OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# endofolklorisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.du.fuɫ.kɫuˈɾiz.mə/ balear /ən.do.foɫ.kɫoˈɾiz.mə/, /ən.du.fuɫ.kɫuˈɾiz.mə/ Occidental: /en.do.foɫ.kɫoˈɾiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del prefix endo- i folklorisme.

### Nom

endofolklorisme m. ‎(només en singular)
* (etnopoètica) Folklorisme que centra el seu interès en els elements tradicionals de la cultura a la qual pertany.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·do·folk·lo·ris·me (6)

### Vegeu també

* TermFolk
# endogalar-se
## Català
### Verb

endogalar-se
* Forma pronominal de endogalar.
# endogamio
## Esperanto

   * Pronúncia: /en.do.ɡaˈmi.o/

### Nom

endogamio ‎(acusatiu endogamion, plural endogamioj, plural acusatiu endogamiojn)
* endogàmia
# enpresarantz
## Basc
### Nom

enpresarantz
* al·latiu direccional definit singular de enpresa
# enpresarengatik
## Basc
### Nom

enpresarengatik
* causal definit singular de enpresa
* causal indefinit de enpresa
# enpresari
## Basc
### Nom

enpresari
* datiu definit singular de enpresa
* datiu indefinit de enpresa
# enpresatako
## Basc
### Nom

enpresatako
* genitiu locatiu indefinit de enpresa
# enpresatan
## Basc
### Nom

enpresatan
* inessiu indefinit de enpresa
# enpresarekin
## Basc
### Nom

enpresarekin
* comitatiu definit singular de enpresa
* comitatiu indefinit de enpresa
# enpresatara
## Basc
### Nom

enpresatara
* al·latiu indefinit de enpresa
# enpresaren
## Basc
### Nom

enpresaren
* genitiu indefinit de enpresa
* genitiu definit singular de enpresa
# enpresarentzat
## Basc
### Nom

enpresarentzat
* benefactiu indefinit de enpresa
* benefactiu definit singular de enpresa
# enpresarik
## Basc
### Nom

enpresarik
* partitiu indefinit de enpresa
# endillunsades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.di.ʎunˈsa.ðəs/, occidental /en.di.ʎunˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

endillunsades f. pl.
* Forma plural de endillunsada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·llun·sa·des (5)
# endillunsat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.di.ʎunˈsat/, occidental /en.di.ʎunˈsat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De prefix en-, dilluns i la desinència -at.

### Adjectiu

endillunsat m. ‎(femení endillunsada, plural masculí endillunsats, plural femení endillunsades)
* Amb peresa de reprendre un dia feiner després de la interrupció de dies de festa.
    «Sols cansament al volt meu. Cansament que em fa caminar com endillunsat i absent, sense haver estat diumenge la vespra d’aquest jorn.» (Carmelina Sánchez-Cutillas, Un món rebel, 1964, ISBN 84-482-1551-6)

#### Relacionats

* endiumenjat

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·llun·sat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# endimoniadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.di.mu.niˌa.ðəˈmen/ balear /ən.di.mo.niˌa.ðəˈment/, /ən.di.mu.niˌa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /en.di.mo.niˌa.ðaˈmen/ valencià /en.di.mo.niˌa.ðaˈment/, /en.di.mo.niˌa.ðaˈmen/ Informal: valencià /an.di.mo.niˌa.ðaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De endimoniat i el sufix -ment.

### Adverbi

endimoniadament
* D'una manera endimoniada, amb dolenteria.

#### Sinònims

* endiabladament

#### Traduccions

* Anglès: evilly $^{(en)}$
* Castellà: endiabladamente $^{(es)}$, endemoniadamente $^{(es)}$
* Francès: méchamment $^{(fr)}$
* Italià: maledettamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·mo·ni·a·da·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# endillunsada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.di.ʎunˈsa.ðə/, occidental /en.di.ʎunˈsa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

endillunsada f. ‎(plural endillunsades)
* Forma femenina de endillunsat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·llun·sa·da (5)
# endillunsats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.di.ʎunˈsats/, occidental /en.di.ʎunˈsats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

endillunsats m. pl.
* Forma plural de endillunsat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·llun·sats (4)
# endimaris
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diˈma.ɾis/, occidental /en.diˈma.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Nom

endimaris m. pl.
* Forma plural de endimari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·ma·ris (4)
* Anagrama: meridians
# endimari
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diˈma.ɾi/, occidental /en.diˈma.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Incerta, possible encreuament de endèria amb andròmina.

