassen, personar-se, personares
# arrope
## Català
### Verb

arrope
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arropar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arropar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arropar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pe (3)
* Anagrames: operar, perora, perorà, proera
# arropessin
## Català
### Verb

arropessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pes·sin (4)
* Anagrames: apirrossen, arropissen, perorassin, pressionar
# arropessis
## Català
### Verb

arropessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pes·sis (4)
* Anagrames: apirrosses, apirrossés, apressoris, arropisses, perorassis
# arropeu
## Català
### Verb

arropeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arropar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arropar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perorau
# arropesses
## Català
### Verb

arropesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Anagrama: perorasses
# arropaves
## Català
### Verb

arropaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pa·ves (4)
* Anagrames: aprovares, vaporares
# arropem
## Català
### Verb

arropem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arropar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arropar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·pem (3)
* Anagrames: emproar, peroram, pomerar, preromà, rompera
# arroentaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ən.təˈɾe/ balear /ə.ro.ən.təˈɾe/, /ə.ru.ən.təˈɾe/ Occidental: /a.ro.en.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arroentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arroentar.
# arroentarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ən.təˈɾa/ balear /ə.ro.ən.təˈɾa/, /ə.ru.ən.təˈɾa/ Occidental: /a.ro.en.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arroentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arroentar.
# arroentaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ən.təˈɾi.əw/ balear /ə.ro.ən.təˈɾi.əw/, /ə.ru.ən.təˈɾi.əw/ Occidental: /a.ro.en.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arroentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arroentar.
# arroentassin
## Català
### Verb

arroentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.
# arroentassen
## Català
### Verb

arroentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroentar.
# aquarel·lista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/, /ə.kwə.ɾəˈɫis.tə/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/, alguerès /ak.kwe.ɾeˈɫis.ta/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫis.te/, /a.kwa.ɾeˈɫis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/, /ə.kwə.ɾəˈɫis.tə/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/, alguerès /ak.kwe.ɾeˈɫis.ta/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫis.ta/, /a.kwa.ɾeˈɫis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De aquarel·la i el sufix -ista, segle XX.

### Nom

aquarel·lista m. f. ‎(plural aquarel·listes)
* (pintura) Artista que pinta mitjançant la tècnica de l'aquarel·la.

#### Variants

* aquarel·liste (valencià)

#### Traduccions

* Anglès: watercolourist $^{(en)}$, watercolorist $^{(en)}$ (estatunidenc)
* Castellà: acuarelista $^{(es)}$ m. f.
* Francès: aquarelliste $^{(fr)}$ m. f.
* Italià: acquerellista $^{(it)}$ m. f.

### Nom

aquarel·lista f. ‎(plural aquarel·listes)
* Forma femenina de aquarel·liste.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·lis·ta (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot, DAlg
# aquarel·lessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.sin/, /ə.kwə.ɾəˈɫe.sin/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.sin/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫe.sin/, /a.kwa.ɾeˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aquarel·lessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* aquarel·lessen, aquarel·lassin, aquarel·lassen, aquarel·laren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·les·sin (5)
# aquarel·leu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫɛw/, /ə.kwə.ɾəˈɫɛw/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫəw/, /ə.kwə.ɾəɫˈɫɛw/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫew/, /a.kwa.ɾeˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aquarel·leu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aquarel·lar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aquarel·lar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* [1] aquarel·lau
* [3] aquarel·lau

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·leu (4)
# aquarel·lis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫis/, /ə.kwəˈɾɛ.ɫis/ balear /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫis/ Occidental: /a.kwaˈɾɛɫ.ɫis/, /a.kwaˈɾɛ.ɫis/
   * Rimes: -ɛllis

### Verb

aquarel·lis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* aquarel·les

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·lis (4)
* Anagrames: alquilares, quallaries
# aquarel·lessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.sis/, /ə.kwə.ɾəˈɫe.sis/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.sis/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫe.sis/, /a.kwa.ɾeˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aquarel·lessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* aquarel·lesses, aquarel·lassis, aquarel·lasses, aquarel·lares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·les·sis (5)
# aquarel·li
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫi/, /ə.kwəˈɾɛ.ɫi/ balear /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫi/ Occidental: /a.kwaˈɾɛɫ.ɫi/, /a.kwaˈɾɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛlli

### Verb

aquarel·li
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aquarel·lar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aquarel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aquarel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* [1] aquarel·lo, aquarel·le, aquarel
* [2] aquarel·le
* [3] aquarel·le
* [4] aquarel·le

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·li (4)
* Anagrama: alquilaré
# aquarel·lessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.sən/, /ə.kwə.ɾəˈɫe.sən/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.sən/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫe.sen/, /a.kwa.ɾeˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aquarel·lessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* aquarel·lessin, aquarel·lassin, aquarel·lassen, aquarel·laren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·les·sen (5)
# aquarel·liste
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.kwa.ɾeɫˈɫis.te/, /a.kwa.ɾeˈɫis.te/
   * Rimes: -iste
   * Etimologia: De aquarel·la i el sufix -iste, segle XXI.

