OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# fictíciament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fikˌti.si.əˈmen/ balear /fikˌti.si.əˈment/, /fikˌti.si.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /fikˌti.si.aˈmen/ valencià /fikˌti.si.aˈment/, /fikˌti.si.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De fictícia i el sufix -ment.

### Adverbi

fictíciament
* D’una manera fictícia.

#### Traduccions

* Anglès: fictiously $^{(en)}$
* Italià: fittiziamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fic·tí·ci·a·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ficàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /fiˈka.ɾəm/, occidental /fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ficàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ficar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ficar.

## Català antic
### Verb

ficàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de ficar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de ficar
# ficàrets
## Català antic
### Verb

ficàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de ficar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de ficar
# fictitious
## Anglès

   * Pronúncia: fɪkˈtɪʃəs

### Adjectiu

fictitious ‎(comparatiu more fictitious, superlatiu most fictitious)
* fictici

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# ficàieu
## Català
### Verb

ficàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ficar.
# ficàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fiˈka.ɾəw/, occidental /fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ficàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ficar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ficar.

## Català antic
### Verb

ficàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de ficar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de ficar
# ficàs
## Català
### Verb

ficàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ficar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ficar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fi·càs (2)
* Anagrames: cafís, facis, sàfic

## Català antic
### Verb

ficàs
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de ficar
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de ficar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de ficar
# feinegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒe.ses/, valencià /fej.neˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

feinegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
# feinegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒes/, valencià /fej.neˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

feinegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
# feinegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒe.sew/, valencià /fej.neˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

feinegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
# feinegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəjˈnɛ.ʒis/ balear /fəjˈnə.ʒis/, /fəjˈnɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /fejˈne.ʒis/, valencià /fejˈne.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

feinegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb feinejar.
# feinegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəj.nəˈʒɛw/ balear /fəj.nəˈʒəw/, /fəj.nəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒew/, valencià /fej.neˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

feinegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de feinejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb feinejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb feinejar.
# feinegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəjˈnɛ.ʒi/ balear /fəjˈnə.ʒi/, /fəjˈnɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /fejˈne.ʒi/, valencià /fejˈne.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

feinegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de feinejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb feinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb feinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb feinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fei·ne·gi (3)
* Anagrames: efigien, feineig
# feinegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒe.sin/, valencià /fej.neˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

feinegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
# feinegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒe.sis/, valencià /fej.neˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

feinegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
# feinegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fəjˈnɛ.ʒin/ balear /fəjˈnə.ʒin/, /fəjˈnɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /fejˈne.ʒin/, valencià /fejˈne.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

feinegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb feinejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb feinejar.
# feinegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fəj.nəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /fej.neˈʒe.sem/, valencià /fej.neˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

feinegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb feinejar.
# fotreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fuˈtɾɛw/, occidental /foˈtɾɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

fotreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de fotre.

### Miscel·lània

* Anagrama: trofeu
# fotrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/fuˈtr.ə/, occidental /foˈtɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

fotrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de fotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·trà (2)
* Anagrames: farto, fartó, forat, forta
# fotre el camp
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌfo.tɾə .əɫ ˈkam/, balear /ˌfo.tɾə .əɫ ˈkamp/ Occidental: nord-occidental /ˌfo.tɾe .eɫ ˈkam/ valencià /ˌfo.tɾe .eɫ ˈkamp/, /ˌfo.tɾe .eɫ ˈkam/

### Verb

fotre el camp
* anar-se'n, fugir

#### Sinònims

* fúmer el camp, tocar el dos

#### Traduccions

* Francès: foutre le camp $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# fotries
## Català

   * Pronúncia: oriental /fuˈtɾi.əs/, occidental /foˈtɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

fotries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de fotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·tri·es (3)
* Heterograma de 7 lletres (efiorst)
* Anagrames: fitores, fitorés, oferits
# fotràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/fuˈtr.əs/, occidental /foˈtɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

fotràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de fotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·tràs (2)
* Heterograma de 6 lletres (aforst)
* Anagrama: forats
# fotria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fuˈtɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /foˈtɾi.ɛ/, /foˈtɾi.e/ valencià /foˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

fotria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de fotre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de fotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·tri·a (3)
* Heterograma de 6 lletres (afiort)
* Anagrames: afitor, fitora, fitorà, tarifo
# fotrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /fuˈtɾi.ən/, occidental /foˈtɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

fotrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de fotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·tri·en (3)
* Heterograma de 7 lletres (efinort)
* Anagrames: enfortí, fitoren, oferint
# fotré
## Català

   * Pronúncia: oriental /fuˈtɾe/, occidental /foˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

fotré
* Primera persona del singular (jo) del futur de fotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·tré (2)
* Anagrames: forte, ofert
# fotre marrameus
## Català

   * Etimologia: Literalment «fotre crits», segle XXI.

