OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# obstruïxes
## Català
### Verb

obstruïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de obstruir.

#### Variants

* obstrueixes

### Miscel·lània

* Anagrama: brotxéssiu
# obstàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upsˈta.ɾəw/ balear /opsˈta.ɾəw/, /upsˈta.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /opsˈta.ɾew/ valencià /opsˈta.ɾew/, /osˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

obstàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de obstar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstar.
# obstruïxen
## Català
### Verb

obstruïxen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de obstruir.

#### Variants

* obstrueixen
# obstruïx
## Català
### Verb

obstruïx
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de obstruir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb obstruir.

#### Variants

* [1] obstrueix
* [2] obstrueix

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tru·ïx (3)
* Heterograma de 8 lletres (biorstux)
* Anagrama: bruixots
# obstruïxo
## Català
### Verb

obstruïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obstruir.

#### Variants

* obstrueix, obstrueixo, obstruesc, obstrueixi, obstruïsc
# obstàssem
## Català
### Verb

obstàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: obs·tàs·sem (3)
* Anagrames: embossats, tombasses
# obstruïves
## Català
### Verb

obstruïves
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de obstruir.

#### Variants

* obstruïes
# ohetan
## Basc
### Nom

ohetan
* inessiu indefinit de ohe
# oheren
## Basc
### Nom

oheren
* genitiu indefinit de ohe
# oherik
## Basc
### Nom

oherik
* partitiu indefinit de ohe
# oherekin
## Basc
### Nom

oherekin
* comitatiu indefinit de ohe
# oherengatik
## Basc
### Nom

oherengatik
* causal indefinit de ohe
# ohetako
## Basc
### Nom

ohetako
* genitiu locatiu indefinit de ohe
# oheri
## Basc
### Nom

oheri
* datiu indefinit de ohe
# ohetara
## Basc
### Nom

ohetara
* al·latiu indefinit de ohe
# oherantz
## Basc
### Nom

oherantz
* al·latiu direccional definit singular de ohe
# oherentzat
## Basc
### Nom

oherentzat
* benefactiu indefinit de ohe
# obiraré
## Català
### Verb

obiraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de obirar.
# obiraries
## Català
### Verb

obiraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de obirar.
# obirarà
## Català
### Verb

obirarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de obirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·bi·ra·rà (4)
* Anagrames: boirara, boirarà, boraria, obraria, orbaria, robaria
# obiraríeu
## Català
### Verb

obiraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obirar.
# ordiares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈa.ɾəs/ balear /oɾ.ðiˈa.ɾəs/, /ur.ðiˈa.ɾəs/ Occidental: /oɾ.ðiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ordiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ordiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rodaries
# ordiaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾi.ə/ balear /oɾ.ði.əˈɾi.ə/, /ur.ði.əˈɾi.ə/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ordiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ordiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ordiar.
# ordiaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈa.ɾən/ balear /oɾ.ðiˈa.ɾən/, /ur.ðiˈa.ɾən/ Occidental: /oɾ.ðiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ordiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ordiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ordiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·a·ren (4)
* Anagrames: arredoní, ordinaré, rodarien
# ordiarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾɛm/ balear /oɾ.ði.əˈɾəm/, /ur.ði.əˈɾɛm/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ordiarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ordiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·a·rem (4)
* Anagrames: adormiré, amordiré, rodaríem
# ordiarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾi.ən/ balear /oɾ.ði.əˈɾi.ən/, /ur.ði.əˈɾi.ən/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ordiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ordiar.
# ordiaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾi.əs/ balear /oɾ.ði.əˈɾi.əs/, /ur.ði.əˈɾi.əs/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ordiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ordiar.
# ordiars
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.diˈas/ balear /oɾ.ðiˈas/, /ur.ðiˈas/ Occidental: nord-occidental /or.ðiˈas/, valencià /oɾ.ðiˈaɾs/
   * Rimes: -a(ɾ)s

### Nom

ordiars m. pl.
* Forma plural de ordiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·ars (3)
* Anagrama: ordiràs
# ordiaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾan/ balear /oɾ.ði.əˈɾan/, /ur.ði.əˈɾan/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ordiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ordiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ordinarà
# ordiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ur.di.əˈɾɛw/ balear /oɾ.ði.əˈɾəw/, /ur.ði.əˈɾɛw/ Occidental: /oɾ.ði.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ordiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ordiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: or·di·a·reu (4)
* Anagrames: ioduraré, rodaríeu
# obtindríeu
## Català
### Verb

obtindríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obtenir.
# obtindré
## Català
### Verb

obtindré
* Primera persona del singular (jo) del futur de obtenir.
# obtinga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /upˈtiŋ.ɡə/ balear /opˈtiŋ.ɡə/, /upˈtiŋ.ɡə/ Occidental: /opˈtiŋ.ɡa/
   * Rimes: -iŋɡa

