OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desumanizacions
## Occità

   * Pronúncia: /de.zy.ma.ni.zaˈsjus/

### Nom

desumanizacions f. pl.
* forma plural de desumanizacion
# desunidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.suˌni.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /d(e).suˌni.daˈmen.te/, baix \de.suˌni.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desunido i el sufix -mente.

### Adverbi

desunidamente
* desunidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·su·ni·da·men·te (6)
# destruïsca
## Català
### Verb

destruïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb destruir.
# destruïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈi.səs/, occidental /des.tɾuˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

destruïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruïra
## Català
### Verb

destruïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·ï·ra (4)
* Anagrames: distraure, distrauré, traduïres, triadures
# destruïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈi.ɾən/, occidental /des.tɾuˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

destruïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destruir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈi.ɾəs/, occidental /des.tɾuˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

destruïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de destruir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruïsquen
## Català
### Verb

destruïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb destruir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·ïs·quen (4)
* Anagrama: destruesquin
# destruïsques
## Català
### Verb

destruïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb destruir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tru·ïs·ques (4)
* Anagrama: destruesquis
# destruïssen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈi.sən/, occidental /des.tɾuˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

destruïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destruir.
# destruïsc
## Català
### Verb

destruïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destruir.
# detectiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təkˈtiw/, occidental /de.tekˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: De l'anglès detective.

### Nom

detectiu m. ‎(plural detectius, femení detectiva)
* Persona que es dedica a resoldre misteris o esbrinar coses dels altres, investigador.

#### Sinònims

* agent

#### Traduccions

* Albanès: detektiv $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Detektiv $^{(de)}$ m.
* Anglès: detective $^{(en)}$
* Àrab: مُحَقِّق‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: խուզարկու $^{(hy)}$ ‎(khuzarkú)
* Castellà: detective $^{(es)}$ m.
* Eslovac: detektív $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: detektivo $^{(eo)}$
* Francès: détective $^{(fr)}$ m., inspecteur $^{(fr)}$ m.
* Friülà: investigadôr $^{(fur)}$ m.
* Gallec: detective $^{(gl)}$ m.
* Italià: detective $^{(it)}$ m., investigatore $^{(it)}$ m.
* Llatí: inquisitor $^{(la)}$ m.
* Polonès: detektyw $^{(pl)}$ m., śledczy $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: detetive $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: investigader $^{(rm)}$ m.
* Romanès: detectiv $^{(ro)}$ m.
* Rus: детекти́в $^{(ru)}$ m. ‎(detektiv), сы́щик $^{(ru)}$ m. ‎(sísxik)
* Xinès: 偵探 $^{(zh)}$ ‎(侦探, zhēntàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tec·tiu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: detectiu
# detectors de faltes
## Català
### Nom

detectors de faltes m. pl.
* Forma plural de detector de faltes.
# detector de faltes
## Català
### Nom

detector de faltes m. ‎(plural detectors de faltes)
* (bowling) Aparell automàtic que detecta l'acció d'un jugador de traspassar la línia de falta en l'execució d'un llançament.

#### Traduccions

* Anglès: automatic foul detecting device $^{(en)}$
* Castellà: dispositivo detector de faltas $^{(es)}$
* Francès: détecteur de ligne de faute $^{(fr)}$

### Vegeu també

* detector de faltes. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# detector de metales
## Castellà
### Nom

detector de metales m.
* detector de metalls

### Vegeu també

* detector de metales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# descrostéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾusˈte.sim/ balear /dəs.kɾosˈte.sim/, /dəs.kɾusˈte.sim/ Occidental: /des.kɾosˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

descrostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descrostar.

#### Variants

* descrostéssem, descrostàssim, descrostàssem, descrostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cros·tés·sim (4)
# descrostí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾusˈti/ balear /dəs.kɾosˈti/, /dəs.kɾusˈti/ Occidental: /des.kɾosˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

descrostí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de descrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cros·tí (3)
# descrostéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾusˈte.səm/ balear /dəs.kɾosˈte.səm/, /dəs.kɾusˈte.səm/ Occidental: /des.kɾosˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

descrostéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descrostar.

#### Variants

* descrostéssim, descrostàssim, descrostàssem, descrostàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cros·tés·sem (4)
# descrostéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾusˈte.siw/ balear /dəs.kɾosˈte.siw/, /dəs.kɾusˈte.siw/ Occidental: /des.kɾosˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

descrostéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descrostar.

