OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arruïnassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.sən/, occidental /a.ru.iˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

arruïnassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Ells/elles/vostès] arruïnessin, arruïnessen, arruïnassen, arruïnassin o arruïnaren.
# arruïnasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.səs/, occidental /a.ru.iˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

arruïnasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.
    [Tu] arruïnessis, arruïnesses, arruïnasses, arruïnassis o arruïnares.
# arruïnassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈna.sin/, occidental /a.ru.iˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

arruïnassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arruïnar.

#### Variants

* arruïnessin, arruïnessen, arruïnassen, arruïnaren
# arruïnats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈnats/, occidental /a.ru.iˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arruïnats
* Participi masculí plural del verb arruïnar.
    Arruïnats [ells/aquells]...; [els he...] arruïnat o arruïnats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·ï·nats (4)
* Anagrama: instaurar
# arruïnau
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.iˈnaw/, occidental /a.ru.iˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

arruïnau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arruïnar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arruïnar.

#### Variants

* arruïneu
# arruïnaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ru.i.naˈɾi.vu/

### Verb

arruïnaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arruïnar.
    [Vosaltros/vosaltres/vós] arruïnaríveu, forma algueresa per [vosaltres/vós] arruïnaríeu.
# assaborí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾi/ balear /ə.sə.boˈɾi/, /ə.sə.buˈɾi/ Occidental: /a.sa.boˈɾi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: assaborir

### Verb

assaborí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assaborir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assaborir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·bo·rí (4)
* Anagrama: boirassa
# assaborís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾis/ balear /ə.sə.boˈɾis/, /ə.sə.buˈɾis/ Occidental: /a.sa.boˈɾis/
   * Rimes: -is

### Verb

assaborís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaborir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaborir.
# assaborísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾi.səw/ balear /ə.sə.boˈɾi.səw/, /ə.sə.buˈɾi.səw/ Occidental: /a.sa.boˈɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

assaborísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaborir.
# assaboríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾi.əm/ balear /ə.sə.boˈɾi.əm/, /ə.sə.buˈɾi.əm/ Occidental: /a.sa.boˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

assaboríem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de assaborir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sa·bo·rí·em (5)
* Anagrames: abossaríem, embossaria
# assaborírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾi.ɾəm/ balear /ə.sə.boˈɾi.ɾəm/, /ə.sə.buˈɾi.ɾəm/ Occidental: /a.sa.boˈɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

assaborírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assaborir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaborir.
# assaborixes
## Català
### Verb

assaborixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de assaborir.
# assaborixo
## Català
### Verb

assaborixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assaborir.
# assaboríreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾi.ɾəw/ balear /ə.sə.boˈɾi.ɾəw/, /ə.sə.buˈɾi.ɾəw/ Occidental: /a.sa.boˈɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

assaboríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assaborir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaborir.
# assaboríssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.βuˈɾi.səm/ balear /ə.sə.boˈɾi.səm/, /ə.sə.buˈɾi.səm/ Occidental: /a.sa.boˈɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

assaboríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaborir.
# aspekto
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈspek.to/

### Nom

aspekto ‎(acusatiu aspekton, plural aspektoj, plural acusatiu aspektojn)
* aspecte
# aspektojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈspek.tojn/

### Nom

aspektojn
* acusatiu plural de aspekto
# aspectuéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pək.tuˈe.sim/, occidental /as.pek.tuˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aspectuéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspectuar.
# aspectuïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəkˈtu.in/, occidental /as.pekˈtu.in/
   * Rimes: -uin

### Verb

aspectuïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aspectuar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aspectuar.
# aspectuéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pək.tuˈe.siw/, occidental /as.pek.tuˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aspectuéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspectuar.
# aspectuí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pək.tuˈi/, occidental /as.pek.tuˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

aspectuí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aspectuar.
# aspectuï
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəkˈtu.i/, occidental /as.pekˈtu.i/
   * Rimes: -ui