### Nom

endimari m. ‎(plural endimaris)
* (penedesenc, tarragoní) Persona o cosa que destorba.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·ma·ri (4)
* Anagrames: dinaríem, midarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Marrugat Cuyàs, Ramon. «El parlar del Penedès i Torredembarra». Recull de treballs, 2014, Núm. 15, p. 311-46 [Consulta: 26-05-2021].
# enrevenxineu
## Català
### Verb

enrevenxineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrevenxinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrevenxinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinesses
## Català
### Verb

enrevenxinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinessin
## Català
### Verb

enrevenxinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxini
## Català
### Verb

enrevenxini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrevenxinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrevenxinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrevenxinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinà
## Català
### Verb

enrevenxinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrevenxinar.
# enrevenxinessen
## Català
### Verb

enrevenxinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinin
## Català
### Verb

enrevenxinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrevenxinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinis
## Català
### Verb

enrevenxinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxinessis
## Català
### Verb

enrevenxinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrevenxinar.
# enrevenxino
## Català
### Verb

enrevenxino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrevenxinar.
# encotillaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾan/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾan/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾan/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encotillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ran (5)
# encotillares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎa.ɾəs/ balear /əŋ.ko.tiˈʎa.ɾəs/, /əŋ.ku.tiˈʎa.ɾəs/ Occidental: /eŋ.ko.tiˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encotillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encotillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encotillar.

#### Variants

* [2] encotillessis, encotillesses, encotillassis, encotillasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·res (5)
# encotillara
## Català
### Verb

encotillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encotillar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encotillar.

#### Variants

* [1] encotillés, encotillàs
* [2] encotillés, encotillàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ra (5)
# encotillarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾɛm/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾəm/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encotillarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·rem (5)
# encotillarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾa/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾa/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾa/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encotillarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·rà (5)
# encotillaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.tiˈʎa.ɾən/ balear /əŋ.ko.tiˈʎa.ɾən/, /əŋ.ku.tiˈʎa.ɾən/ Occidental: /eŋ.ko.tiˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encotillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encotillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encotillar.

#### Variants

* [2] encotillessin, encotillessen, encotillassin, encotillassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ren (5)
# encotillareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾɛw/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾəw/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encotillareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·reu (5)
# encotillaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾi.ə/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾi.ə/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

encotillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de encotillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ri·a (6)
# encotillarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾi.ən/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾi.ən/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

encotillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ri·en (6)
# encotillaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾi.əs/ balear /əŋ.ko.ti.ʎəˈɾi.əs/, /əŋ.ku.ti.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /eŋ.ko.ti.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

encotillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encotillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·ti·lla·ri·es (6)
# encendresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾe.səs/, occidental /en.senˈdɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encendresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendressis, encendrassis, encendrasses, encendrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dres·ses (4)
# encendressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾe.sin/, occidental /en.senˈdɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encendressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendressen, encendrassin, encendrassen, encendraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dres·sin (4)
# encendrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sənˈdɾɛm/ balear /ən.sənˈdɾəm/, /ən.sənˈdɾɛm/ Occidental: /en.senˈdɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encendrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encendre.

#### Variants

* encenguerem

### Verb

encendrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encendrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb encendrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb encendrar.

#### Variants

* [1] encendram

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drem (3)
# encendressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾe.sən/, occidental /en.senˈdɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encendressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendressin, encendrassin, encendrassen, encendraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dres·sen (4)
# encendressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾe.sis/, occidental /en.senˈdɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encendressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* encendresses, encendrassis, encendrasses, encendrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dres·sis (4)
# encendren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈsɛn.dɾən/, occidental /enˈsɛn.dɾen/

### Verb

encendren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encendrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encendrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encendrar.

#### Variants

* [2] encendrin
* [3] encendrin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dren (3)
# encendreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sənˈdɾɛw/ balear /ən.sənˈdɾəw/, /ən.sənˈdɾɛw/ Occidental: /en.senˈdɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encendreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encendre.

#### Variants

* encenguereu

### Verb

encendreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encendrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encendrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encendrar.

#### Variants

* [1,3] encendrau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dreu (3)
# encendri
## Català

   * Pronúncia: central /ənˈsɛn.dɾi/, occidental /enˈsɛn.dɾi/

### Verb

encendri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encendrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encendrar.

#### Variants

* [1] encendro, encendre, encendr
* [2] encendre
* [3] encendre
* [4] encendre

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dri (3)
* Anagrama: endrecin
# enrojolassis
## Català
### Verb

enrojolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.

#### Variants

* enrojolessis, enrojolesses, enrojolasses, enrojolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·las·sis (5)
# enrojolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa.βən/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa.vən/, /ən.ru.ʒuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa.βen/ valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa.ven/, /en.ro.d͡ʒoˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enrojolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enrojolar.
# enrojolasses
## Català
### Verb

enrojolasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolau
## Català
### Verb

enrojolau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrojolar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrojolar.

