OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aponeurosis bicipitalis
## Llatí
### Nom

aponeurosis bicipitalis
* (Terminologia Anatomica) aponeurosi bicipital, lacertus fibrosus

#### Sinònims

* aponeurosis musculi bicipitis brachii
* lacertus fibrosus

### Vegeu també

* aponeurosis bicipitalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# aponeurosis epicranialis
## Llatí
### Nom

aponeurosis epicranialis
* (Terminologia Anatomica) aponeurosi epicranial, galea aponeuròtica

#### Sinònims

* galea aponeurotica

### Vegeu també

* aponeurosis epicranialis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# apones
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpo.nəs/, occidental /aˈpo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

apones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aponar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aponar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·nes (3)
* Heterograma de 6 lletres (aenops)
* Anagrames: aposen, espona, paones, penosa, peonàs
# aponeurosibus
## Llatí

   * Pronúncia: /a.pɔ.newˈrɔ.sɪ.bʊs/

### Nom

aponeurosibus
* datiu plural de aponeurosis
* ablatiu plural de aponeurosis
# aponeurose
## Llatí

   * Pronúncia: /a.pɔˈnew.rɔ.sɛ/

### Nom

aponeurose
* ablatiu singular de aponeurosis
# aromatitzàssem
## Català
### Verb

aromatitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.
# aromatitzàssiu
## Català
### Verb

aromatitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.
# aromatitzàsseu
## Català
### Verb

aromatitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.
# aromatitzàssim
## Català
### Verb

aromatitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.
# aromatitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za.βəw/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡za.vəw/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡za.βew/ valencià /a.ɾo.ma.tiˈza.vew/, /a.ɾo.ma.tiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aromatitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aromatitzar.
# aromatitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡zes/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡zes/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡zes/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

aromatitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·ma·tit·zés (5)
* Anagrames: atemoritzàs, atomitzares
# aromatitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.səm/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡ze.səm/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡ze.sem/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aromatitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: atemoritzàssem
# aromatitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.səw/ balear /ə.ɾo.mə.tiˈd͡ze.səw/, /ə.ɾu.mə.tiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ɾo.ma.tiˈd͡ze.sew/, valencià /a.ɾo.ma.tiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aromatitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromatitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: atemoritzàsseu
# argentados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.xenˈta.ðos\, meridional \aɾ.heŋˈta.(ð)oh\
       Americà: alt /aɾ.xenˈta.d(o)s/, baix \aɾ.heŋˈta.ðoh\, austral \aɾ.xenˈta.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

argentados m. pl.
* forma plural de argentado
# argentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.ʒənˈta/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒenˈta/ valencià /aɾ.d͡ʒenˈtaɾ/, /aɾ.d͡ʒenˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: argentà
   * Etimologia: De argent, segle XVII.

### Verb

argentar trans., pron. ‎(pronominal argentar-se)
* Guarnir alguna cosa amb plata.
* Donar color semblant al de la plata.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: argento, argenta, argentem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* platejar

#### Traduccions

* Anglès: silver $^{(en)}$
* Castellà: argentar $^{(es)}$, platear $^{(es)}$
* Francès: argenter $^{(fr)}$
* Italià: argentare $^{(it)}$
* Anglès: silver $^{(en)}$
* Castellà: argentar $^{(es)}$, platear $^{(es)}$
* Francès: argenter $^{(fr)}$
* Italià: argentare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tar (3)
* Anagrames: arregnat, arrengat, grataren, regantar, retranga, tragaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# argentar-se
## Català
### Verb

argentar-se
* Forma pronominal de argentar.

### Miscel·lània

* Anagrames: argentares, estrangera, regantares
# argentéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒənˈte.sim/, occidental /aɾ.d͡ʒenˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

argentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tés·sim (4)
* Anagrames: entrigàssem, integràssem, regantéssim, traginéssem
# argentí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒənˈti/, occidental /aɾ.d͡ʒenˈti/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: [1] De argent i el sufix -í, segle XIX.
   * Etimologia: [2] De Argentina.