### Verb

obtinga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obtenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb obtenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ob·tin·ga (3)
* Heterograma de 7 lletres (abginot)
* Anagrama: bagotin
# obtingam
## Català
### Verb

obtingam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb obtenir.
# obtingos
## Català
### Verb

obtingos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb obtenir.
# obtingau
## Català
### Verb

obtingau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obtenir.
# obtingo
## Català
### Verb

obtingo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb obtenir.
# ossificares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈka.ɾəs/ balear /o.si.fiˈka.ɾəs/, /u.si.fiˈka.ɾəs/ Occidental: /o.si.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ossificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ossificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* [2] ossifiquessis, ossifiquesses, ossificassis, ossificasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: os·si·fi·ca·res (5)
* Anagrama: ossificar-se
# ossificareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fi.kəˈɾɛw/ balear /o.si.fi.kəˈɾəw/, /u.si.fi.kəˈɾɛw/ Occidental: /o.si.fi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ossificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ossificar.
# ossificarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fi.kəˈɾi.ən/ balear /o.si.fi.kəˈɾi.ən/, /u.si.fi.kəˈɾi.ən/ Occidental: /o.si.fi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ossificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ossificar.

#### Variants

* ossificariven
# ossificaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fiˈka.ɾən/ balear /o.si.fiˈka.ɾən/, /u.si.fiˈka.ɾən/ Occidental: /o.si.fiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ossificaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ossificar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ossificar.

#### Variants

* [2] ossifiquessin, ossifiquessen, ossificassin, ossificassen
# ossificaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fi.kəˈɾi.ə/ balear /o.si.fi.kəˈɾi.ə/, /u.si.fi.kəˈɾi.ə/ Occidental: /o.si.fi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ossificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ossificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ossificar.

#### Variants

* [1] ossificariva
* [2] ossificariva
# ossificaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.si.fi.kəˈɾi.əs/ balear /o.si.fi.kəˈɾi.əs/, /u.si.fi.kəˈɾi.əs/ Occidental: /o.si.fi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ossificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ossificar.

#### Variants

* ossificarives
# ossificariven
## Català
### Verb

ossificariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ossificar.

#### Variants

* ossificarien
# ossificarives
## Català
### Verb

ossificarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ossificar.

#### Variants

* ossificaries
# ossificariva
## Català
### Verb

ossificariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ossificar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ossificar.

#### Variants

* [1] ossificaria
* [2] ossificaria
# oligomenorrheas
## Anglès
### Nom

oligomenorrheas
* forma plural de oligomenorrhea
# oligophrenia
## Anglès
### Nom

oligophrenia ‎(comptable i incomptable, plural oligophrenias)
* retard mental

#### Sinònims

* mental deficiency
* mental retardation

### Vegeu també

* oligophrenia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# oligospermia
## Anglès
### Nom

oligospermia ‎(comptable i incomptable, plural oligospermias)
* oligospèrmia

### Vegeu també

* oligospermia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# oligospermias
## Anglès
### Nom

oligospermias
* forma plural de oligospermia
# oligohydramnios
## Anglès
### Nom

oligohydramnios ‎(incomptable)
* oligohidramni

### Vegeu també

* oligohydramnios. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# oligophrénie
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.li.ɡɔ.fʁeˈni/

### Nom

oligophrénie m. ‎(plural oligophrénies)
* retard mental

#### Sinònims

* arriération mentale
* déficience mentale
* retard mental

### Vegeu també

* oligophrénie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# oligophrénies
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.li.ɡɔ.fʁeˈni/

### Nom

oligophrénies m. pl.
* forma plural de oligophrénie
# oligomenorrhea
## Anglès
### Nom

oligomenorrhea ‎(plural oligomenorrheas)
* oligomenorrea

### Vegeu també

* oligomenorrhea. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# oligophrenias
## Anglès
### Nom

oligophrenias
* forma plural de oligophrenia
# obsedisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.səˈði.səs/ balear /op.səˈði.səs/, /up.səˈði.səs/ Occidental: /op.seˈði.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

obsedisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsedir.