### Verb

aspectuï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aspectuar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aspectuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aspectuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aspectuar.
# aspektoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈspek.toj/

### Nom

aspektoj
* forma plural de aspekto
# aspectuésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pək.tuˈe.səw/, occidental /as.pek.tuˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aspectuésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspectuar.
# aspectuïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəkˈtu.is/, occidental /as.pekˈtu.is/
   * Rimes: -uis

### Verb

aspectuïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aspectuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pec·tu·ïs (4)
* Anagrames: captéssiu, pactéssiu
# armejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.məˈʒa/ balear /əɾ.məˈd͡ʒa/, /ər.məˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒa/ valencià /aɾ.meˈd͡ʒaɾ/, /aɾ.meˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: armejà
   * Etimologia: De arma i el sufix -ejar.

### Verb

armejar intr.
* guerrejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: armejo, armeja, armegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·jar (3)
* Anagrames: marejar, ramejar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# armejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.məˈʒa.ɾən/ balear /əɾ.məˈd͡ʒa.ɾən/, /ər.məˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ar.meˈʒa.ɾen/, valencià /aɾ.meˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

armejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de armejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb armejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·me·ja·ren (4)
* Anagrames: marejaren, ranejarem, ranejàrem
# assessorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa/ balear /ə.sə.soˈɾa/, /ə.sə.suˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.se.soˈɾa/ valencià /a.se.soˈɾaɾ/, /a.se.soˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assessorà
   * Etimologia: De assessor, segle XIX.

### Verb

assessorar trans., pron. ‎(pronominal assessorar-se)
* Donar consell o assessorament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assessoro, assessora, assessorem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: advise $^{(en)}$
* Castellà: asesorar $^{(es)}$
* Esperanto: konsili $^{(eo)}$
* Francès: conseiller $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ses·so·rar (4)
* Anagrama: arrosasses

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assessoraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.su.ɾəˈɾan/ balear /ə.sə.so.ɾəˈɾan/, /ə.sə.su.ɾəˈɾan/ Occidental: /a.se.so.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assessoraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assessorar.
# assessorareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.su.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.sə.so.ɾəˈɾəw/, /ə.sə.su.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.se.so.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assessorareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assessorar.
# assessoraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.su.ɾəˈɾi.ə/ balear /ə.sə.so.ɾəˈɾi.ə/, /ə.sə.su.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /a.se.so.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assessoraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assessorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assessorar.
# assessorarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.su.ɾəˈɾi.ən/ balear /ə.sə.so.ɾəˈɾi.ən/, /ə.sə.su.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: /a.se.so.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assessorarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assessorar.
# assessorar-se
## Català
### Verb

assessorar-se
* Forma pronominal de assessorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: assessorares
# assessorara
## Català
### Verb

assessorara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assessoraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.ɾən/ balear /ə.sə.soˈɾa.ɾən/, /ə.sə.suˈɾa.ɾən/ Occidental: /a.se.soˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assessoraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assessorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assessorar.
# assetgeguem
## Català
### Verb

assetgeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assetjar.
# asset
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæsɪt/

### Nom

asset ‎(plural assets)
* avantatge
* (plural) actiu, haver
# assestéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səsˈte.sim/, occidental /a.sesˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assestar.
# assestí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səsˈti/, occidental /a.sesˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

assestí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assestar.
# assetge
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈse.d͡ʒə/, occidental /aˈse.d͡ʒe/
   * Rimes: -edʒe

