OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# turco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈtuɾ.ko/
       Americà: alt /ˈtuɾ.k(o)/, baix /ˈtuɾ.ko/
   * Rimes: -uɾko
   * Etimologia: De l'àrab تُرْكِي, del turc türk.

### Adjectiu

turco m. ‎(femení turca, plural masculí turcos, plural femení turcas)
* turc

### Nom

turco m. ‎(plural turcos, femení turca)
* turc
* (masculí singular) turc (llengua)

### Miscel·lània

* Síl·labes: tur·co (2)
* Anagrames: curto, truco, trucó

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre turco
# turisme d'aventura
## Català
### Nom

turisme d'aventura m.
* Aquell turisme que està associat amb les sensacions o experiències que aporten adrenalina o eufòria al turista que el practica.

#### Traduccions

* Alemany: Abenteuertourismus $^{(de)}$
* Anglès: adventure tourism $^{(en)}$, adventure travel $^{(en)}$
* Castellà: turismo de aventuras $^{(es)}$
* Francès: tourisme d'aventure $^{(fr)}$

### Vegeu també

* turisme d'aventura. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 5 abril 2013].
# tures
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtu.ɾəs/, occidental /ˈtu.ɾes/
   * Rimes: -uɾes

### Nom

tures f. pl.
* Forma plural de tura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·res (2)
* Anagrames: rutes, treus, úters
# turcos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈtuɾ.kos/, meridional /ˈtuɾ.koh/
       Americà: alt /ˈtuɾ.k(o)s/, baix /ˈtuɾ.koh/, austral /ˈtuɾ.kos/
   * Rimes: -uɾkos

### Adjectiu

turcos m. pl.
* forma plural de turco

### Nom

turcos m. pl.
* forma plural de turco

### Miscel·lània

* Síl·labes: tur·cos (2)
* Heterograma de 6 lletres (corstu)
* Anagrames: curtos, trucos
# turfs
## Anglès

   * Pronúncia: /tɜː(r)fs/, /tɜː(r)vz/

### Nom

turfs
* forma plural de turf
# turisme cultural
## Català
### Nom

turisme cultural m.
* Viatge turístic motivat per conèixer, comprendre i gaudir del conjunt de característiques i elements distintius, espirituals i materials, intel·lectuals i afectius que caracteritzen a una societat o grup social d'un destí específic.

#### Traduccions

* Alemany: Kulturtourismus $^{(de)}$
* Anglès: cultural tourism $^{(en)}$
* Castellà: turismo cultural $^{(es)}$
* Francès: tourisme culturel $^{(fr)}$
* Italià: turismo culturale $^{(it)}$

### Vegeu també

* turisme cultural. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 5 abril 2013].
# turf
## Anglès
### Nom

turf ‎(plural turfs o turves o turf)
* (esports de pilota) gespa

#### Sinònims

* grass

### Vegeu també

* turf. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# turions
## Català
### Nom

turions m. pl.
* Forma plural de turió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·ri·ons (3)
* Heterograma de 7 lletres (inorstu)
* Anagrames: tonsuri, tonsurí
# tribute
## Català
### Verb

tribute
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tributar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tributar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tributar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tributar.

## Llatí

   * Pronúncia: /trɪˈbuː.tɛ/

### Adjectiu

tribūte
* vocatiu masculí singular de tribūtus
# tributavi
## Català
### Verb

tributavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tributar.
# tributeguem
## Català
### Verb

tributeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb tributar.
# tributegueu
## Català
### Verb

tributegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb tributar.
# tributaves
## Català
### Verb

tributaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tributar.
# tributeguessen
## Català
### Verb

tributeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tributar.
# tributeguessa
## Català
### Verb

tributeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tributar.
# tributeguesses
## Català
### Verb

tributeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tributar.
# tributegués
## Català
### Verb

tributegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tributar.
# tributavo
## Català
### Verb

tributavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tributar.
# trepanaien
## Català
### Verb

trepanaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trepanar.
# trepanam
## Català
### Verb

trepanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de trepanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·nam (3)
* Anagrames: emparant, pamentar, parament
# trepanar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾə.pəˈna/ Occidental: nord-occidental /tɾe.paˈna/ valencià /tɾe.paˈnaɾ/, /tɾe.paˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: trepanà
   * Etimologia: Del llatí trepanum ‎(«barrina»), segle XV, per formació culta.