### Verb

fotre marrameus
* (nord-occidental) Queixar-se, protestar ingentment.

### Vegeu també

* Masip i Vallès, Robert; Montardit i Asènsio, Ferran; Prenafeta i Agelet, David. «M». A: Lo diccionari lleidatà (Edició ampliada). Juneda: Fonoll, 2017, 139. ISBN 978-84-946447-1-9.
# feocromocitomes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.u.kɾu.mu.siˈto.məs/ balear /fə.o.kɾo.mo.siˈto.məs/, /fə.u.kɾu.mu.siˈto.məs/ Occidental: /fe.o.kɾo.mo.siˈto.mes/
   * Rimes: -omes

### Nom

feocromocitomes m. pl.
* Forma plural de feocromocitoma.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·mes (7)
# feona
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /feˈo.na/
       Americà: alt /f(e)ˈo.na/, baix /feˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Nom

feona f. ‎(plural feonas)
* forma femenina de feón

### Adjectiu

feona f. ‎(plural feonas)
* forma femenina de feón

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·na (3)
# feocromocitomas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /fe.o.kɾo.mo.θiˈto.mas/, meridional /fe.o.kɾo.mo.θiˈto.mah/
       Americà: alt /fe.o.kɾo.mo.s(i)ˈto.mas/, baix /fe.o.kɾo.mo.siˈto.mah/, austral /fe.o.kɾo.mo.siˈto.mas/
   * Rimes: -omas

### Nom

feocromocitomas m. pl.
* forma plural de feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·mas (7)

## Gallec

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

feocromocitomas m. pl.
* forma plural de feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·mas (7)

## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

feocromocitomas m. pl.
* forma plural de feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·mas (7)
# feones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /feˈo.nes/, meridional /feˈo.neh/
       Americà: alt /feˈo.n(e)s/, baix /feˈo.neh/, austral /feˈo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

feones m. pl.
* forma plural de feón

### Adjectiu

feones m. pl.
* forma plural de feón

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·nes (3)
# feocromocitoma
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.u.kɾu.mu.siˈto.mə/ balear /fə.o.kɾo.mo.siˈto.mə/, /fə.u.kɾu.mu.siˈto.mə/ Occidental: /fe.o.kɾo.mo.siˈto.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del grec antic φαιός ‎(phaiós, «gris»), χρωμ- ‎(khrōm-, «color»), κύτος ‎(kýtos, «cèl·lula») i el sufix -oma, segle XX.

### Nom

feocromocitoma m. ‎(plural feocromocitomes)
* Tumor de cèl·lules cromafíniques de la glàndula suprarrenal, que secreta catecolamines.

#### Traduccions

* Alemany: Phäochromozytom $^{(de)}$
* Anglès: pheochromocytoma $^{(en)}$, phaeochromocytoma $^{(en)}$
* Basc: feokromozitoma $^{(eu)}$
* Bosnià: feohromocitom $^{(bs)}$
* Búlgar: феохромоцитом $^{(bg)}$ ‎(feokhromotsitom)
* Castellà: feocromocitoma $^{(es)}$ m.
* Eslovè: feokromocitom $^{(sl)}$
* Finès: feokromosytooma $^{(fi)}$
* Francès: phéochromocytome $^{(fr)}$ m.
* Gallec: feocromocitoma $^{(gl)}$ m.
* Grec: φαιοχρωμοκύττωμα $^{(el)}$ ‎(feokhromokítoma)
* Italià: feocromocitoma $^{(it)}$ m.
* Kazakh: феохромоцитома $^{(kk)}$ ‎(feoxromocïtoma/feokhromotsitoma)
* Neerlandès: feochromocytoom $^{(nl)}$
* Polonès: guz chromochłonny $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: feocromocitoma $^{(pt)}$ m.
* Romanès: feocromocitom $^{(ro)}$
* Rus: феохромоцитома $^{(ru)}$ ‎(feokhromotsitoma)
* Suec: feokromocytom $^{(sv)}$
* Txec: feochromocytom $^{(cs)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /fe.o.kɾo.mo.θiˈto.ma/
       Americà: alt /fe.o.kɾo.mo.s(i)ˈto.ma/, baix /fe.o.kɾo.mo.siˈto.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: De l'alemany Phäochromozytom, del grec antic φαιός ‎(phaiós, «gris»), χρωμ- ‎(khrōm-, «color»), κύτος ‎(kýtos, «cèl·lula») i el sufix -oma, segle XX.