#### Variants

* obsedissis, obsedires
# obsediu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.səˈðiw/ balear /op.səˈðiw/, /up.səˈðiw/ Occidental: /op.seˈðiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

obsediu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de obsedir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb obsedir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb obsedir.

#### Variants

* [2] obsedigueu
# obsedixen
## Català
### Verb

obsedixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de obsedir.

#### Variants

* obsedeixen
# obsedixes
## Català
### Verb

obsedixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de obsedir.

#### Variants

* obsedeixes
# obsedixo
## Català
### Verb

obsedixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de obsedir.

#### Variants

* obsedeixo, obsedesc, obsedeixi, obsedisc
# obsedissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.səˈði.sis/ balear /op.səˈði.sis/, /up.səˈði.sis/ Occidental: /op.seˈði.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

obsedissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsedir.

#### Variants

* obsedisses, obsedires
# obsedix
## Català
### Verb

obsedix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de obsedir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb obsedir.

#### Variants

* [1] obsedeix
* [2] obsedeix
# obsedissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /up.səˈði.sin/ balear /op.səˈði.sin/, /up.səˈði.sin/ Occidental: /op.seˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

obsedissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obsedir.

#### Variants

* obsedissen, obsediren
# oscil·lassis
## Català
### Verb

oscil·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscil·lar.
# oscil·laríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.siɫ.ɫəˈɾi.əw/, /u.si.ɫəˈɾi.əw/ balear /os.siɫ.ɫəˈɾi.əw/, /us.siɫ.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /o.siɫ.ɫaˈɾi.ew/, /o.si.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

oscil·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de oscil·lar.
# oscil·laríveu
## Català
### Verb

oscil·laríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de oscil·lar.
# oscil·lasses
## Català
### Verb

oscil·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscil·lar.
# oscil·lassin
## Català
### Verb

oscil·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb oscil·lar.
# pacificas
## Llatí

   * Pronúncia: /paːˈkɪ.fɪ.kaːs/

### Verb

pācificās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de pācificō
# pacificassen
## Català
### Verb

pacificassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguessen, pacifiquessin, pacifiquessen, pacificassin, pacificaren
# pacificasses
## Català
### Verb

pacificasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguesses, pacifiquessis, pacifiquesses, pacificassis, pacificares
# pacificassis
## Català
### Verb

pacificassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguesses, pacifiquessis, pacifiquesses, pacificasses, pacificares
# pacificaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pə.si.fi.kəˈɾi.əw/, occidental /pa.si.fi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

pacificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pacificar.

#### Variants

* pacificaríveu
# pacificassin
## Català
### Verb

pacificassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pacificar.

#### Variants

* pacifiqueguessen, pacifiquessin, pacifiquessen, pacificassen, pacificaren
# pacificaríveu
## Català
### Verb

pacificaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pacificar.

#### Variants

* pacificaríeu
# odiàssem
## Català
### Verb

odiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb odiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·di·às·sem (4)
* Anagrames: iodàssem, somiades
# odié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \oˈðje\
       Americà: alt /oˈdje/, baix \oˈðje\
   * Rimes: -e

### Verb

odié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb odiar
# onzes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈon.zəs/, occidental /ˈon.zes/

### Nom

onzes m. pl.
* Forma plural de onze.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·zes (2)
* Anagrama: zones
# onça
## Francès
### Nom

onça f. ‎(plural onças)
* cuíca

#### Sinònims

* cuica
* omelê
* puita
* roncador

### Vegeu també

* onça. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# onze-cents
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌon.zəˈsens/, occidental /ˌon.zeˈsens/
   * Rimes: -ens
   * Etimologia: Compost de onze i cents per analogia amb les centenes.

### Numeral

onze-cents inv.
* (popular, arcaisme) mil cent (1100)
    «A més, ella té el seu dot a la casa; setanta-cinc mil pessetes, que en dotze anys d'acumular els interessos li fan més "d'onze cents" duros de rèdit.» (Miquel Llor, Laura a la ciutat dels sants, 1931)

#### Relacionats

* 1000, 1100, 1200, 1300, 1400, 1500, 1600, 1700, 1800, 1900

#### Traduccions

* Anglès: eleven hundred $^{(en)}$
* Francès: onze cents $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·ze·cents (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# onzé
## Català

   * Pronúncia: valencià /onˈze/
   * Rimes: -e

### Numeral

onzé m. ‎(femení onzena, plural masculí onzens, plural femení onzenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de onzè.