### Verb

trepanar trans.
* Operar amb el trepà.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: trepano, trepana, trepanem

#### Traduccions

* Anglès: trepan $^{(en)}$
* Asturià: trepanar $^{(ast)}$
* Castellà: trepanar $^{(es)}$
* Francès: trépaner $^{(fr)}$
* Gallec: trepanar $^{(gl)}$
* Portuguès: trepanar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·nar (3)
* Anagrames: entrapar, raptaren, reparant, reptaran, traparen, treparan

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# trepanarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾə.pə.nəˈɾɛm/ balear /tɾə.pə.nəˈɾəm/, /tɾə.pə.nəˈɾɛm/ Occidental: /tɾe.pa.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

trepanarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de trepanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·na·rem (4)
* Anagrames: emparentar, temperaran
# trepanara
## Català
### Verb

trepanara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepanar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·na·ra (4)
* Anagrames: aparentar, apartaren, atraparen
# trepanaies
## Català
### Verb

trepanaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trepanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·na·ies (4)
* Anagrames: espentaria, presentaia
# trepanares
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.pəˈna.ɾəs/, occidental /tɾe.paˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

trepanares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de trepanar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·na·res (4)
* Anagrames: aprestaren, espatarren, penetraràs, presentara, presentarà
# trepanaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.pə.nəˈɾan/, occidental /tɾe.pa.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

trepanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de trepanar.
# trepanaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾə.pəˈna.ɾən/, occidental /tɾe.paˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

trepanaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de trepanar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trepanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·pa·na·ren (4)
* Anagrama: penetraran
# trinquetilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiŋ.kəˈti.ʎə/, occidental /tɾiŋ.keˈti.ʎa/
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De trinquet i el sufix -illa.

### Nom

trinquetilla f. ‎(plural trinquetilles)
* (nàutica) Vela triangular que s’enverga a l’estai de trinquet.

#### Traduccions

* Castellà: trinquetilla $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·que·ti·lla (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiŋ.keˈti.ʎa\, meridional \tɾiŋ.keˈti.ʝa\
       Americà: alt \t͡siŋ.k(e)ˈti.ʝa\, baix \tɾiŋ.keˈti.ʝa\, austral \tɾiŋ.keˈti.ʒa\
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: De trinquete i el sufix -illa.

### Nom

trinquetilla f. ‎(plural trinquetillas)
* trinquetilla

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·que·ti·lla (4)
# trinquessin
## Català
### Verb

trinquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.
# trinquete
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \tɾiŋˈke.te\
       Americà: alt \t͡siŋˈke.t(e)\, baix \tɾiŋˈke.te\
   * Rimes: -ete

### Nom

trinquete m. ‎(plural trinquetes)
* (pilota) trinquet

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·que·te (3)

### Vegeu també

* trinquete. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# trinquessis
## Català
### Verb

trinquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·ques·sis (3)
* Anagrama: trisquessin
# trinqueter
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾiŋ.kəˈte/ Occidental: nord-occidental /tɾiŋ.keˈte/, valencià /tɾiŋ.keˈteɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

trinqueter m. ‎(plural trinqueters, femení trinquetera)
* (pilota valenciana) Persona responsable d'un trinquet de pilota valenciana, encarregada d'organitzar les partides que s'hi disputen.

#### Traduccions

* Castellà: pelotero $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·que·ter (3)

### Vegeu també

* trinqueter. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# trinquetes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiŋˈke.tes\, meridional \tɾiŋˈke.teh\
       Americà: alt \t͡siŋˈke.t(e)s\, baix \tɾiŋˈke.teh\, austral \tɾiŋˈke.tes\
   * Rimes: -etes

### Nom

trinquetes m. pl.
* forma plural de trinquete
# trinquet
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiŋˈkɛt/, occidental /tɾiŋˈket/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

trinquet m. ‎(plural trinquets)
* En embarcacions amb més d'un pal sense considerar el bauprès ni altre que pugui partir del bauprès, arbre i pal més proper a proa sempre que aquest no sigui el més alt de l'embarcació.
* La més baixa de les vergues agafada al pal trinquet.
* La més baixa del les veles quadrades agafada al pal trinquet.
* (pilota) Pista de joc de pilota consistent en un espai rectangular, generalment amb sostre, tancat per quatre parets aptes també per al joc.