### Nom

feocromocitoma m. ‎(plural feocromocitomas)
* feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà

## Gallec

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

feocromocitoma m. ‎(plural feocromocitomas)
* feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·ma (7)

## Italià

   * Pronúncia: /fe.o.kro.mo.t͡ʃiˈtɔː.ma/
   * Rimes: -ɔma
   * Etimologia: De feocromocito i el sufix -oma.

### Nom

feocromocitoma m. ‎(plural feocromocitomi)
* feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·tò·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en italià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre feocromocitoma

## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

feocromocitoma m. ‎(plural feocromocitomas)
* feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·to·ma (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en portuguès
# fenómenamenti
## Extremeny

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De fenómenu i el sufix -menti.

### Adverbi

fenómenamenti
* fenomenalment

### Vegeu també

* Diccionario de equivalencias castellano-estremeñu
# feocromocitomi
## Italià

   * Pronúncia: /fe.o.kro.mo.t͡ʃiˈtɔː.mi/

### Nom

feocromocitomi m. pl.
* forma plural de feocromocitoma

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·cro·mo·ci·tò·mi (7)
# feonas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /feˈo.nas/, meridional /feˈo.nah/
       Americà: alt /feˈo.n(a)s/, baix /feˈo.nah/, austral /feˈo.nas/
   * Rimes: -onas

### Nom

feonas f. pl.
* forma plural de feona

### Adjectiu

feonas f. pl.
* forma plural de feona

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·o·nas (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefnos)
# finivi
## Italià
### Verb

finivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de finire

## Llatí

   * Pronúncia: /fiːˈniː.wiː/

### Verb

fīnīvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de fīniō
# finixo
## Català
### Verb

finixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de finir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb finir.

#### Variants

* [1] fineix, fineixo, finesc, fineixi, finisc
* [2] fineixi, finisca, finesqui, finixa, finesca

### Miscel·lània

* Anagrama: infixo
# finivate
## Italià
### Verb

finivate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de finire
# finivo
## Italià
### Verb

finivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de finire
# finix
## Català
### Verb

finix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de finir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb finir.

#### Variants

* [1] fineix
* [2] fineix

### Miscel·lània

* Anagrames: fixin, infix
# finixen
## Català
### Verb

finixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de finir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb finir.

#### Variants

* [1] fineixen
* [2] fineixin, finisquen, finesquin, finesquen

### Miscel·lània

* Anagrama: infixen
# finives
## Català
### Verb

finives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de finir.

#### Variants

* finigueves, finies
# finixa
## Català
### Verb

finixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb finir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb finir.

#### Variants

* [1] fineixi, finisca, finesqui, finesca
* [2] fineixi, finisca, finesqui, finixo, finesca

### Miscel·lània

* Anagrames: afixin, infixa, infixà
# finixes
## Català
### Verb

finixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de finir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb finir.

#### Variants

* [1] fineixes
* [2] fineixis, finisques, finesquis, finixos, finesques

### Miscel·lània

* Anagrames: infixes, infixés
# finiven
## Català
### Verb

finiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de finir.

#### Variants

* finigueven, finien
# furat
## Català

   * Pronúncia: /fuˈɾat/
   * Rimes: -at
   * Homòfon: forat

### Verb

furat
* Participi masculí singular del verb furar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·rat (2)
* Anagrames: furta, furtà, trufa, trufà
# furats
## Català

   * Pronúncia: /fuˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

furats
* Participi masculí plural del verb furar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·rats (2)
* Heterograma de 6 lletres (afrstu)
* Anagrames: furtàs, trufàs
# furaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fuˈɾa.βəs/, balear /fuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /fuˈɾa.βes/ valencià /fuˈɾa.ves/, /fuˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

furaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de furar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ra·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefrsuv)
# furcae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊr.kaj/

### Nom

furcae
* nominatiu plural de furca
* vocatiu plural de furca
* genitiu singular de furca
* datiu singular de furca
# furava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fuˈɾa.βə/, balear /fuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /fuˈɾa.βa/ valencià /fuˈɾa.va/, /fuˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

furava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de furar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de furar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ra·va (3)
# furca
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfʊr.ka/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *perkʷu-s («roure»).

### Nom

furca f. ‎(genitiu furcae)
* pilar (de fusta), suport, bastida
    «Tum primum circo qui nunc maximus dicitur designatus locus est. Loca divisa patribus equitibusque ubi spectacula sibi quisque facerent; fori appellati; spectavere furcis duodenos ab terra spectacula alta sustinentibus pedes.» (Titus Livi, Ab Urbe condita, I,35)Llavors va ser quan fou traçat el perímetre del que seria el Circ Màxim. S'hi destinaren llocs especials per als senadors i els cavallers, anomenats fori, i cadascun d'ells hi feren construir llotges sostingudes sobre pilars de dotze peus d'alçada.
* forca

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | furca | furcae |
| Vocatiu | furca | furcae |
| Acusatiu | furcam | furcās |
| Genitiu | furcae | furcārum |
| Datiu | furcae | furcīs |
| Ablatiu | furcā | furcīs |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.822-823
# furcadella
## Català
### Nom

furcadella f. ‎(plural furcadelles)
* (arcaisme) Forma alternativa de forcadella.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·ca·de·lla (4)

### Vegeu també

* furcadella. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# furau
## Català
### Verb

furau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de furar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb furar.

