OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aedes
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.deːs/

### Nom

aedēs f. ‎(genitiu aedis)
* Santuari consistent en un senzill altar, de vegades incrustat en un mur.
* Casa.

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | aedēs | aedēs |
| Vocatiu | aedēs | aedēs |
| Acusatiu | aedem | aedēs |
| Genitiu | aedis | aedium |
| Datiu | aedī | aedibus |
| Ablatiu | aede | aedibus |

#### Derivats

* aedifico
* aedificium
* aedilis

#### Variants

* aedis

### Vegeu també

* Eustaquio Echauri: "Diccionario latino VOX", ed.Bibliograf, Barcelona, 1979
# aedificii
## Llatí

   * Pronúncia: /aj.dɪˈfɪ.kɪ.iː/

### Nom

aedificiī
* genitiu singular de aedificium
# advert
## Anglès
### Nom

advert ‎(plural adverts)
* anunci

#### Sinònims

* ad
* advertisement

### Vegeu també

* advert. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# adversus
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.sʊs/
   * Etimologia: Del verb advertō.

### Adjectiu

adversus m., adversa f., adversum n.
* contrari, oposat
    Ne Hercules quidem adversus duos.Ni tan sols Hècules lluita al mateix temps contra dos.

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | adversus | adversa | adversum | adversī | adversae | adversa |
| Vocatiu | adverse | adversa | adversum | adversī | adversae | adversa |
| Acusatiu | adversum | adversam | adversum | adversōs | adversās | adversa |
| Genitiu | adversī | adversae | adversī | adversōrum | adversārum | adversōrum |
| Datiu | adversō | adversae | adversō | adversīs | adversīs | adversīs |
| Ablatiu | adversō | adversā | adversō | adversīs | adversīs | adversīs |
# adversum
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈwɛr.sʊm/

### Adjectiu

adversum
* nominatiu neutre singular de adversus
* vocatiu neutre singular de adversus
* acusatiu masculí singular de adversus
* acusatiu neutre singular de adversus

### Verb

adversum
* supí acusatiu de advertō
# adulteriotako
## Basc
### Nom

adulteriotako
* genitiu locatiu indefinit de adulterio
# adulteriotzat
## Basc
### Nom

adulteriotzat
* prolatiu indefinit de adulterio
# adulteriotan
## Basc
### Nom

adulteriotan
* inessiu indefinit de adulterio
# adulteriotatik
## Basc
### Nom

adulteriotatik
* ablatiu indefinit de adulterio
# adulterioz
## Basc
### Nom

adulterioz
* instrumental indefinit de adulterio
# adulteriotara
## Basc
### Nom

adulteriotara
* al·latiu indefinit de adulterio
# adulteriotaraino
## Basc
### Nom

adulteriotaraino
* terminatiu indefinit de adulterio
# adulteriotarantz
## Basc
### Nom

adulteriotarantz
* al·latiu direccional indefinit de adulterio
# adulteriotik
## Basc
### Nom

adulteriotik
* ablatiu definit singular de adulterio
# agarreguem
## Català
### Verb

agarreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agarrar.
# agarreguesses
## Català
### Verb

agarreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·re·gues·ses (5)
* Anagrames: esgarreguessa, sagarregésseu
# agarregués
## Català
### Verb

agarregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sagarregeu
# agarraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈra.βəs/, balear /ə.ɣəˈra.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈra.βes/ valencià /a.ɣaˈra.ves/, /a.ɣaˈra.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agarraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·ves (4)
* Anagrama: esgarrava
# agarravo
## Català
### Verb

agarravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·vo (4)
* Anagrama: arrogava
# agarravi
## Català
### Verb

agarravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ra·vi (4)
* Anagrama: gravaria
# agarreguessa
## Català
### Verb

agarreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarreguessen
## Català
### Verb

agarreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# agarregueu
## Català
### Verb

agarregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agarrar.
# adiats
## Català
### Verb

adiats
* Participi masculí plural del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ats (3)
* Anagrama: aidats
# adicciones a los videojuegos
## Castellà
### Nom

adicciones a los videojuegos f. pl.
* forma plural de adicción a los videojuegos
# adicción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðikˈθjon\, meridional \a.ðikˈθjoŋ\
       Americà: alt /a.dikˈsjon/, baix \a.ðikˈsjoŋ\, austral \a.ðikˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

adicción f. ‎(plural adicciones)
* addicció

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dic·ción (3)