#### Traduccions

* Anglès: foremast $^{(en)}$
* Castellà: trinquete $^{(es)}$
* Castellà: trinquete $^{(es)}$
* Anglès: foresail $^{(en)}$
* Castellà: trinquete $^{(es)}$
* Danès: forsejl $^{(da)}$ c.
* Anglès: trinquet $^{(en)}$
* Castellà: trinquete $^{(es)}$
* Francès: trinquet $^{(fr)}$

### Interjecció

trinquet
* (pilota basca) a dues

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·quet (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* trinquet. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès
### Nom

trinquet
* (pilota) trinquet

### Vegeu també

* trinquet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /tʀɛ̃kɛ/

### Nom

trinquet m. ‎(plural trinquets)
* (pilota) trinquet

### Vegeu també

* trinquet. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# tribuis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtrɪ.bʊ.ɪs/

### Verb

tribuis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de tribuō
# tribul
## Català
### Verb

tribul
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tribular.
# tribu urbana
## Català
### Nom

tribu urbana f. ‎(plural tribus urbanes)
* banda de joves

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* tribu urbana. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà
### Nom

tribu urbana f. ‎(plural tribus urbanas)
* banda de joves

#### Sinònims

* banda de jóvenes
* banda juvenil

### Vegeu també

* tribu urbana. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# tribuere
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪˈbʊ.ɛ.rɛ/

### Verb

tribuere
* infinitiu del present actiu de tribuō
# tribui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtrɪ.bʊ.iː/

### Nom

tribuī
* datiu singular de tribus

### Verb

tribuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de tribuō
# tribula
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾiˈβu.ɫə/, occidental /tɾiˈbu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

tribula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de tribular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb tribular.
# tribulació
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾi.βu.ɫə.siˈo/, occidental /tɾi.bu.ɫa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí tribulatiōne(m), acusatiu de tribulatiō, segle XII.

### Nom

tribulació f. ‎(plural tribulacions)
* Angúnia o pena gran.

#### Traduccions

* Castellà: tribulación $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·bu·la·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# tribibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtrɪ.bɪ.bʊs/

### Nom

tribibus
* datiu plural de tribus
* ablatiu plural de tribus
# tribu
## Català

   * Pronúncia: /ˈtɾi.βu/
   * Etimologia: Del llatí tribus, segle XVII.

### Nom

tribu f. ‎(plural tribus)
* Conjunt de famílies que tenen lligams de parentiu entre elles i que accepten un membre d'elles com a figura d'autoritat.
* Categoria taxonòmica emprada en biologia, entre la família i el gènere.
* Col·lecció no buida Σ de subconjunts de Ω que és tancada sota operacions numerables d'unió, intersecció i complementació de conjunts.