### Adjectiu

argentí m. ‎(femení argentina, plural masculí argentins, plural femení argentines)
* Que fa el so o té el color de plata.

#### Traduccions

* Castellà: argentino $^{(es)}$, plateado $^{(es)}$
* Francès: argentin $^{(fr)}$

### Adjectiu

argentí m. ‎(femení argentina, plural masculí argentins, plural femení argentines)
* Relatiu a l'Argentina.

#### Traduccions

* Anglès: Argentinian $^{(en)}$
* Asturià: arxentín $^{(ast)}$
* Castellà: argentino $^{(es)}$
* Francès: argentin $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: PEBROT $^{(csc)}$

### Nom

argentí m. ‎(plural argentins, femení argentina)
* Natural de l'Argentina.

#### Traduccions

* Anglès: Argentinian $^{(en)}$
* Asturià: arxentín $^{(ast)}$
* Castellà: argentino $^{(es)}$
* Francès: Argentin $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: PEBROT $^{(csc)}$

### Verb

argentí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tí (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeginrt)
* Anagrames: enagrit, entriga, entrigà, gitaren, integra, integrà, reganti, regantí, tangerí, teginar, tragine

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# argia
## Basc
### Nom

argia
* absolutiu definit singular de argi
# argentéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒənˈte.siw/, occidental /aɾ.d͡ʒenˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

argentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gen·tés·siu (4)
* Anagrames: artiguessen, entrigàsseu, integràsseu, regantéssiu, traginésseu, traiguessen
# argian
## Basc
### Nom

argian
* inessiu definit singular de argi
# argiak
## Basc
### Nom

argiak
* absolutiu definit plural de argi
* ergatiu definit singular de argi
# argiaren
## Basc
### Nom

argiaren
* genitiu definit singular de argi
# argi
## Basc

   * Pronúncia: /ar.ɡi/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

argi inan.
* llum
* llum, claror, dia
* llum, llàntia, bombeta
* llum, aclariment, explicació
* intel·ligència, enteniment

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
argi
argia
argiak
Ergatiu
argik
argiak
argiek
Datiu
argiri
argiari
argiei
Genitiu
argiren
argiaren
argien
Comitatiu
argirekin
argiarekin
argiekin
Benefactiu
argirentzat
argiarentzat
argientzat
Instrumental
argiz
argiaz
argiez
Partitiu
argirik
Prolatiu
argitzat
Causal
argirengatik
argiarengatik
argiengatik
Locatius
Inessiu
argitan
argian
argietan
Ablatiu
argitatik
argitik
argietatik
Al·latiu
argitara
argira
argietara
Terminatiu
argitaraino
argiraino
argietaraino
Al·l. direcional
argitarantz
argirantz
argietarantz
Gen. locatiu
argitako
argiko
argietako :

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːr.ɡiː/

### Nom

ārgī
* genitiu singular de argon
# argiarekin
## Basc
### Nom

argiarekin
* comitatiu definit singular de argi
# argiarengatik
## Basc
### Nom

argiarengatik
* causal definit singular de argi
# appassionate
## Italià
### Verb

appassionate
* participi passat femení plural de appassionare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de appassionare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de appassionare
# appassionatesi
## Italià
### Verb

appassionatesi
* participi passat femení plural de appassionarsi
# appassionatasi
## Italià
### Verb

appassionatasi
* participi passat femení singular de appassionarsi
# appassionatevi
## Italià
### Verb

appassionatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de appassionarsi
# appassionaste
## Italià
### Verb

appassionaste
* segona persona plural (voi) del passat de appassionare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de appassionare
# appassionati
## Italià
### Verb

appassionati
* participi passat masculí plural de appassionare
# appassionatisi
## Italià
### Verb

appassionatisi
* participi passat masculí plural de appassionarsi
# appassionasti
## Italià
### Verb

appassionasti
* segona persona singular (tu) del passat de appassionare
# appassionata
## Italià
### Verb

appassionata
* participi passat femení singular de appassionare
# appassionatamente
## Italià

   * Pronúncia: /ap.pas.sjoˌna.taˈmen.te/
   * Etimologia: De appassionato i el sufix -mente.

