OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# hidronímies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ðɾuˈni.mi.əs/ balear /i.ðɾoˈni.mi.əs/, /i.ðɾuˈni.mi.əs/ Occidental: /i.ðɾoˈni.mi.es/
   * Rimes: -imies

### Nom

hidronímies f. pl.
* Forma plural de hidronímia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·dro·ní·mi·es (5)
# hidropesia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ðɾu.pəˈzi.ə/ balear /i.ðɾo.pəˈzi.ə/, /i.ðɾu.pəˈzi.ə/ Occidental: /i.ðɾo.peˈzi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

hidropesia f. ‎(plural hidropesies)
* Malaltia causada per un dipòsit d'aigua que es fa en alguna part del cos.
* Metafòricament, ànsia d'alguna cosa.

#### Sinònims

Aigua entre carn i pell, hidrocefàlia (referent al cap)

#### Traduccions

* Anglès: dropsy $^{(en)}$
* Castellà: hidropesía $^{(es)}$, anasarca $^{(es)}$ (general), hidrocéfalo $^{(es)}$ (del cap)
* Llatí: hydropisis $^{(la)}$, anasarca $^{(la)}$ (general)
* Castellà: hidropesía $^{(es)}$
* Llatí: cupido $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·dro·pe·si·a (5)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# herriez
## Basc
### Nom

herriez
* instrumental definit plural de herri
# herrirantz
## Basc
### Nom

herrirantz
* al·latiu direccional definit singular de herri
# herrik
## Basc
### Nom

herrik
* ergatiu indefinit de herri
# herrirekin
## Basc
### Nom

herrirekin
* comitatiu indefinit de herri
# herrirengan
## Basc
### Nom

herrirengan
* inessiu indefinit de herri
# herriraino
## Basc
### Nom

herriraino
* terminatiu definit singular de herri
# herriren
## Basc
### Nom

herriren
* genitiu indefinit de herri
# herrietatik
## Basc
### Nom

herrietatik
* ablatiu definit plural de herri
# herriko
## Basc
### Nom

herriko
* genitiu locatiu definit singular de herri
# herrira
## Basc
### Nom

herrira
* al·latiu definit singular de herri
# humiliaries
## Català
### Verb

humiliaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de humiliar.
# humiliariva
## Català
### Verb

humiliariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de humiliar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de humiliar.
# humiliaràs
## Català
### Verb

humiliaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de humiliar.
# humiliarien
## Català
### Verb

humiliarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de humiliar.
# humiliariven
## Català
### Verb

humiliariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de humiliar.
# humiliarives
## Català
### Verb

humiliarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de humiliar.
# humiliarà
## Català
### Verb

humiliarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de humiliar.
# humiliaria
## Català
### Verb

humiliaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de humiliar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de humiliar.
# humiliareu
## Català
### Verb

humiliareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de humiliar.
# humiliaré
## Català
### Verb

humiliaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de humiliar.
# immunitzàssiu
## Català
### Verb

immunitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzàreu
## Català
### Verb

immunitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de immunitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzàssem
## Català
### Verb

immunitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzàsseu
## Català
### Verb

immunitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzàssim
## Català
### Verb

immunitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzà
## Català
### Verb

immunitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de immunitzar.
# immunitzàrem
## Català
### Verb

immunitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de immunitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# immunitzàieu
## Català
### Verb

immunitzàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de immunitzar.
# immunitzàs
## Català
### Verb

immunitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immunitzar.
# imaginaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒiˈna.jɛ/, /i.ma.ʒiˈna.je/

### Verb

imaginaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] imaginava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] imaginava.
# imaginación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.ma.xi.naˈθjon/, meridional \i.ma.hi.naˈθjoŋ\
       Americà: alt /i.ma.xi.n(a)ˈsjon/, baix \i.ma.hi.naˈsjoŋ\, austral /i.ma.xi.naˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

imaginación f. ‎(plural imaginaciones)
* imaginació

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·ción (5)
# imaginaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒiˈna.jen/

### Verb

imaginaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] imaginaven.
# imaginam
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒiˈnam/
   * Rimes: -am
   * Parònim: imagina'm

### Verb

imaginam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de imaginar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] imaginem o imaginam.
# imaginaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /i.ma.ʒiˈna.jes/

### Verb

imaginaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imaginar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] imaginaves.
# imaginació
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.mə.ʒi.nə.siˈo/, occidental /i.ma.ʒi.na.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí imaginatio, derivat del verb imagio ‎(«imitar»).