#### Compostos i expressions

* tribu urbana

#### Traduccions

* Albanès: fis $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Stamm $^{(de)}$ m., Sippe $^{(de)}$ f., Volk $^{(de)}$ n., Tribus $^{(de)}$ f.
* Anglès: tribe $^{(en)}$
* Àrab: قَبِيلَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: ցեղ $^{(hy)}$ ‎(txekh)
* Belarús: пле́мя $^{(be)}$ n. ‎(plémia), род $^{(be)}$ m. ‎(rod)
* Búlgar: пле́ме $^{(bg)}$ n. ‎(pleme), род $^{(bg)}$ m. ‎(rod)
* Castellà: tribu $^{(es)}$
* Coreà: 겨레 $^{(ko)}$ ‎(gyeore)
* Danès: stamme $^{(da)}$ c.
* Eslovac: kmeň $^{(sk)}$ m., rod $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: pleme $^{(sl)}$ n.
* Esperanto: tribo $^{(eo)}$
* Estonià: hõim $^{(et)}$
* Feroès: ættarbólkur $^{(fo)}$ m.
* Finès: heimo $^{(fi)}$
* Francès: tribu $^{(fr)}$
* Gallec: tribo $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: llwyth $^{(cy)}$ m.
* Georgià: ტომი $^{(ka)}$ ‎(tomi)
* Grec: φύλο $^{(el)}$ n. ‎(filo), φυλή $^{(el)}$ f. ‎(filí)
* Grec antic: φυλή $^{(grc)}$ f. ‎(phylḗ)
* Hebreu: שֵׁבֶט $^{(he)}$ m.
* Hindi: जनजाति $^{(hi)}$
* Hongarès: törzs $^{(hu)}$
* Ídix: שבֿט‎ $^{(yi)}$ m.
* Ido: tribuo $^{(io)}$
* Irlandès: treibh $^{(ga)}$ f.
* Islandès: ættkvísl $^{(is)}$ f.
* Italià: tribù $^{(it)}$
* Japonès: 部族 $^{(ja)}$
* Kazakh: тайпа $^{(kk)}$ ‎(taypa/taipa)
* Kirguís: уруу $^{(ky)}$ ‎(uruu)
* Kurd: eşîr $^{(ku)}$
* Laosià: ຊົນເຜົ່າ $^{(lo)}$
* Letó: cilts $^{(lv)}$ m.
* Lituà: gentis $^{(lt)}$ m.
* Llatí: tribus $^{(la)}$ f.
* Macedoni: племе $^{(mk)}$ n.
* Mongol: овог $^{(mn)}$
* Neerlandès: stam $^{(nl)}$ m.
* Noruec: stamme $^{(no)}$ m.
* Occità: tribú $^{(oc)}$ f.
* Persa: قبیله‎ $^{(fa)}$
* Polonès: plemię $^{(pl)}$ n., ród $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: tribo $^{(pt)}$ f.
* Romanès: trib $^{(ro)}$ n.
* Rus: пле́мя $^{(ru)}$ n. ‎(plémia), род $^{(ru)}$ m. ‎(rod)
* Serbocroat: племе $^{(sh)}$, pleme $^{(sh)}$ n.
* Suahili: kabila $^{(sw)}$
* Tadjik: қабила $^{(tg)}$
* Tagal: tribo $^{(tl)}$
* Tai: เผ่า $^{(th)}$
* Telugu: తెగ $^{(te)}$
* Turc: halk $^{(tr)}$, kabile $^{(tr)}$
* Txec: kmen $^{(cs)}$ m., rod $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: пле́м'я $^{(uk)}$ n. ‎(plèmia), рід $^{(uk)}$ m. ‎(rid)
* Uzbek: qabila $^{(uz)}$
* Vietnamita: bộ lạc $^{(vi)}$
* Xinès: 部落 $^{(zh)}$ ‎(bùluò)

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·bu (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtrɪ.buː/

### Nom

tribū
* ablatiu singular de tribus
# truncàs
## Català
### Verb

truncàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb truncar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb truncar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trun·càs (2)
* Heterograma de 7 lletres (acnrstu)
* Anagrames: carnuts, crusant
# trunell
## Català

   * Pronúncia: /tɾuˈneʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Variant de turnell per rotacisme.

### Nom

trunell m. ‎(plural trunells)
* (alguerès) Forma alternativa de turmell.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tru·nell (2)
* Anagrames: trullen, turnell

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# trinquetista
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiŋ.keˈtis.ta\, meridional \tɾiŋ.keˈtih.ta\
       Americà: alt \t͡siŋ.k(e)ˈtis.ta\, baix \tɾiŋ.keˈtih.ta\
   * Rimes: -ista

### Nom

trinquetista m. f. ‎(plural trinquetistas)
* (pilota) jugador de trinquet

### Miscel·lània

* Síl·labes: trin·que·tis·ta (4)

### Vegeu també

* trinquetista. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# trinquettiste
## Francès
### Nom

trinquettiste m. f. ‎(plural trinquettistes)
* (pilota) jugador de trinquet

#### Sinònims

* joueur de trinquet

### Vegeu també

* trinquettiste. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# trinqui
## Català
### Verb

trinqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trincar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trincar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trincar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trincar.
# trinquin
## Català
### Verb

trinquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trincar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trincar.
# trinquetillas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiŋ.keˈti.ʎas\, meridional \tɾiŋ.keˈti.ʝah\
       Americà: alt \t͡siŋ.k(e)ˈti.ʝas\, baix \tɾiŋ.keˈti.ʝah\, austral \tɾiŋ.keˈti.ʒas\
   * Rimes: -iʎas