#### Variants

* [1] enrojoleu
* [2] enrojoleu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·lau (4)
# enrojolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa.βə/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa.və/, /ən.ru.ʒuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa.βa/ valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa.va/, /en.ro.d͡ʒoˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enrojolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enrojolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enrojolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enrajolavo
# enrojole
## Català
### Verb

enrojole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrojolar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrojolar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrojolar.
# enrojolassin
## Català
### Verb

enrojolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.

#### Variants

* enrojolessin, enrojolessen, enrojolassen, enrojolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·jo·las·sin (5)
# enrojolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒuˈɫa.βəs/ balear /ən.ro.ʒoˈɫa.vəs/, /ən.ru.ʒuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒoˈɫa.βes/ valencià /en.ro.d͡ʒoˈɫa.ves/, /en.ro.d͡ʒoˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enrojolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enrojolar.
# enrullasses
## Català
### Verb

enrullasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrullar.
# enrullaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʎa.βəs/, balear /ən.ruˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.ruˈʎa.βes/ valencià /en.ruˈʎa.ves/, /en.ruˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enrullaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enrullar.
# enrullassen
## Català
### Verb

enrullassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrullar.
# enrulle
## Català
### Verb

enrulle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrullar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrullar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrullar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrullar.
# enrullaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ru.ʎəˈɾi.əw/, occidental /en.ru.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enrullaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enrullar.
# enrullaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ruˈʎa.βən/, balear /ən.ruˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.ruˈʎa.βen/ valencià /en.ruˈʎa.ven/, /en.ruˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enrullaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enrullar.
# endosse
## Català
### Verb

endosse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endossar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endossar.

#### Variants

* [1] endosso, endossi, endós
* [2] endossi
* [3] endossi
* [4] endossi
# endossen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdo.sən/, occidental /enˈdo.sen/
   * Rimes: -osen

### Verb

endossen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de endossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endossar.

#### Variants

* [2] endossin
* [3] endossin

### Miscel·lània

* Anagrames: desnones, desnonés, donessen, ondessen
# endossessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈse.sin/ balear /ən.doˈse.sin/, /ən.duˈse.sin/ Occidental: /en.doˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

endossessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endossessen, endossassin, endossassen, endossaren

### Miscel·lània

* Anagrama: desnonessis
# endosseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈsɛw/ balear /ən.doˈsəw/, /ən.duˈsɛw/ Occidental: /en.doˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

endosseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de endossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb endossar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb endossar.

#### Variants

* [1] endossau
* [3] endossau

### Miscel·lània

* Anagrames: donésseu, ondésseu
# endossessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈse.sən/ balear /ən.doˈse.sən/, /ən.duˈse.sən/ Occidental: /en.doˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

endossessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endossessin, endossassin, endossassen, endossaren

### Miscel·lània

* Anagrama: desnonesses
# endossessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈse.sis/ balear /ən.doˈse.sis/, /ən.duˈse.sis/ Occidental: /en.doˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

endossessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endossesses, endossassis, endossasses, endossares
# endosses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdo.səs/, occidental /enˈdo.ses/
   * Rimes: -oses

### Verb

endosses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de endossar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* [2] endossis

### Miscel·lània

* Anagrames: donesses, dosessen, ondesses
# endossesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈse.səs/ balear /ən.doˈse.səs/, /ən.duˈse.səs/ Occidental: /en.doˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

endossesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endossar.

#### Variants

* endossessis, endossassis, endossasses, endossares
# endolciguérem
## Català
### Verb

endolciguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de endolcir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* [1] endolcírem
* [2] endolciguéssem, endolcíssim, endolcíssem, endolcírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gué·rem (5)
# endolciguéreu
## Català
### Verb

endolciguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de endolcir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* [1] endolcíreu
* [2] endolciguésseu, endolcíssiu, endolcísseu, endolcíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gué·reu (5)
# endolciguéssem
## Català
### Verb

endolciguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolciguérem, endolcíssim, endolcíssem, endolcírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gués·sem (5)
# endolcigué
## Català
### Verb

endolcigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de endolcir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de endolcir.

#### Variants

* [1] endolcí
* [2] endolcí

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gué (4)
# endolcigués
## Català
### Verb

endolcigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* [1] endolcissi, endolciguera, endolcís, endolcira
* [2] endolcissi, endolciguera, endolcís, endolcira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gués (4)
# endolciguésseu
## Català
### Verb

endolciguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endolcir.

#### Variants

* endolciguéreu, endolcíssiu, endolcísseu, endolcíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gués·seu (5)
# endolciguévem
## Català
### Verb

endolciguévem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de endolcir.

#### Variants

* endolcívem, endolcíem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gué·vem (5)
# endolciguéveu
## Català
### Verb

endolciguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de endolcir.

#### Variants

* endolcíveu, endolcíeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·ci·gué·veu (5)