### Adverbi

appassionatamente
* apassionadament

#### Antònims

* spassionatamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ap·pas·sio·na·ta·mén·te (7)
# arropleguegués
## Català
### Verb

arropleguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arropleguen
## Català
### Verb

arropleguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arroplegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arroplegar.
# arroplegues
## Català
### Verb

arroplegues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arroplegar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueguessa
## Català
### Verb

arroplegueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueguesses
## Català
### Verb

arroplegueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueguéssom
## Català
### Verb

arroplegueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueguéssou
## Català
### Verb

arroplegueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueguessen
## Català
### Verb

arroplegueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arroplegar.
# arropleguegueu
## Català
### Verb

arropleguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
# arrambassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.sən/, occidental /a.ramˈba.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

arrambassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Ells/elles/vostès] arrambessin, arrambessen, arrambassen, arrambassin o arrambaren.
# arrambassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

arrambassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Tu] arrambessis, arrambesses, arrambasses, arrambassis o arrambares.
# arrambaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ram.baˈɾi.vu/

### Verb

arrambaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrambar.
    [Vosaltros/vosaltres/vós] arrambaríveu, forma algueresa per [vosaltres/vós] arrambaríeu.
# arrambaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəm.bəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ram.baˈɾi.ɛw/, valencià /a.ram.baˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrambaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrambar.

#### Sinònims

* arrambaríveu, forma algueresa.
# arrambau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.rəmˈbaw/, alguerès /a.ramˈbaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

arrambau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrambar.
    [Vosaltres/vós] arrambeu o arrambau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrambar.
    Arrambeu o arrambau [vosaltres/vós].
# arrambasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəmˈba.səs/, occidental /a.ramˈba.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

arrambasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Tu] arrambessis, arrambesses, arrambasses, arrambassis o arrambares.
# arrambassin
## Català

   * Pronúncia: /ə.rəmˈba.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

arrambassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrambar.
    [Ells/elles/vostès] arrambessin, arrambessen, arrambassen, arrambassin o arrambaren.
# arrenquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.sən/, occidental /a.reŋˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrenquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.sin/, occidental /a.reŋˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrenquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenici
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈrɛ.nɪ.kiː/

### Nom

arrenicī
* genitiu singular de arrenicum
# arrenico
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈrɛ.nɪ.koː/

### Nom

arrenicō
* datiu singular de arrenicum
* ablatiu singular de arrenicum
# arrenicum
## Llatí

   * Pronúncia: /arˈrɛ.nɪ.kʊm/

### Nom

arrenicum n. ‎(genitiu arrenicī)
* arsènic

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | arrenicum | - |
| Vocatiu | arrenicum | - |
| Acusatiu | arrenicum | - |
| Genitiu | arrenicī | - |
| Datiu | arrenicō | - |
| Ablatiu | arrenicō | - |

#### Variants

* arsenicum
# arrenque
## Català
### Verb

arrenque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrencar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrencar.

### Miscel·lània

* Anagrama: queraren
# arrenques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛŋ.kəs/ balear /əˈrəŋ.kəs/, /əˈrɛŋ.kəs/ Occidental: /aˈreŋ.kes/
   * Rimes: -ɛŋkes

### Verb

arrenques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrencar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.səs/, occidental /a.reŋˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrenquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrencar.
# arrenquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛŋ.kən/ balear /əˈrəŋ.kən/, /əˈrɛŋ.kən/ Occidental: /aˈreŋ.ken/
   * Rimes: -ɛŋken

### Verb

arrenquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrencar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrencar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrencar.
# argumentaies
## Català
### Verb

argumentaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta·ies (5)
* Anagrames: amuntegaries, augmentaries
# argumentaire
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.gy.mɑ̃ˈtɛʁ/

### Nom

argumentaire m. ‎(plural argumentaires)
* argumentari
# argumentació
## Català
### Nom

argumentació f. ‎(plural argumentacions)
* Activitat didàctica que consisteix a presentar els pros i els contres d'una proposició a fi de demostrar-la o refutar-la.