### Nom

aquarel·liste m. ‎(plural aquarel·listes, femení aquarel·lista)
* (valencià) Forma alternativa de aquarel·lista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·lis·te (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# aquarel·lesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.səs/, /ə.kwə.ɾəˈɫe.səs/ balear /ə.kwə.ɾəɫˈɫe.səs/ Occidental: /a.kwa.ɾeɫˈɫe.ses/, /a.kwa.ɾeˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aquarel·lesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* aquarel·lessis, aquarel·lassis, aquarel·lasses, aquarel·lares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·les·ses (5)
# aquarel·lin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫin/, /ə.kwəˈɾɛ.ɫin/ balear /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫin/ Occidental: /a.kwaˈɾɛɫ.ɫin/, /a.kwaˈɾɛ.ɫin/
   * Rimes: -ɛllin

### Verb

aquarel·lin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aquarel·lar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aquarel·lar.

#### Variants

* [1] aquarel·len
* [2] aquarel·len

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·qua·rel·lin (4)
* Anagrames: alquilaren, quallarien
# arremetéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.ɾəw/, occidental /a.re.meˈte.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

arremetéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arremetre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arremetéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.səm/, occidental /a.re.meˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arremetéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arremetré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾe/, occidental /a.re.meˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arremetré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arremetre.
# arremetríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtɾi.əw/, occidental /a.re.meˈtɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arremetríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arremetre.
# arremeté
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte/, occidental /a.re.meˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

arremeté
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arremetre.
# arremetérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈte.ɾəm/, occidental /a.re.meˈte.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

arremetérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arremetre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arremetés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈtes/, occidental /a.re.meˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

arremetés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremetre.
# arruixaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾi.a/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾi.a/, /a.ru.ʃaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arruixaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arruixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arruixar.
# arruixares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa.ɾes/ valencià /a.rujˈʃa.ɾes/, /a.ruˈʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arruixares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arruixar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
# arruixaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾi.es/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾi.es/, /a.ru.ʃaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arruixaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arruixar.
# arruixaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ru.ʃəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾan/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾan/, /a.ru.ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arruixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arruixar.
# arruixareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ʃəˈɾɛw/ balear /ə.ru.ʃəˈɾəw/, /ə.ru.ʃəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ruj.ʃaˈɾew/ valencià /a.ruj.ʃaˈɾew/, /a.ru.ʃaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arruixareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arruixar.
# arruixara
## Català
### Verb

arruixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruixar.
# arruixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈʃa/ Occidental: nord-occidental /a.rujˈʃa/ valencià /a.rujˈʃaɾ/, /a.ruˈʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arruixà
   * Etimologia: [1] Del prefix a- i ruixar, segle XIV.
   * Etimologia: [2] De arruix.

### Verb

arruixar trans.
* Forma alternativa de ruixar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arruixo, arruixa, arruixem

#### Derivats

* arruixó

#### Descendents

* Sard: arrusciai
* Sicilià: arrusciari

### Verb

arruixar trans.
* (mallorquí, tortosí) aüixar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rui·xar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aregaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾəˈɣa.βəs/, balear /ə.ɾəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɾeˈɣa.βes/ valencià /a.ɾeˈɣa.ves/, /a.ɾeˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aregaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aregar.
# aregaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾəˈɣa.βən/, balear /ə.ɾəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɾeˈɣa.βen/ valencià /a.ɾeˈɣa.ven/, /a.ɾeˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aregaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·ga·ven (4)
* Anagrama: navegaré
# arego
## Català
### Verb

arego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aregar.
# areguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾəˈɣɛm/ balear /ə.ɾəˈɣəm/, /ə.ɾəˈɣɛm/ Occidental: /a.ɾeˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

areguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aregar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aregar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·guem (3)
* Anagrames: armegeu, maregeu
# aregava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾəˈɣa.βə/, balear /ə.ɾəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɾeˈɣa.βa/ valencià /a.ɾeˈɣa.va/, /a.ɾeˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aregava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aregar.
# aregau
## Català
### Verb

aregau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aregar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·gau (3)
* Anagrama: aguaré
# aregat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈɣat/, occidental /a.ɾeˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

aregat
* Participi masculí singular del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·gat (3)
* Anagrames: atrega, gatera
# areguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾe.ɣən/, occidental /aˈɾe.ɣen/
   * Rimes: -eɡen