### Nom

onzé m. ‎(plural onzens)
* (valencià) Forma alternativa de onzè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·zé (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# onéreuse
## Francès
### Adjectiu

onéreuse f. ‎(plural onéreuses)
* forma femenina de onéreux
# onzè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /unˈzɛ/ balear /onˈzə/, /unˈzɛ/ Occidental: /onˈze/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Reducció de l'antic onzèn, derivat de onze.

### Numeral

onzè m. ‎(femení onzena, plural masculí onzens, plural femení onzenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició onze.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit onze parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí: segle xi (onze).

#### Sinònims

* onzé, en valencià

#### Traduccions

* Anglès: eleventh $^{(en)}$
* Castellà: undécimo $^{(es)}$
* Esperanto: dekunua $^{(eo)}$
* Francès: onzième $^{(fr)}$
* Gallec: undécimo $^{(gl)}$
* Italià: undicesimo $^{(it)}$, undecimo $^{(it)}$, decimoprimo $^{(it)}$
* Occità: onzen $^{(oc)}$, onzau $^{(oc)}$
* Portuguès: décimo-primeiro $^{(pt)}$, undécimo $^{(pt)}$

### Nom

onzè m. ‎(plural onzens)
* Una de les onze parts iguals en que es divideix un tot
    Un onzè es representa 1/11

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·zè (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# onças
## Francès
### Nom

onças f. pl.
* forma plural de onça
# obstinassin
## Català
### Verb

obstinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstinar-se.

#### Variants

* obstinessin, obstinessen, obstinassen, obstinaren
# obstinate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɒb.stɪ.nət/, /ˈɒb.stɪ.nɪt/ àudio (EUA)

### Adjectiu

obstinate ‎(comparatiu more obstinate, superlatiu most obstinate)
* tossut, obstinat

#### Sinònims

* stubborn

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# obstinately
## Anglès

   * Etimologia: De obstinate i el sufix -ly.

### Adverbi

obstinately ‎(comparatiu more obstinately, superlatiu most obstinately)
* obstinadament, tossudament
# obstinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ups.ti.nəˈɾi.əw/ balear /ops.ti.nəˈɾi.əw/, /ups.ti.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ops.ti.naˈɾi.ew/ valencià /ops.ti.naˈɾi.ew/, /os.ti.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

obstinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obstinar-se.

#### Variants

* obstinaríveu
# obstinaríveu
## Català
### Verb

obstinaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de obstinar-se.

#### Variants

* obstinaríeu
# obstinassen
## Català
### Verb

obstinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstinar-se.

#### Variants

* obstinessin, obstinessen, obstinassin, obstinaren
# obstinasses
## Català
### Verb

obstinasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstinar-se.

#### Variants

* obstinessis, obstinesses, obstinassis, obstinares
# obstinassis
## Català
### Verb

obstinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb obstinar-se.

#### Variants

* obstinessis, obstinesses, obstinasses, obstinares
# odoren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈðo.ɾən/ balear /oˈðo.ɾən/, /uˈðo.ɾən/ Occidental: /oˈðo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

odoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de odorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb odorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb odorar.

#### Variants

* [2] odorin
* [3] odorin

### Miscel·lània

* Anagrama: ordeno
# odoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾe.sən/ balear /o.ðoˈɾe.sən/, /u.ðuˈɾe.sən/ Occidental: /o.ðoˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

odoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb odorar.

#### Variants

* odoressin, odorassin, odorassen, odoraren
# odoressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾe.sis/ balear /o.ðoˈɾe.sis/, /u.ðuˈɾe.sis/ Occidental: /o.ðoˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

odoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb odorar.

#### Variants

* odoresses, odorassis, odorasses, odorares
# odoreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾɛw/ balear /o.ðoˈɾəw/, /u.ðuˈɾɛw/ Occidental: /o.ðoˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

odoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de odorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb odorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb odorar.

#### Variants

* [1] odorau
* [3] odorau
# odores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈðo.ɾəs/ balear /oˈðo.ɾəs/, /uˈðo.ɾəs/ Occidental: /oˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

odores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de odorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb odorar.

#### Variants

* [2] odoris
# odoresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ðuˈɾe.səs/ balear /o.ðoˈɾe.səs/, /u.ðuˈɾe.səs/ Occidental: /o.ðoˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

odoresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb odorar.

#### Variants

* odoressis, odorassis, odorasses, odorares
# odoressi
## Català
### Verb

odoressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb odorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb odorar.

#### Variants

* [1] odorés, odoràs, odorara
* [2] odorés, odoràs, odorara