#### Variants

* descrostésseu, descrostàssiu, descrostàsseu, descrostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cros·tés·siu (4)
# descrèdit
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈkɾɛ.ðit/, occidental /desˈkɾɛ.ðit/
   * Etimologia: Del prefix des- i crèdit, segle XVII.

### Nom

descrèdit m. ‎(plural descrèdits)
* Manca o falta de crèdit o de reputació.
* Pèrdua de crèdit o de reputació.

#### Traduccions

* Anglès: [[#Anglès|]] $^{(en)}$
* Castellà: [[#Castellà|]] $^{(es)}$
* Francès: [[#Francès|]] $^{(fr)}$
* Italià: [[#Italià|]] $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·crè·dit (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# descubiertamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.kuˌβjeɾ.taˈmen.te\, meridional \deh.kuˌβjeɾ.taˈmen.te\
       Americà: alt /d(e)s.kuˌbjeɾ.taˈmen.te/, baix \deh.kuˌβjeɾ.taˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De descubierto i el sufix -mente.

### Adverbi

descubiertamente
* descobertament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cu·bier·ta·men·te (6)
# descrostésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kɾusˈte.səw/ balear /dəs.kɾosˈte.səw/, /dəs.kɾusˈte.səw/ Occidental: /des.kɾosˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

descrostésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb descrostar.

#### Variants

* descrostéssiu, descrostàssiu, descrostàsseu, descrostàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cros·tés·seu (4)
# desvincular-se
## Català
### Verb

desvincular-se
* Forma pronominal de desvincular.
# desviació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bi.ə.siˈo/, balear /dəz.vi.ə.siˈo/ Occidental: /dez.bi.a.siˈo/, /dez.vi.a.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De desviar i el sufix -ció.

### Nom

desviació m. ‎(plural desviacions)
* Resultat o fet de desviar o desviar-se.
* Camí que partint d'un de principal se separa d'ell.
* En un circuit ferroviari, part destinada a encarrilar els trens a una o altra via.
* Conducta que no coincideix amb els models i les expectatives de comportament en una societat particular.
* (literatura) Estil, forma o contingut que es diferència significativament del que és habitual i convencional.
* (estadística) Qualsevol de les mesures utilitzades per a comprovar la dispersió que hi ha dels valors de la mostra respecte de la mitjana. Pot ser estàndard o mitjana.
* (navegació) Error en la indicació de la brúixola per culpa del metall amb que està formada o que transporta la nau.
* (hoquei) Acció i efecte de modificar la trajectòria de la bola o el disc voluntàriament o per accident interposant-hi l'estic, el patí o una part del cos.

#### Traduccions

* Castellà: desviación $^{(es)}$
* Castellà: desviación $^{(es)}$
* Anglès: deviance $^{(en)}$, deviation $^{(en)}$
* Castellà: desviación $^{(es)}$
* Francès: déviance $^{(fr)}$
* Anglès: deflection $^{(en)}$
* Castellà: desviación $^{(es)}$, desvío $^{(es)}$
* Francès: déviation $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vi·a·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* desviació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* desviació. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# desviación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βjaˈθjon\, meridional \deh.βjaˈθjoŋ\
       Americà: alt \dez.β(ja)ˈsjon\, baix \deh.βjaˈsjoŋ\, austral \deh.βjaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

desviación f. ‎(plural desviaciones)
* desviació

#### Sinònims

* desvío

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·via·ción (3)
# desviaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βjaˈθjo.nes\, meridional \deh.βjaˈθjo.neh\
       Americà: alt \dez.βjaˈsjo.n(e)s\, baix \deh.βjaˈsjo.neh\, austral \deh.βjaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

desviaciones f. pl.
* forma plural de desviación
# desviar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.biˈa/, balear /dəz.viˈa/ Occidental: nord-occidental /dez.βiˈa/ valencià /dez.viˈaɾ/, /dez.βiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix des- i via, segle XIV.

### Verb

desviar trans., pron. ‎(pronominal desviar-se)
* Separar-se del camí esperat o normal.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desvio, desvia, desviem

#### Sinònims

* apartar, distreure.

#### Traduccions

* Castellà: desviar $^{(es)}$
* Esperanto: deturni $^{(eo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·vi·ar (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeirsv)
* Anagrames: adveris, derivàs, diversa, servida, virades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: desviar
# desviar-se
## Català
### Verb

desviar-se
* Forma pronominal de desviar.