### Nom

imaginació f. ‎(plural imaginacions)
* Capacitat del cervell per recrear imatges reals i per idear-ne noves.

#### Sinònims

* fantasia, inventiva, barruf

#### Traduccions

* Alemany: Vorstellungskraft $^{(de)}$ f., Imagination $^{(de)}$ f.
* Anglès: imagination $^{(en)}$
* Àrab: خَيَّال $^{(ar)}$ m.
* Armeni: երեւակայություն $^{(hy)}$ ‎(ierevakaiutiun)
* Àzeri: təxəyyül $^{(az)}$
* Belarús: выабражэ́нне $^{(be)}$ n. ‎(viabrajenne)
* Bengalí: কল্পনা $^{(bn)}$
* Búlgar: въображе́ние $^{(bg)}$ n. ‎(vaobrajènie)
* Castellà: imaginación $^{(es)}$
* Coreà: 상상력 $^{(ko)}$ ‎(sangsangnyeok)
* Danès: fantasi $^{(da)}$ c., indbildning $^{(da)}$
* Eslovac: predstavivosť $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: domišljija $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: imago $^{(eo)}$
* Estonià: ettekujutus $^{(et)}$
* Francès: imagination $^{(fr)}$
* Friülà: inmaginazion $^{(fur)}$ f.
* Gallec: imaxinación $^{(gl)}$ f.
* Georgià: წარმოსახვა $^{(ka)}$ ‎(tsarmòsakhva)
* Grec: φαντασία $^{(el)}$ f. ‎(fandassia)
* Grec antic: φαντασία $^{(grc)}$ f. ‎(phantasía)
* Hebreu: דִּמְיוֹן $^{(he)}$
* Hindi: कल्पना $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: képzelet $^{(hu)}$
* Irlandès: íomháineacht $^{(ga)}$ f.
* Islandès: ímyndunarafl $^{(is)}$ n.
* Italià: immaginazione $^{(it)}$
* Japonès: 想像力 $^{(ja)}$
* Letó: iztele $^{(lv)}$ f.
* Llatí: imaginatio $^{(la)}$ f.
* Maori: pohewatanga $^{(mi)}$
* Neerlandès: verbeelding $^{(nl)}$ f.
* Occità: imaginacion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: wyobraźnia $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: imaginação $^{(pt)}$ f.
* Romanès: imaginație $^{(ro)}$ f.
* Rus: воображе́ние $^{(ru)}$ n. ‎(voobrajénie)
* Serbocroat: имагинација $^{(sh)}$, imaginacija $^{(sh)}$ f.
* Suahili: ubunifu $^{(sw)}$
* Suec: fantasi $^{(sv)}$ c., inbillning $^{(sv)}$ c.
* Tagal: haraya $^{(tl)}$, imahinasyon $^{(tl)}$
* Tai: จินตนาการ $^{(th)}$
* Tàmil: கற்பனை $^{(ta)}$
* Turc: hayal gücü $^{(tr)}$
* Txec: představivost $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: уя́ва $^{(uk)}$ f. ‎(uiava), уя́влення $^{(uk)}$ n. ‎(uiàvlennia)
* Xinès: 想像力 $^{(zh)}$ ‎(xiǎngxiànglì)

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ma·gi·na·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# humoreetara
## Basc
### Nom

humoreetara
* al·latiu definit plural de humore
# humoreetarantz
## Basc
### Nom

humoreetarantz
* al·latiu direccional definit plural de humore
# humorek
## Basc
### Nom

humorek
* ergatiu indefinit de humore
# humoreko
## Basc
### Nom

humoreko
* genitiu locatiu definit singular de humore
# humorera
## Basc
### Nom

humorera
* al·latiu definit singular de humore
# humoreetako
## Basc
### Nom

humoreetako
* genitiu locatiu definit plural de humore
# humoreetan
## Basc
### Nom

humoreetan
* inessiu definit plural de humore
# humoreetaraino
## Basc
### Nom

humoreetaraino
* terminatiu definit plural de humore
# humoreetatik
## Basc
### Nom