## Gallec
### Nom

adicción f. ‎(plural adiccións)
* addicció
# adicciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðikˈθjo.nes\, meridional \a.ðikˈθjo.neh\
       Americà: alt /a.dikˈsjo.n(e)s/, baix \a.ðikˈsjo.neh\, austral \a.ðikˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

adicciones f. pl.
* forma plural de adicción
# adic
## Català
### Verb

adic
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dic (2)
* Anagrames: acid, àcid, cadi
# adicción a los videojuegos
## Castellà
### Nom

adicción a los videojuegos f. ‎(plural adicciones a los videojuegos)
* (videojocs) addicció als videojocs

### Vegeu també

* adicción a los videojuegos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# adiau
## Català
### Verb

adiau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adiar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·au (3)
* Anagrama: aidau
# adiava
## Català
### Verb

adiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·va (4)
* Anagrames: aidava, aviada
# adiaven
## Català
### Verb

adiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·ven (4)
* Anagrames: advenia, aidaven, devania, envaïda, enviada, veïnada
# adiaves
## Català
### Verb

adiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·a·ves (4)
* Anagrames: aidaves, aviades, esvaïda
# afamegassin
## Català
### Verb

afamegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamegar.
# afamegau
## Català
### Verb

afamegau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afamegar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afamegar.
# afamegaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.məˈɣa.βəs/, balear /ə.fə.məˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.fa.meˈɣa.βes/ valencià /a.fa.meˈɣa.ves/, /a.fa.meˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

afamegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afamegar.
# afamegassis
## Català
### Verb

afamegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamegar.
# afamegat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.məˈɣat/, occidental /a.fa.meˈɣat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De afamegar.

### Adjectiu

afamegat m. ‎(femení afamegada, plural masculí afamegats, plural femení afamegades)
* famolenc

### Verb

afamegat
* Participi masculí singular del verb afamegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·me·gat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# afamegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.məˈɣa.βə/, balear /ə.fə.məˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.fa.meˈɣa.βa/ valencià /a.fa.meˈɣa.va/, /a.fa.meˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

afamegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afamegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afamegar.
# afamegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fə.məˈɣa.βən/, balear /ə.fə.məˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.fa.meˈɣa.βen/ valencià /a.fa.meˈɣa.ven/, /a.fa.meˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

afamegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afamegar.
# afamegavi
## Català
### Verb

afamegavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afamegar.
# afamegasses
## Català
### Verb

afamegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afamegar.
# aflatoxins
## Anglès
### Nom

aflatoxins
* forma plural de aflatoxin
# aflicció
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɫik.siˈo/, occidental /a.fɫik.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí afflictio, segle XIV.

### Nom

aflicció f. ‎(plural afliccions)
* Estat en què es troba qui està afligit, colpit per una desgràcia.
* Causa de l’estat d’afligit.

#### Traduccions

* Anglès: affliction $^{(en)}$
* Castellà: aflicción $^{(es)}$ f.
* Esperanto: malĝojo $^{(eo)}$
* Francès: affliction $^{(fr)}$ f.
* Italià: afflizione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flic·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adurrarengatik
## Basc
### Nom

adurrarengatik
* causal definit singular de adur
# adurrari
## Basc
### Nom

adurrari
* datiu definit singular de adur
# adurraz
## Basc
### Nom

adurraz
* instrumental definit singular de adur
# adurrean
## Basc
### Nom

adurrean
* inessiu definit singular de adur
# adurrekin
## Basc
### Nom

adurrekin
* comitatiu definit plural de adur
* comitatiu indefinit de adur
# adurren
## Basc
### Nom

adurren
* genitiu indefinit de adur
* genitiu definit plural de adur
# adurrarentzat
## Basc
### Nom

adurrarentzat
* benefactiu definit singular de adur
# adurrei
## Basc
### Nom

adurrei
* datiu definit plural de adur
# adurrek
## Basc
### Nom

adurrek
* ergatiu indefinit de adur
* ergatiu definit plural de adur
# adurreko
## Basc
### Nom

adurreko
* genitiu locatiu definit singular de adur
# adolorava
## Català
### Verb

adolorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adolorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adolorar.
# adolorau
## Català
### Verb

adolorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adolorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adolorar.
# adoloraves
## Català
### Verb

adoloraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adolorar.
# adolore
## Català
### Verb

adolore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adolorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adolorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adolorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adolorar.
# adoloraven
## Català
### Verb

adoloraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adolorar.
# afavorísseu
## Català
### Verb

afavorísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·rís·seu (5)
* Anagrama: foraviàsseu
# afavoríveu
## Català
### Verb

afavoríveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·rí·veu (5)
* Anagrama: foraviàveu
# afaén
## Català
### Verb

afaén
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·én (3)
* Anagrames: afane, faena
# afavoríssim
## Català
### Verb

afavoríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afavoríssiu
## Català
### Verb

afavoríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afavorir.
# afebleixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəbˈbɫɛ.ʃən/, /ə.fəˈβɫɛ.ʃən/ balear /ə.fəbˈbɫə.ʃən/, /ə.fəbˈbɫɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.febˈbɫej.ʃen/, /a.feˈβɫej.ʃen/ valencià /a.feˈbɫej.ʃen/, /a.feˈβɫe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

afebleixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afeblir.
# afavorívem
## Català
### Verb

afavorívem
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afavorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fa·vo·rí·vem (5)
* Anagrama: foraviàvem
# agarbiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾas/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agarbiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·ràs (4)
* Anagrama: abrigaràs
# agarbiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾi.ə/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agarbiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agarbir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·ri·a (5)
* Anagrama: abrigaria
# agarbirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾa/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agarbirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·rà (4)
* Anagrames: abrigara, abrigarà
# agarbires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbi.ɾəs/, occidental /a.ɣaɾˈbi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

agarbires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agarbir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·res (4)
* Anagrames: abrigares, agarberis, agarbir-se
# agarbiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾi.əw/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

agarbiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·rí·eu (5)
* Anagrama: abrigaríeu
# agarbiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾi.əs/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agarbiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·ri·es (5)
* Anagrama: abrigaries
# agarbiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾe/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agarbiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·ré (4)
* Anagrames: abrigaré, agarberi, agarberí, bregaria
# agarbiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.biˈɾi.əm/, occidental /a.ɣaɾ.biˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

agarbiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·rí·em (5)
* Anagrama: abrigaríem
# agarbireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.biˈɾɛw/ balear /ə.ɣəɾ.biˈɾəw/, /ə.ɣər.biˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣaɾ.biˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agarbireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bi·reu (4)
* Anagrames: abrigareu, abrigàreu
# agendar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒənˈda/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈda/ valencià /a.d͡ʒenˈdaɾ/, /a.d͡ʒenˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De agenda i la desinència -ar.

### Verb

agendar trans.
* Adiar, programar (una activitat en un dia i una hora), anotar en l’agenda.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agendo, agenda, agendem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·dar (3)
* Anagrames: agraden, Grenada

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# agendant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒənˈdan/ balear /ə.ʒənˈdant/, /ə.ʒənˈdan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒenˈdan/ valencià /a.d͡ʒenˈdant/, /a.d͡ʒenˈdan/
   * Rimes: -ant

### Verb

agendant
* Gerundi del verb agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·dant (3)
# agendaraino
## Basc
### Nom

agendaraino
* terminatiu definit singular de agenda
# agendarantz
## Basc
### Nom

agendarantz
* al·latiu direccional definit singular de agenda
# agendarekin
## Basc
### Nom

agendarekin
* comitatiu indefinit de agenda
* comitatiu definit singular de agenda
# agendan
## Basc
### Nom

agendan
* inessiu definit singular de agenda
# agendara
## Català
### Verb

agendara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agendar.

#### Variants

* [1] agendés
* [2] agendés

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·ra (4)
* Anagrama: arengada

## Basc
### Nom

agendara
* al·latiu definit singular de agenda
# agendaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒən.dəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾan/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agendaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·ran (4)
# agendarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒən.dəˈɾɛm/ balear /ə.ʒən.dəˈɾəm/, /ə.ʒən.dəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒen.daˈɾem/, valencià /a.d͡ʒen.daˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agendarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de agendar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gen·da·rem (4)
* Anagrama: andaregem
# aflamin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.min/, occidental /aˈfɫa.min/
   * Rimes: -amin