### Miscel·lània

* Anagrames: adveressi, derivessa
# desvirg
## Català
### Verb

desvirg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvirgar.

#### Variants

* desvirgo, desvirgue, desvirgui

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·virg (2)
* Heterograma de 7 lletres (degirsv)
# desplaéveu
## Català
### Verb

desplaéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desplaure.

#### Variants

* desplaíveu, desplaívou, desplaíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·é·veu (4)
# desplaíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈi.əm/, occidental /des.pɫaˈi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desplaíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desplaure.

#### Variants

* desplaívem, desplaívom, desplaévem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·í·em (4)
# desplaés
## Català
### Verb

desplaés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* [1] desplaguessa, desplaguessi, desplagués, desplaguera
* [2] desplaguessi, desplagués, desplaguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·és (3)
# desplaéssem
## Català
### Verb

desplaéssem
* (col·loquial central) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaguéssom, desplaguéssim, desplaguéssem, desplaguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·és·sem (4)
# desplaésseu
## Català
### Verb

desplaésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaguéssou, desplaguéssiu, desplaguésseu, desplaguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·és·seu (4)
# desplaévem
## Català
### Verb

desplaévem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desplaure.

#### Variants

* desplaívem, desplaívom, desplaíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·é·vem (4)
# desplaçàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pɫəˈsa.βəw/, balear /dəs.pɫəˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.pɫaˈsa.βew/ valencià /des.pɫaˈsa.vew/, /des.pɫaˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desplaçàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desplaçar.

#### Variants

* desplaçavo, desplaçàieu
# desplaçàssiu
## Català
### Verb

desplaçàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaçar.

#### Variants

* desplaceguéssou, desplacéssiu, desplacésseu, desplaçàsseu, desplaçàreu
# devallarien
## Català
### Verb

devallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ri·en (5)
# devallaràs
## Català
### Verb

devallaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ràs (4)
# devallaries
## Català
### Verb

devallaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ri·es (5)
# devallaré
## Català
### Verb

devallaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ré (4)
* Anagrames: vedellara, vedellarà
# devallaríem
## Català
### Verb

devallaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·rí·em (5)
# devallareu
## Català
### Verb

devallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·reu (4)
# devallaria
## Català
### Verb

devallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de devallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·ri·a (5)
# devallares
## Català
### Verb

devallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de devallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb devallar.

#### Variants

* [2] devallesses, devallasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·res (4)
* Anagrama: vedellaràs
# devallarà
## Català
### Verb

devallarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·rà (4)
# devallaríeu
## Català
### Verb

devallaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de devallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·va·lla·rí·eu (5)
# desmamessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.sən/, occidental /dez.maˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desmamessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguessen, desmamessin, desmamassin, desmamassen, desmamaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes·sen (4)
# desmameu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.məˈmɛw/ balear /dəz.məˈməw/, /dəz.məˈmɛw/ Occidental: /dez.maˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desmameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desmamar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desmamar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desmamar.

#### Variants

* [1] desmamau
* [2] desmamegueu
* [3] desmamau

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·meu (3)
# desmami
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈma.mi/, occidental /dezˈma.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

desmami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desmamar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desmamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desmamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desmamar.

#### Variants

* [1] desmamo, desmame, desmam
* [2] desmame, desmamo
* [3] desmame, desmamo
* [4] desmame

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mi (3)
# desmamin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈma.min/, occidental /dezˈma.min/
   * Rimes: -amin

### Verb

desmamin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desmamar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desmamar.

#### Variants

* [1] desmamen
* [2] desmamen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·min (3)
# desmamessa
## Català
### Verb

desmamessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmamessi, desmameguessa, desmamés, desmamàs, desmamara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes·sa (4)
# desmamesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.səs/, occidental /dez.maˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

desmamesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguesses, desmamessis, desmamassis, desmamasses, desmamares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes·ses (4)
# desmamessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.sis/, occidental /dez.maˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desmamessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguesses, desmamesses, desmamassis, desmamasses, desmamares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes·sis (4)
# desmames
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈma.məs/, occidental /dezˈma.mes/
   * Rimes: -ames

### Verb

desmames
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de desmamar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* [2] desmamis, desmamos

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes (3)
# desmamessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.sin/, occidental /dez.maˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

desmamessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguessen, desmamessen, desmamassin, desmamassen, desmamaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes·sin (4)
# desmamessi
## Català
### Verb

desmamessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmamessa, desmameguessa, desmamés, desmamàs, desmamara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mes·si (4)
# desvesà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bəˈza/, balear /dəz.vəˈza/ Occidental: nord-occidental /dez.βeˈza/ valencià /dez.veˈza/, /dez.βeˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

desvesà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desvesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·sà (3)
* Anagrames: desaves, desavès, sedaves, vedessa, vesades
# desveso
## Català
### Verb

desveso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvesar.
# desvessin
## Català
### Verb

desvessin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.