### Nom

trinquetillas f. pl.
* forma plural de trinquetilla
# trinquetistas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiŋ.keˈtis.tas\, meridional \tɾiŋ.keˈtih.tah\
       Americà: alt \t͡siŋ.keˈtis.t(a)s\, baix \tɾiŋ.keˈtih.tah\, austral \tɾiŋ.keˈtih.tas\
   * Rimes: -istas

### Nom

trinquetistas m. f. pl.
* forma plural de trinquetista
# trinquettistes
## Francès
### Nom

trinquettistes m. f. pl.
* forma plural de trinquettiste
# trinqueu
## Català
### Verb

trinqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trincar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb trincar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trincar.
# ubicació
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.βi.kə.siˈo/, occidental /u.bi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del castellà ubicación, del baix llatí ubicatio, segle XIX.

### Nom

ubicació f. ‎(plural ubicacions)
* (construcció, llenguatge tècnic) Lloc on està situada una construcció.

#### Sinònims

* emplaçament

#### Traduccions

* Anglès: location $^{(en)}$
* Castellà: ubicación $^{(es)}$
* Francès: emplacement $^{(fr)}$
* Italià: posizione $^{(it)}$ f.
* Neerlandès: locatie $^{(nl)}$ f.
* Portuguès: localização $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·bi·ca·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ubicam
## Català
### Verb

ubicam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ubicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·bi·cam (3)
* Heterograma de 6 lletres (abcimu)
# ubicara
## Català
### Verb

ubicara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ubicar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ubicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·bi·ca·ra (4)
# ubicarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.βi.kəˈɾɛm/ balear /u.bi.kəˈɾəm/, /u.bi.kəˈɾɛm/ Occidental: /u.bi.kaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

ubicarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ubicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·bi·ca·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (abceimru)
# ubicades
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.βiˈka.ðəs/, occidental /u.biˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

ubicades
* Participi femení plural del verb ubicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·bi·ca·des (4)
* Heterograma de 8 lletres (abcdeisu)
# ubicar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.βiˈka/ Occidental: nord-occidental /u.βiˈka/ valencià /u.biˈkaɾ/, /u.βiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ubicà
   * Etimologia: Del castellà ubicar, de ubicación, del baix llatí ubicatio, de ubique, segle XX.

### Verb

ubicar trans.
* (construcció, llenguatge tècnic) Situar en un lloc determinat, una construcció, un terreny.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ubico, ubica, ubiquem

#### Traduccions

* Anglès: locate $^{(en)}$
* Castellà: ubicar $^{(es)}$
* Francès: placer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·bi·car (3)
* Heterograma de 6 lletres (abciru)
* Anagrames: buirac, caribú, cribau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# tuputrup
## Català

   * Pronúncia: /tu.puˈtɾup/
   * Rimes: -up
   * Etimologia: D'origen onomatopeic.

### Adverbi

tuputrup
* De forma ràpida i sense cura.
    Què penses? Ho va acabar tuputrup.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·pu·trup (3)
# tupà
## Català
### Verb

tupà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de tupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·pà (2)
* Anagrames: atup, puta, taup
# tupàssim
## Català
### Verb

tupàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.
# tupàssiu
## Català
### Verb

tupàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.
# tupàreu
## Català
### Verb

tupàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tupar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.
# tupàssem
## Català
### Verb

tupàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·pàs·sem (3)
* Anagrama: assumpte
# tupàrem
## Català
### Verb

tupàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tupar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tu·pà·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemprtu)
* Anagrames: permuta, permutà, temprau, trempau
# tupàs
## Català
### Verb

tupàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.

### Miscel·lània

* Anagrama: taups
# tupàsseu
## Català
### Verb

tupàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tupar.
# triplicara
## Català

   * Pronúncia: valencià /tɾi.pɫiˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

triplicara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb triplicar.
    [Jo] tripliqués, triplicàs o triplicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb triplicar.
    [Ell/ella/vostè] tripliqués, triplicàs o triplicara.