humoreetatik
* ablatiu definit plural de humore
# humoreez
## Basc
### Nom

humoreez
* instrumental definit plural de humore
# hipnotizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ip.no.ti.θaˈɾe/
       Americà: alt /ip.no.t(i).saˈɾe/, baix /ip.no.ti.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hipnotizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hipnotizar
# hipnotitzéssiu
## Català
### Verb

hipnotitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# hipnotizador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ip.no.ti.θaˈðoɾ\
       Americà: alt /ip.no.t(i).saˈdoɾ/, baix \ip.no.ti.saˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

hipnotizador m. ‎(femení hipnotizadora, plural masculí hipnotizadores, plural femení hipnotizadoras)
* hipnotitzador

### Nom

hipnotizador m. ‎(plural hipnotizadores, femení hipnotizadora)
* hipnotitzador

### Miscel·lània

* Síl·labes: hip·no·ti·za·dor (5)
# hipnotizadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ip.no.ti.θaˈðo.ɾa\
       Americà: alt /ip.no.t(i).saˈdo.ɾa/, baix \ip.no.ti.saˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

hipnotizadora f. ‎(plural hipnotizadoras)
* forma femenina de hipnotizador

### Nom

hipnotizadora f. ‎(plural hipnotizadoras)
* forma femenina de hipnotizador
# hipnotitzéssim
## Català
### Verb

hipnotitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# hipnotizadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ip.no.ti.θaˈðo.ɾes\, meridional \ip.no.ti.θaˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /ip.no.t(i).saˈdo.ɾes/, baix \ip.no.ti.saˈðo.ɾeh\, austral \ip.no.ti.saˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

hipnotizadores m. pl.
* forma plural de hipnotizador

### Nom

hipnotizadores m. pl.
* forma plural de hipnotizador
# hipnotizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ip.no.tiˈθaɾ/
       Americà: alt /ip.no.t(i)ˈsaɾ/, baix /ip.no.tiˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

hipnotizar ‎(present hipnotizo, passat hipnoticé, futur hipnotizaré)
* hipnotitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: hip·no·ti·zar (4)
# hipnotitzí
## Català
### Verb

hipnotitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de hipnotitzar.
# hipnotizadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ip.no.ti.θaˈðo.ɾas\, meridional \ip.no.ti.θaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /ip.no.t(i).saˈdo.ɾas/, baix \ip.no.ti.saˈðo.ɾah\, austral \ip.no.ti.saˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

hipnotizadoras f. pl.
* forma plural de hipnotizadora

### Nom

hipnotizadoras f. pl.
* forma plural de hipnotizadora
# hipnotizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ip.noˈti.θo/
       Americà: alt /ip.noˈti.s(o)/, baix /ip.noˈti.so/
   * Rimes: -iθo

### Verb

hipnotizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb hipnotizar
# impetrated
## Anglès
### Verb

impetrated
* passat i participi de impetrate
# impetrassis
## Català
### Verb

impetrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tras·sis (4)
* Anagrama: impartisses
# impetrassen
## Català
### Verb

impetrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tras·sen (4)
* Anagrames: penetràssim, temperassin, trepanéssim
# impetrasses
## Català
### Verb

impetrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tras·ses (4)
* Anagrames: aprestéssim, temperassis
# impetrassin
## Català
### Verb

impetrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tras·sin (4)
* Anagrama: impartissen
# impetrates
## Anglès
### Verb

impetrates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de impetrate
# impetrat
## Català
### Verb

impetrat
* Participi masculí singular del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trat (3)
* Anagrama: tempirat
# impetrate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪmpɪtɹeɪt/

### Verb

impetrate ‎(3a persona singular present impetrates, gerundi impetrating, passat i participi impetrated)
* impetrar
# impetrating
## Anglès
### Verb

impetrating
* gerundi de impetrate
# iar
## Català

   * Pronúncia: /ˈjar/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De l'hebreu אִייָר.

### Nom

iar m. ‎(plural iars)
* Mes del calendari hebreu, vuitè de l'any civil i segon de l'any religiós.