### Verb

assetge
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assetjar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assetjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assetjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assetjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·set·ge (3)
* Anagrames: gasetes, sagetes
# assetgeguessa
## Català
### Verb

assetgeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assestésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səsˈte.səw/, occidental /a.sesˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assestésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assestar.
# assestéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səsˈte.səm/, occidental /a.sesˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assestar.
# assestéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səsˈte.siw/, occidental /a.sesˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assestéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assestar.
# assecaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.kəˈɾi.əs/, occidental /a.se.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assecaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assecar.
# assecarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.kəˈɾi.ən/, occidental /a.se.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assecarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·ri·en (5)
* Anagrames: acensaries, encasaries, escainares, necessària
# assecariva
## Català
### Verb

assecariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assecar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assecar.
# assecarives
## Català
### Verb

assecarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assecar.
# assecaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈka.ɾən/, occidental /a.seˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assecaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assecar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·ren (4)
* Anagrames: acaressen, acensares, acerassen, encasares
# atermenésseu
## Català
### Verb

atermenésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenéssiu
## Català
### Verb

atermenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenàsseu
## Català
### Verb

atermenàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenéssem
## Català
### Verb

atermenéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenàssim
## Català
### Verb

atermenàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# atermenàssiu
## Català
### Verb

atermenàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entusiasmaré
# atermenàveu
## Català
### Verb

atermenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atermenar.
# atermenés
## Català
### Verb

atermenés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·me·nés (4)
* Anagrames: entemeràs, esmentaré
# atermenéssim
## Català
### Verb

atermenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atermenar.
# arramassam
## Català
### Verb

arramassam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arramassar.
# arramadí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈði/, occidental /a.ra.maˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

arramadí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arramadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·ma·dí (4)
* Anagrames: admirara, admirarà, amarrida, arrimada, maridara, maridarà
# arramassar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rə.məˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ra.maˈsa/ valencià /a.ra.maˈsaɾ/, /a.ra.maˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arramassà
   * Etimologia: Del prefix a- i ramàs.

### Verb

arramassar trans.
* Ajuntar coses que estan escampades, generalment per terra.

#### Sinònims

* aplegar, escombrar, agranar, arreplegar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arramasso, arramassa, arramassem

#### Traduccions

* Anglès: sweep together $^{(en)}$
* Castellà: arrebañar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·mas·sar (4)
* Anagrama: assamarrar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# arramadéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.məˈðe.siw/, occidental /a.ra.maˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arramadéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramadar.
# asteca
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɛ.kə/, occidental /asˈte.ka/
   * Rimes: -ɛka
   * Etimologia: Del nahua clàssic aztēcah, plural de aztēcatl, gentilici d’Aztlán, país mític originari, literalment «terra dels agrons».

### Nom

asteca m. f. ‎(plural asteques)
* (històric) Individu d’un poble nahua que es va establir a la vall de Mèxic fundant un imperi.
* (llengua) nahua

#### Traduccions

* Anglès: Aztec $^{(en)}$
* Castellà: azteca $^{(es)}$ m. f.
* Danès: azteker $^{(da)}$ c.
* Finès: atsteekki $^{(fi)}$
* Francès: Aztèque $^{(fr)}$ m. f.
* Gallec: azteca $^{(gl)}$ m. f.
* Macedoni: А́цтек $^{(mk)}$ m.
* Noruec: azteker $^{(no)}$ m.
* Polonès: Aztek $^{(pl)}$ m., Azteczka $^{(pl)}$ f.
* Rus: ацте́к $^{(ru)}$ m. ‎(atstek)
* Serbocroat: Aztek $^{(sh)}$ m.
* Suec: aztek $^{(sv)}$ c.

### Adjectiu

asteca inv. ‎(plural asteques)
* Relatiu al poble nahua clàssic.
* (llengua) nahua