#### Traduccions

* Anglès: argumentation $^{(en)}$
* Castellà: argumentación $^{(es)}$
* Francès: argumentation $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* argumentació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# argumentaien
## Català
### Verb

argumentaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta·ien (5)
* Anagrames: amuntegarien, augmentarien
# argumentaires
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.ɡy.mɑ̃ˈtɛʁ/

### Nom

argumentaires m. pl.
* forma plural de argumentaire
# argumentación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɾ.ɣu.men.taˈθjon\, meridional \aɾ.ɣu.meŋ.taˈθjoŋ\
       Americà: alt \aɾ.ɣu.men.t(a)ˈsjon\, baix \aɾ.ɣu.meŋ.taˈsjoŋ\, austral \aɾ.ɣu.men.taˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

argumentación f. ‎(plural argumentaciones)
* argumentació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta·ción (5)

### Vegeu també

* argumentación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# argumentaia
## Català
### Verb

argumentaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de argumentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de argumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gu·men·ta·ia (5)
* Anagrames: aguantaríem, amuntegaria, augmentaria
# arcabussejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa.ɾən/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa.ɾən/, /ər.kə.bu.səˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa.ɾen/, valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arcabussejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arcabussejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾi.es/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arcabussejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arcabussejar.
# arcabussejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾi.en/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arcabussejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arcabussejar.
# arcabussejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾas/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arcabussejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arcabussejar.
# arcabussejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾe/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arcabussejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arcabussejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: carbassejareu, carbassejàreu
# arcabussejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾa/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arcabussejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arcabussejar.
# arcabussejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.səˈʒa.ɾəs/ balear /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa.ɾəs/, /ər.kə.bu.səˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.seˈʒa.ɾes/, valencià /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arcabussejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arcabussejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcabussejar.
# arcabussejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾɛw/ balear /əɾ.kə.bu.sə.ʒəˈɾəw/, /ər.kə.bu.sə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾew/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arcabussejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arcabussejar.
# arcabussejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ər.kə.βu.sə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ar.ka.βu.se.ʒaˈɾi.a/, valencià /aɾ.ka.bu.se.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arcabussejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arcabussejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arcabussejar.
# arteriarekin
## Basc
### Nom

arteriarekin
* comitatiu indefinit de arteria
* comitatiu definit singular de arteria
# arteriarengatik
## Basc
### Nom

arteriarengatik
* causal indefinit de arteria
* causal definit singular de arteria
# arteriarantz
## Basc
### Nom

arteriarantz
* al·latiu direccional definit singular de arteria
# arteriaren
## Basc
### Nom

arteriaren
* genitiu definit singular de arteria
* genitiu indefinit de arteria
# arteriarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.teː.rɪˈaː.rʊm/

### Nom

artēriārum
* genitiu plural de artēria
# arteriaraino
## Basc
### Nom

arteriaraino
* terminatiu definit singular de arteria
# arteriari
## Basc
### Nom

arteriari
* datiu indefinit de arteria
* datiu definit singular de arteria
# arteriara
## Basc
### Nom

arteriara
* al·latiu definit singular de arteria
# arteriarentzat
## Basc
### Nom

arteriarentzat
* benefactiu indefinit de arteria
* benefactiu definit singular de arteria
# arteriarik
## Basc
### Nom

arteriarik
* partitiu indefinit de arteria
# arrelaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾi.əw/, occidental /a.re.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrelaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrelar.
# arrelaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾas/, occidental /a.re.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrelaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arrelar.
# arrelasses
## Català
### Verb

arrelasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾa/, occidental /a.re.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arrelarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arrelar.
# arrelaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾe/, occidental /a.re.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrelaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrelar.
# arrelassen
## Català
### Verb

arrelassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelassin
## Català
### Verb

arrelassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelassis
## Català
### Verb

arrelassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# aspettando
## Italià
### Verb

aspettando
* gerundi de aspettare
# aspettassi
## Italià
### Verb

aspettassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de aspettare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de aspettare
# aspettaste
## Italià
### Verb

aspettaste
* segona persona plural (voi) del passat de aspettare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de aspettare