#### Relacionats

Mesos del calendari hebreu :
| estació | tardor | tardor | tardor | hivern | hivern | hivern | primavera | primavera | primavera | estiu | estiu | estiu |
| any civil | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| mes | tixrí | heixvan | quisleu | tevet | xevat | adar | nissan | iar | sivan | tammuz | av | elul |

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: aïr, ari, ira, irà, rai $^{(revers)}$, Rià

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Ibèric

   * Pronúncia: /iaɾ/

### Nom propi

iar • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* baŕkeiar ‎
* iskeŕiar ‎
* ḿlbeier ‎
# iarda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈjar.də/, occidental /ˈjaɾ.ða/
   * Rimes: -aɾda
   * Etimologia: De l'anglès yard.

### Nom

iarda f. ‎(plural iardes)
* Unitat de longitud originària del sistema anglès que equival a 0,914 m.
* (polo, futbol americà) Unitat per a mesurar les distàncies d'un camp de joc.

#### Traduccions

* Anglès: yard $^{(en)}$
* Castellà: yarda $^{(es)}$
* Francès: yard $^{(fr)}$, verge $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: iar·da (2)
* Anagrames: adiar, adirà, Adrià, aidar, àrida, daria, riada

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* iarda. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# iardes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈjar.dəs/, occidental /ˈjaɾ.ðes/
   * Rimes: -aɾdes

### Nom

iardes f. pl.
* Forma plural de iarda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: iar·des (2)
* Heterograma de 6 lletres (adeirs)
* Anagrames: adir-se, àrides, daries, desair, riades
# iars
## Català

   * Pronúncia: /ˈjars/
   * Rimes: -aɾs

### Nom

iars m. pl.
* Forma plural de iar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: aris, iràs, rais, sari, sirà
# iatale
## Italià

   * Pronúncia: /jaˈtaː.le/

### Adjectiu

iatale inv. ‎(plural iatali)
* hiatal

### Miscel·lània

* Síl·labes: ia·tà·le (3)
# iambiques
## Francès

   * Pronúncia: /jɑ̃ˈbik/

### Adjectiu

iambiques inv. pl.
* forma plural de iambique
# ian
## Ibèric

   * Pronúncia: /ian/

### Nom propi

ian • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Variants

* iaŕ ‎
* iar ‎

#### Derivats

* ianbin ‎
# ianbin
## Ibèric

   * Pronúncia: /iamin/
   * Etimologia: Compost pels formants ian ‎ i bin ‎.

### Nom propi

ianbin • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Hesperia
# ianqui
## Català

   * Pronúncia: /ˈjaŋ.ki/
   * Rimes: -aŋki
   * Parònim: ionqui
   * Etimologia: De l'anglès Yankee, d'origen neerlandès incert, originalment un malnom dels flamencs als holandesos aplicat després als habitants de Nova Anglaterra.

### Nom

ianqui m. f. ‎(plural ianquis)
* (històric) Habitant de Nova Anglaterra.
* (col·loquial, de vegades, despectiu) nord-americà

#### Variants

* yankee (no adaptat), yankie (rar)

#### Traduccions

* Anglès: Yankee $^{(en)}$
* Castellà: yanqui $^{(es)}$
* Francès: Yankee $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ian·qui (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot, ésAdir
# hibridares
## Català
### Verb

hibridares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de hibridar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·bri·da·res (4)
* Anagrama: hibridar-se
# hibridaria
## Català
### Verb

hibridaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de hibridar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de hibridar.
# hibridaren
## Català
### Verb

hibridaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de hibridar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibridar.
# hibridar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.βɾiˈða/ Occidental: nord-occidental /i.βɾiˈða/ valencià /i.bɾiˈðaɾ/, /i.βɾiˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: hibridà
   * Etimologia: De híbrid.