#### Traduccions

* Anglès: Aztec $^{(en)}$
* Castellà: azteca $^{(es)}$
* Francès: aztèque $^{(fr)}$
* Macedoni: а́цтечки $^{(mk)}$
* Polonès: aztecki $^{(pl)}$
* Rus: ацте́кский $^{(ru)}$ ‎(atstekski)
* Serbocroat: aztečki $^{(sh)}$
* Suec: aztekisk $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·te·ca (3)
* Anagrames: acates, acatés, escata, estaca, estacà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# asteentzat
## Basc
### Nom

asteentzat
* benefactiu definit plural de aste
# asteekin
## Basc
### Nom

asteekin
* comitatiu definit plural de aste
# asteengatik
## Basc
### Nom

asteengatik
* causal definit plural de aste
# asteaz
## Basc
### Nom

asteaz
* instrumental definit singular de aste
# asteca clàssic
## Català
### Nom

asteca clàssic m. ‎(només en singular)
* nàhuatl

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, GEC
# asteen
## Basc
### Nom

asteen
* genitiu definit plural de aste
# asteari
## Basc
### Nom

asteari
* datiu definit singular de aste
# asteei
## Basc
### Nom

asteei
* datiu definit plural de aste
# asteek
## Basc
### Nom

asteek
* ergatiu definit plural de aste
# arrogàssem
## Català
### Verb

arrogàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arrogàssiu
## Català
### Verb

arrogàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arrogàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣa.βəw/ balear /ə.roˈɣa.vəw/, /ə.ruˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.roˈɣa.βew/ valencià /a.roˈɣa.vew/, /a.roˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrogàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrogar-se.
# arrogàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣa.ɾəw/ balear /ə.roˈɣa.ɾəw/, /ə.ruˈɣa.ɾəw/ Occidental: /a.roˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrogàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrogar-se.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arrogàsseu
## Català
### Verb

arrogàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# arrojaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ro.xaˈɾe/, meridional /a.ro.haˈɾe/
       Americà: alt /a.ro.x(a)ˈɾe/, baix /a.ro.haˈɾe/, austral /a.ro.xaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrojaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb arrojar
# arrogàssim
## Català
### Verb

arrogàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrogar-se.
# atropellés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎes/ balear /ə.tɾo.pəˈʎes/, /ə.tɾu.pəˈʎes/ Occidental: /a.tɾo.peˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

atropellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pe·llés (4)
* Anagrames: espellotar, estropella, estropellà
# atropellàssim
## Català
### Verb

atropellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellàssiu
## Català
### Verb

atropellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎe.səw/ balear /ə.tɾo.pəˈʎe.səw/, /ə.tɾu.pəˈʎe.səw/ Occidental: /a.tɾo.peˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

atropellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellàssem
## Català
### Verb

atropellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellàsseu
## Català
### Verb

atropellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎa.βəw/ balear /ə.tɾo.pəˈʎa.vəw/, /ə.tɾu.pəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.tɾo.peˈʎa.βew/ valencià /a.tɾo.peˈʎa.vew/, /a.tɾo.peˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atropellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atropellar.
# atropelléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎe.səm/ balear /ə.tɾo.pəˈʎe.səm/, /ə.tɾu.pəˈʎe.səm/ Occidental: /a.tɾo.peˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atropelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atracallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾə.kəˈʎa.βə/, balear /ə.tɾə.kəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.tɾa.kaˈʎa.βa/ valencià /a.tɾa.kaˈʎa.va/, /a.tɾa.kaˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atracallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atracallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atracallar.
# atracallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾə.kəˈʎa.βən/, balear /ə.tɾə.kəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.tɾa.kaˈʎa.βen/ valencià /a.tɾa.kaˈʎa.ven/, /a.tɾa.kaˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atracallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atracallar.
# atracallen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈka.ʎən/, occidental /a.tɾaˈka.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

atracallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atracallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cantarella
# atracallessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎe.sən/, occidental /a.tɾa.kaˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atracallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escantellaràs
# atracallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾə.kəˈʎa.βəs/, balear /ə.tɾə.kəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.tɾa.kaˈʎa.βes/ valencià /a.tɾa.kaˈʎa.ves/, /a.tɾa.kaˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atracallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atracallar.
# atracallessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.kəˈʎe.sin/, occidental /a.tɾa.kaˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

atracallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atracallar.