#### Variants

* desveiessin, desveiessen, desveren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ves·sin (3)
# desvessis
## Català
### Verb

desvessis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desveure.

#### Variants

* desveiessis, desveiesses, desveres

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ves·sis (3)
# desvesàssem
## Català
### Verb

desvesàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvesar.
# diarthrosium
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪ.arˈtʰrɔ.sɪ.ʊm/

### Nom

diarthrosium
* genitiu plural de diarthrosis
# diartrosi
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.ərˈtɾɔ.zi/, occidental /di.aɾˈtɾɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi

### Nom

diartrosi f. ‎(plural diartrosis)
* (anatomia) Articulació amb una cavitat líquida que permet una mobilitat àmplia.

#### Sinònims

* articulació diartrodial

#### Traduccions

* Anglès: diarthrosis $^{(en)}$, synovial joint $^{(en)}$
* Castellà: diartrosis $^{(es)}$
* Francès: diarthrose $^{(fr)}$, articulation synoviale $^{(fr)}$
* Italià: diartrosi $^{(it)}$
* Llatí: diarthrosis $^{(la)}$, junctura synovialis $^{(la)}$, articulatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ar·tro·si (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Italià

   * Pronúncia: /di.arˈtrɔː.zi/

### Nom

diartrosi f. ‎(plural invariable)
* diartrosi

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ar·trò·si (4)
# diarthroses
## Anglès
### Nom

diarthroses
* forma plural de diarthrosis

## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈar.tʰrɔ.seːs/

### Nom

diarthrosēs
* nominatiu plural de diarthrosis
* vocatiu plural de diarthrosis
* acusatiu plural de diarthrosis
# diarthrosi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈar.tʰrɔ.siː/

### Nom

diarthrosī
* datiu singular de diarthrosis
# diarthrose
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈar.tʰrɔ.sɛ/

### Nom

diarthrose
* ablatiu singular de diarthrosis
# diarthrosem
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈar.tʰrɔ.sɛm/

### Nom

diarthrosem
* acusatiu singular de diarthrosis
# diarthrosibus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪ.arˈtʰrɔ.sɪ.bʊs/

### Nom

diarthrosibus
* datiu plural de diarthrosis
* ablatiu plural de diarthrosis
# diarrhoea
## Anglès
### Nom

diarrhoea ‎(comptable i incomptable, plural diarrhoeas)
* (Patologia) diarrea

#### Sinònims

* diarrhea

### Vegeu també

* diarrhoea. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# diarrhoeas
## Anglès
### Nom

diarrhoeas
* forma plural de diarrhoea
# diarthrosis
## Anglès
### Nom

diarthrosis ‎(plural diarthroses)
* (anatomia) diartrosi, articulació diartrodial

### Vegeu també

* diarthrosis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /dɪˈar.tʰrɔ.sɪs/

### Nom

diarthrosis f. ‎(genitiu diarthrosis)
* (Terminologia Anatomica) diartrosi, articulació diartrodial

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | diarthrosis | diarthrosēs |
| Vocatiu | diarthrosis | diarthrosēs |
| Acusatiu | diarthrosem | diarthrosēs |
| Genitiu | diarthrosis | diarthrosium |
| Datiu | diarthrosī | diarthrosibus |
| Ablatiu | diarthrose | diarthrosibus |

#### Sinònims

* junctura synovialis
* articulatio

### Vegeu també

* diarthrosis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# dilectae
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.taj/

### Adjectiu

dīlēctae
* nominatiu femení plural de dīlēctus
* vocatiu femení plural de dīlēctus
* genitiu femení singular de dīlēctus
* datiu femení singular de dīlēctus
# dilectarum
## Llatí

   * Pronúncia: /diː.leːkˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

dīlēctārum
* genitiu femení plural de dīlēctus
# dilecti
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tiː/

### Adjectiu

dīlēctī
* nominatiu masculí plural de dīlēctus
* vocatiu masculí plural de dīlēctus
* genitiu masculí singular de dīlēctus
* genitiu neutre singular de dīlēctus