### Verb

hibridar trans., pron. ‎(pronominal hibridar-se)
* Produir híbrids encreuant dues espècies.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: hibrido, hibrida, hibridem

#### Traduccions

* Anglès: hybridize $^{(en)}$
* Castellà: hibridar $^{(es)}$
* Italià: ibridare $^{(it)}$
* Portuguès: hibridar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·bri·dar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# hibridara
## Català
### Verb

hibridara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibridar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb hibridar.
# hibridaran
## Català
### Verb

hibridaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de hibridar.
# hibridar-se
## Català
### Verb

hibridar-se
* Forma pronominal de hibridar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'hibrido, s'hibrida, ens hibridem

### Miscel·lània

* Anagrama: hibridares
# hibridareu
## Català
### Verb

hibridareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de hibridar.
# il·lustraria
## Català
### Verb

il·lustraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de il·lustrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·ri·a (5)
* Anagrama: traslluiria
# il·lustrarien
## Català
### Verb

il·lustrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·ri·en (5)
* Anagrama: traslluirien
# il·lustraré
## Català
### Verb

il·lustraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·ré (4)
* Anagrames: traslluiré, trullaries
# il·lustrareu
## Català
### Verb

il·lustrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·reu (4)
* Anagrames: llustraríeu, traslluireu, traslluíreu
# il·lustrarives
## Català
### Verb

il·lustrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de il·lustrar.
# il·lustrarà
## Català
### Verb

il·lustrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·rà (4)
* Anagrames: llustraria, traslluirà, traslluïra
# il·lustraràs
## Català
### Verb

il·lustraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·ràs (4)
* Anagrama: traslluiràs
# il·lustraries
## Català
### Verb

il·lustraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de il·lustrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lus·tra·ri·es (5)
* Anagrama: traslluiries
# il·lustrariva
## Català
### Verb

il·lustrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de il·lustrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de il·lustrar.
# il·lustrariven
## Català
### Verb

il·lustrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de il·lustrar.
# iconicitats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ku.ni.siˈtats/ balear /i.ko.ni.siˈtats/, /i.ku.ni.siˈtats/ Occidental: /i.ko.ni.siˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

iconicitats f. pl.
* Forma plural de iconicitat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·ni·ci·tats (5)
# icono
## Castellà

   * Pronúncia: /iˈko.no/
   * Rimes: -ono

### Nom

icono m. ‎(plural iconos)
* icona

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·no (3)

### Vegeu també

* icono. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# iconoclastei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

iconoclastei
* genitiu i datiu definit singular de iconoclastă
# iconoclastelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

iconoclastelor
* genitiu i datiu definit plural de iconoclastă
* vocatiu plural de iconoclastă
# iconoclast
## Anglès

   * Pronúncia: /aɪˈkɒnəklæst/ àudio (EUA)

### Nom

iconoclast ‎(plural iconoclasts)
* iconoclasta

## Romanès

   * Pronúncia: /i.ko.noˈklast/

### Nom

iconoclast m. ‎(plural iconoclaști, femení iconoclastă)
* iconoclasta

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | iconoclast | iconoclastul | (niște) | iconoclaști | iconoclaștii |
| Genitiu-datiu | (unui) | iconoclast | iconoclastului | (unor) | iconoclaști | iconoclaștilor |
| Vocatiu | | iconoclastule, iconoclaste | iconoclastule, iconoclaste | | iconoclaștilor | iconoclaștilor |
# iconoclasto
## Romanès
### Nom

iconoclasto
* vocatiu singular de iconoclastă
# iconoclasta
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ku.nuˈkɫas.tə/, occidental /i.ko.noˈkɫas.ta/
   * Rimes: -asta
   * Etimologia: Del llatí , provinent del grec εικονοκλάστης ‎(eikonoklástēs), format pels termes εικον ‎(eikon, «imatge») i κλάστης ‎(klástēs, «trencador»).

### Nom

iconoclasta m. f. ‎(plural iconoclastes)
* Contrari al culte amb imatges que representin la divinitat.
* Impugnador d'idees tradicionals, rebel.

#### Traduccions

* Anglès: iconoclast $^{(en)}$
* Basc: ikonoklasta $^{(eu)}$
* Castellà: iconoclasta $^{(es)}$
* Francès: iconoclaste $^{(fr)}$
* Italià: iconoclasta $^{(it)}$
* Romanès: iconoclast $^{(ro)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·no·clas·ta (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

iconoclasta
* nominatiu i acusatiu definit singular de iconoclastă
# iconoclaste
## Romanès
### Nom

iconoclaste
* forma plural de iconoclastă
* genitiu i datiu indefinit singular de iconoclastă

### Nom

iconoclaste
* vocatiu singular de iconoclast
# iconoclastele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

iconoclastele
* nominatiu i acusatiu definit plural de iconoclastă