### Verb

areguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·guen (3)
* Anagrames: arengue, negareu, negàreu, ranegeu
# aregassis
## Català
### Verb

aregassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·gas·sis (4)
* Anagrames: agraïsses, agrisessa
# arrossegàieu
## Català
### Verb

arrossegàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arrossegàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.βəw/ balear /ə.ro.səˈɣa.vəw/, /ə.ru.səˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ro.seˈɣa.βew/ valencià /a.ro.seˈɣa.vew/, /a.ro.seˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrossegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrossegar.
# arrossegàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.ɾəm/ balear /ə.ro.səˈɣa.ɾəm/, /ə.ru.səˈɣa.ɾəm/ Occidental: /a.ro.seˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arrossegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arrossegar.
# arrossegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.səˈɣa.ɾəw/ balear /ə.ro.səˈɣa.ɾəw/, /ə.ru.səˈɣa.ɾəw/ Occidental: /a.ro.seˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrossegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrossegar.
# assaonar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.uˈnar.sə/, occidental /a.sa.oˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

assaonar-se
* Forma pronominal de assaonar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assaonares
# assaonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.uˈna.ɾən/ balear /ə.sə.oˈna.ɾən/, /ə.sə.uˈna.ɾən/ Occidental: /a.sa.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assaonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assaonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaonar.
# assaonara
## Català
### Verb

assaonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaonar.
# assaonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.u.nəˈɾan/ balear /ə.sə.o.nəˈɾan/, /ə.sə.u.nəˈɾan/ Occidental: /a.sa.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assaonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assaonar.
# assaonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.u.nəˈɾi.ə/ balear /ə.sə.o.nəˈɾi.ə/, /ə.sə.u.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.sa.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assaonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assaonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assaonar.
# assaonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.u.nəˈɾi.ən/ balear /ə.sə.o.nəˈɾi.ən/, /ə.sə.u.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.sa.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assaonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assaonar.
# assaonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.uˈna/ balear /ə.sə.oˈna/, /ə.sə.uˈna/ Occidental: nord-occidental /a.sa.oˈna/ valencià /a.sa.oˈnaɾ/, /a.sa.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assaonà
   * Etimologia: Del prefix a- i saó, segle XIV.

### Verb

assaonar trans., pron. ‎(pronominal assaonar-se)
* Parlant de les pells, picar-les, treure d'elles el greix i el pèl, posant-les en disposició de servir per els diferents usos que se'n fan d'elles.
* Afegir ingredients per fer el menjar més saborós.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assaono, assaona, assaonem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (menjar) adobar, amanir, condimentar, especiar, preparar, salpebrar

#### Traduccions

* Anglès: tan $^{(en)}$
* Castellà: curtir $^{(es)}$, adobar $^{(es)}$, zurrar $^{(es)}$
* Francès: tanner $^{(fr)}$, corroyer $^{(fr)}$
* Italià: lustrare $^{(it)}$, polire $^{(it)}$ il cuojo
* Llatí: coria $^{(la)}$ subigere, macerare $^{(la)}$
* Anglès: season $^{(en)}$
* Castellà: sazonar $^{(es)}$
* Francès: assaisonner $^{(fr)}$
* Italià: insaporire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·o·nar (4)
* Anagrames: assonara, assonarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: assaonar
# assaonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.u.nəˈɾɛw/ balear /ə.sə.o.nəˈɾəw/, /ə.sə.u.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.sa.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assaonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assaonar.
# arguïsques
## Català
### Verb

arguïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·ques (4)
* Anagrames: argüesquis, guaresquis, guarisques
# arguïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.səs/, occidental /aɾ.ɣuˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

arguïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·ses (4)
* Anagrames: agressius, asseguris, guarisses, raguessis, sargísseu
# arguït
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈit/, occidental /aɾ.ɣuˈit/
   * Rimes: -it

### Verb

arguït
* Participi masculí singular del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ït (3)
* Heterograma de 6 lletres (agirtu)
* Anagrames: guarit, guitar, tragui, traguí, trigau
# arguïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.ɾəs/, occidental /aɾ.ɣuˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

arguïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de argüir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ï·res (4)
* Anagrames: guarir-se, guarires, sargireu, sargíreu
# arguïsca
## Català
### Verb

arguïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb argüir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb argüir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·ca (4)
* Anagrames: guarisca, guiscarà
# arguïsquen
## Català
### Verb

arguïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb argüir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·quen (4)
* Anagrames: argüesquin, guaresquin, guarisquen
# arguïssin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.sin/, occidental /aɾ.ɣuˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

arguïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·sin (4)
* Anagrama: guarissin
# arguïssen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.sən/, occidental /aɾ.ɣuˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

arguïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·sen (4)
* Anagrames: assegurin, granisseu, guarissen, ingressau, raguessin
# arguïssis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ɡuˈi.sis/, occidental /aɾ.ɣuˈi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

arguïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïs·sis (4)
* Anagrames: guarissis, sargíssiu
# arguïsc
## Català
### Verb

arguïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de argüir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·ïsc (3)
* Heterograma de 7 lletres (acgirsu)
* Anagrames: guarisc, guiscar, rugisca, urgisca
# arrossà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈsa/ balear /ə.roˈsa/, /ə.ruˈsa/ Occidental: /a.roˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrossà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arrossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ros·sà (3)
* Anagrames: arrasos, arrosàs, orsaràs
# assigué
## Català antic
### Verb

assigué
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de asseure