#### Variants

* [1] fureu
* [2] fureu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·rau (2)
# furaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fuˈɾa.βən/, balear /fuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /fuˈɾa.βen/ valencià /fuˈɾa.ven/, /fuˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

furaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de furar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ra·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefnruv)
# firmigotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.tajn/

### Verb

firmigotajn
* acusatiu plural de firmigota
# firmigote
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.te/

### Verb

firmigote
* participi passiu adverbial futur de firmigi
# firmigoton
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.ton/

### Verb

firmigoton
* acusatiu de firmigoto
# firmigu
## Esperanto

   * Pronúncia: /firˈmi.ɡu/

### Verb

firmigu
* volitiu de firmigi
# firmigotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.tan/

### Verb

firmigotan
* acusatiu de firmigota
# firmigotojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.tojn/

### Verb

firmigotojn
* acusatiu plural de firmigoto
# firmigotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.taj/

### Verb

firmigotaj
* forma plural de firmigota
# firmigoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.to/

### Verb

firmigoto ‎(plural firmigotoj, acusatiu firmigoton, plural acusatiu firmigotojn)
* participi passiu nominal futur de firmigi
# firmigotoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.toj/

### Verb

firmigotoj
* forma plural de firmigoto
# firmigota
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡo.ta/

### Verb

firmigota ‎(plural firmigotaj, acusatiu firmigotan, plural acusatiu firmigotajn)
* participi passiu futur de firmigi
# forcàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /furˈka.βəw/ balear /foɾˈka.vəw/, /furˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /forˈka.βew/ valencià /foɾˈka.vew/, /foɾˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

forcàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de forcar.
# ford
## Anglès

   * Pronúncia: /fɔɹd/
   * Etimologia: Del protogermànic *furduz, procedent del protoindoeuropeu *pértus ‎(«creuar»).

### Nom

ford ‎(plural fords)
* gual

### Verb

ford ‎(3a persona singular present fords, gerundi fording, passat i participi forded)
* creuar un riu
# fore court
## Anglès
### Nom

fore court
* (basquetbol) zona d'atac

#### Sinònims

* attacking zone
* frontcourt

### Vegeu també

* fore court. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# forearm
## Anglès
### Nom

forearm ‎(plural forearms)
* (anatomia) avantbraç

### Vegeu també

* forearm. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# forcé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /foɾˈθe/
       Americà: alt /f(o)ɾˈse/, baix /foɾˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

forcé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb forzar
# forcívolament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /furˌsi.βu.ɫəˈmen/ balear /foɾˌsi.vo.ɫəˈment/, /furˌsi.vu.ɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /forˌsi.βo.ɫaˈmen/ valencià /foɾˌsi.vo.ɫaˈment/, /foɾˌsi.βo.ɫaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De forcívola i el sufix -ment.

### Adverbi

forcívolament
* D’una manera forcívola, per la força o la violència.

#### Traduccions

* Anglès: forcefully $^{(en)}$
* Castellà: forzadamente $^{(es)}$
* Francès: fortement $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: for·cí·vo·la·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# fording
## Anglès
### Verb

fording
* gerundi de ford
# fords
## Anglès
### Nom

fords
* forma plural de ford

### Verb

fords
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de ford
# forded
## Anglès
### Verb

forded
* passat i participi de ford
# fore
## Anglès

   * Pronúncia: /fɔː/ /fɔɹ/
   * Homòfon: four

### Adjectiu

fore ‎(comparatiu former, superlatiu foremost)
* previ, anterior (en desús)
    the fore part of the dayanteriorment
* precedent
    the fore end of a wagonel vagó del davant

### Nom

fore ‎(plural fores)
* front, frontal
    The fore was painted whiteEl frontal estava pintat de blanc.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈfɔ.rɛ/

### Nom

fore
* ablatiu singular de foris
# fireballers
## Anglès
### Nom

fireballers
* forma plural de fireballer
# fire
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈfaɪ̯ə(ɹ)/ àudio (EUA)

### Nom

fire ‎(comptable i incomptable, plural fires)
* foc
* incendi

### Verb

fire ‎(3a persona singular present fires, gerundi firing, passat i participi fired)
* encendre
* disparar
* acomiadar

## Danès
### Numeral

fire
* (cardinal) quatre