### Verb

aflamin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·min (3)
* Anagrames: inflama, inflamà
# aflamis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.mis/, occidental /aˈfɫa.mis/
   * Rimes: -amis

### Verb

aflamis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mis (3)
* Anagrama: malfiàs
# aflamàs
## Català
### Verb

aflamàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflami
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫa.mi/, occidental /aˈfɫa.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

aflami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aflamar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aflamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mi (3)
* Anagrames: afilam, malfia, malfià
# aflamo
## Català
### Verb

aflamo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aflamar.
# aflamà
## Català
### Verb

aflamà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aflamar.
# aflamàrem
## Català
### Verb

aflamàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aflamar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·mà·rem (4)
* Anagrama: malfamaré
# aflamàreu
## Català
### Verb

aflamàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aflamar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflamàssem
## Català
### Verb

aflamàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflamàsseu
## Català
### Verb

aflamàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# agorretaraino
## Basc
### Nom

agorretaraino
* terminatiu definit plural de agor
* terminatiu indefinit de agor
# agorrez
## Basc
### Nom

agorrez
* instrumental definit plural de agor
* instrumental indefinit de agor
# agorri
## Basc
### Nom

agorri
* datiu indefinit de agor
# agorril
## Basc

   * Pronúncia: /a.ɡo.ril/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

agorril inan.
* (dialectal) agost

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
agorril
agorrila
agorrilak
Ergatiu
agorrilek
agorrilak
agorrilek
Datiu
agorrili
agorrilari
agorrilei
Genitiu
agorrilen
agorrilaren
agorrilen
Comitatiu
agorrilekin
agorrilarekin
agorrilekin
Benefactiu
agorrilentzat
agorrilarentzat
agorrilentzat
Instrumental
agorrilez
agorrilaz
agorrilez
Partitiu
agorrilik
Prolatiu
agorriltzat
Causal
agorrilengatik
agorrilarengatik
agorrilengatik
Locatius
Inessiu
agorriletan
agorrilean
agorriletan
Ablatiu
agorriletatik
agorriletik
agorriletatik
Al·latiu
agorriletara
agorrilera
agorriletara
Terminatiu
agorriletaraino
agorrileraino
agorriletaraino
Al·l. direcional
agorriletarantz
agorrilerantz
agorriletarantz
Gen. locatiu
agorriletako
agorrileko
agorriletako :

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Basc unificat | urtarril | otsail | martxo | apiril | maiatz | ekain | uztail | abuztu | irail | urri | azaro | abendu |
| Variants | ilbeltz izotzil | barantaila zezeil katail | epail marti | jorrail | lorail orril hostaro | bagil garagarril | garagarril garil | agorril dagonil | buruil agor | urril urrieta lastail bildil | zemendi hazil | lotazil gabonil hotzaro neguil |
# agorretarantz
## Basc
### Nom

agorretarantz
* al·latiu direccional definit plural de agor
* al·latiu direccional indefinit de agor
# agorretatik
## Basc
### Nom

agorretatik
* ablatiu definit plural de agor
* ablatiu indefinit de agor
# agorretara
## Basc
### Nom

agorretara
* al·latiu definit plural de agor
* al·latiu indefinit de agor
# agorretik
## Basc
### Nom

agorretik
* ablatiu definit singular de agor
# agorrik
## Basc
### Nom

agorrik
* partitiu indefinit de agor
# agorrila
## Basc
### Nom

agorrila
* absolutiu definit singular de agorril
# africanule
## Romanès
### Nom

africanule
* vocatiu singular de african
# africană
## Romanès
### Nom

africană f. ‎(plural africane, masculí african)
* africana

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | africană | africana | (niște) | africane | africanele |
| Genitiu-datiu | (unei) | africane | africanei | (unor) | africane | africanelor |
| Vocatiu | | africană, africano | africană, africano | | africanelor | africanelor |
# africar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɾiˈka/ Occidental: nord-occidental /a.fɾiˈka/ valencià /a.fɾiˈkaɾ/, /a.fɾiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: africà
   * Etimologia: Del llatí affricare.

### Verb

africar trans.
* Produir sons africats o exagerar-ne el seu fregament: /f/, /s/, /z/, /ʃ/, /ʒ/.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: africo, africa, afriquem

#### Traduccions

* Anglès: affricate $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fri·car (3)
* Anagrama: farcira

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot