OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# almoini
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈmɔj.ni/, occidental /aɫˈmɔj.ni/

### Verb

almoini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almoinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb almoinar.
# almoinin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈmɔj.nin/, occidental /aɫˈmɔj.nin/

### Verb

almoinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb almoinar.
# almoinàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.ɾəw/ balear /əɫ.mojˈna.ɾəw/, /əɫ.mujˈna.ɾəw/ Occidental: /aɫ.mojˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

almoinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de almoinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈmɔj.nis/, occidental /aɫˈmɔj.nis/

### Verb

almoinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb almoinar.
# almoino
## Català
### Verb

almoino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de almoinar.
# almoinessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈne.sis/ balear /əɫ.mojˈne.sis/, /əɫ.mujˈne.sis/ Occidental: /aɫ.mojˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

almoinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·moi·nes·sis (4)
* Anagrama: lesionàssim
# almoineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈnɛw/ balear /əɫ.mojˈnəw/, /əɫ.mujˈnɛw/ Occidental: /aɫ.mojˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

almoineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de almoinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb almoinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb almoinar.
# almoinàssem
## Català
### Verb

almoinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinàssiu
## Català
### Verb

almoinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈne.səm/ balear /əɫ.mojˈne.səm/, /əɫ.mujˈne.səm/ Occidental: /aɫ.mojˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

almoinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinàs
## Català
### Verb

almoinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈnes/ balear /əɫ.mojˈnes/, /əɫ.mujˈnes/ Occidental: /aɫ.mojˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

almoinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·moi·nés (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmnos)
* Anagrama: lesionam
# almoinàssim
## Català
### Verb

almoinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈna.βəw/ balear /əɫ.mojˈna.vəw/, /əɫ.mujˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.mojˈna.βew/ valencià /aɫ.mojˈna.vew/, /aɫ.mojˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

almoinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de almoinar.
# almoinésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.mujˈne.səw/ balear /əɫ.mojˈne.səw/, /əɫ.mujˈne.səw/ Occidental: /aɫ.mojˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

almoinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# almoinàsseu
## Català
### Verb

almoinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb almoinar.
# alçassis
## Català
### Verb

alçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçar.
# alçast
## Català antic
### Verb

alçast
* segona persona singular (tu) del passat de alçar
# alçat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈsat/, occidental /aɫˈsat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De alçar.

### Adjectiu

alçat m. ‎(femení alçada, plural masculí alçats, plural femení alçades)
* llevat

### Verb

alçat
* Participi masculí singular del verb alçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·çat (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Català antic
### Verb

alçat
* participi masculí singular de alçar
# alçaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.səˈɾi.əw/, occidental /aɫ.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alçar.

## Català antic
### Verb

alçaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de alçar
# alçaríveu
## Català
### Verb

alçaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alçar.
# alçassen
## Català
### Verb

alçassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçar.

## Català antic
### Verb

alçassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de alçar
# alçasses
## Català
### Verb

alçasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçar.

## Català antic
### Verb

alçasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de alçar
# alçassin
## Català
### Verb

alçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alçar.
# amenitzassis
## Català
### Verb

amenitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zas·sis (5)
# amenitzats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡zats/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡zats/, valencià /a.me.niˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

amenitzats
* Participi masculí plural del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zats (4)
# amenitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.niˈd͡za.βə/, balear /ə.mə.niˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡za.βa/ valencià /a.me.niˈza.va/, /a.me.niˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amenitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amenitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·va (5)
# amenitze
## Català
### Verb

amenitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amenitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amenitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amenitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·ze (4)
# amenitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məˈni.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /a.meˈni.d͡zen/, valencià /a.meˈni.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

amenitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amenitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amenitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zen (4)
# amenitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.niˈd͡za.βən/, balear /ə.mə.niˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡za.βen/ valencià /a.me.niˈza.ven/, /a.me.niˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amenitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·ven (5)
# amenitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.niˈd͡za.βəs/, balear /ə.mə.niˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡za.βes/ valencià /a.me.niˈza.ves/, /a.me.niˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amenitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·za·ves (5)
# amenitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.niˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡zat/, valencià /a.me.niˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

amenitzat
* Participi masculí singular del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zat (4)
# amenitzau
## Català
### Verb

amenitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amenitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zau (4)
# amenitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.niˈd͡zɛm/ balear /ə.mə.niˈd͡zəm/, /ə.mə.niˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /a.me.niˈd͡zem/, valencià /a.me.niˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amenitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amenitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amenitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amenitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·nit·zem (4)
# amassavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.məˈsa.βi/

### Verb

amassavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.

#### Variants

* amassava
# amasse
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈma.se/
   * Homòfon: amace

### Verb

amasse
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amassar.
    Forma valenciana: [jo] amasso, amasse, amàs o amassi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que jo] amassi o amasse.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que ell/ella/vostè] amassi o amasse.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amassar.
    Amassi o amasse [ell/ella/vostè].

## Italià
### Verb

amasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de amare
# amassava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈsa.βə/, balear /ə.məˈsa.və/ Occidental: /a.maˈsa.βa/, /a.maˈsa.va/
   * Rimes: -ava
   * Homòfon: amaçava

### Verb

amassava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.
# amassaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.βəs/, /ə.məˈsa.vəs/, occidental /a.maˈsa.βes/, /a.maˈsa.ves/
   * Rimes: -aves
   * Homòfon: amaçaves

### Verb

amassaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.
# amassavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.βu/, nord-occidental /a.maˈsa.βo/
   * Homòfon: amaçabo

### Verb

amassavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] amassàveu.
# amassaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.βən/, /ə.məˈsa.vən/, occidental /a.maˈsa.βen/, /a.maˈsa.ven/
   * Rimes: -aven
   * Homòfon: amaçaven

### Verb

amassaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sa·ven (4)
* Anagrames: amansaves, avanàssem
# amasseguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣem/
   * Rimes: -em
   * Homòfon: amaceguem

### Verb

amasseguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] amassem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·se·guem (4)
* Anagrames: amaguéssem, mameguessa
# amassau
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsaw/, occidental /a.maˈsaw/
   * Rimes: -aw
   * Homòfon: amaçau

### Verb

amassau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amassar.

#### Variants

* amasseu
# ami
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.mi/
   * Rimes: -ami

### Verb

ami
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amar.
* (oriental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amar.
* (oriental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amar.
* (oriental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amar.

#### Variants

* [1] amo, ame, am
* [2,3,4] ame

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi (2)
* Anagrames: mai, mia

## Basc
### Nom

ami anim.
* bacoreta ratllada

#### Sinònims

* lanpo sabelmarradun

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
ami
amia
amiak
Ergatiu
amik
amiak
amiek
Datiu
amiri
amiari
amiei
Genitiu
amiren
amiaren
amien
Comitatiu
amirekin
amiarekin
amiekin
Benefactiu
amirentzat
amiarentzat
amientzat
Instrumental
amiz
amiaz
amiez
Partitiu
amirik
Prolatiu
amitzat
Causal
amirengatik
amiarengatik
amiengatik
Locatius
Inessiu
amirengan
amiarengan
amiengan
Ablatiu
amirengandik
amiarengandik
amiengandik
Al·latiu
amirengana
amiarengana
amiengana
Terminatiu
amirenganaino
amiarenganaino
amienganaino
Al·l. direcional
amirenganantz
amiarenganantz
amienganantz
Gen. locatiu
amirenganako
amiarenganako
amienganako :

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.mi/
   * Etimologia: De l'arrel √am i la desinència -i.

### Verb

ami ‎(present amas, passat amis, futur amos, condicional amus, volitiu amu)
* amar, estimar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre ami

## Francès

   * Pronúncia: /a.mi/
   * Etimologia: Del llatí amicus.

### Nom

ami m. ‎(plural amis, femení amie)
* amic

#### Relacionats

* amitié

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre ami

## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.mi/

### Verb

ami
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de amare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de amare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de amare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de amare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de amare

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·mi (2)
# amia
## Basc
### Nom

amia
* absolutiu definit singular de ami

## Occità antic
### Nom

amia f.
* forma alternativa de amiga ‎(«amiga, amant»)
# amiar
## Occità

   * Pronúncia: /a.miˈa/ àudio Bearn (França)

### Verb

amiar
* (gascó) conduir, menar

#### Sinònims

* menar
* condusir
# amiak
## Basc
### Nom

amiak
* absolutiu definit plural de ami
* ergatiu definit singular de ami
# amiant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˈan/ balear /ə.miˈant/, /ə.miˈan/ Occidental: nord-occidental /a.miˈan/ valencià /a.miˈant/, /a.miˈan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del llatí amiantus, del grec antic ᾰ̓μῐ́ᾰντος ‎(amíantos, literalment «sense màcula»), segle XIX.

### Nom

amiant m. ‎(normalment en singular, plural amiants)
* Mineral de color regularment blanc brut, lleuger, trencadís, compost de fils prims, suaus i flexibles.

#### Sinònims

* asbest

#### Traduccions

* Alemany: Asbest $^{(de)}$
* Anglès: asbestos $^{(en)}$
* Àrab: أسبست $^{(ar)}$
* Àzeri: asbest $^{(az)}$
* Bengalí: অ্যাসবেসটস $^{(bn)}$
* Castellà: amianto $^{(es)}$, asbesto $^{(es)}$
* Coreà: 석면 $^{(ko)}$ ‎(seongmyeon)
* Croat: azbest $^{(hr)}$
* Danès: asbest $^{(da)}$
* Esperanto: asbesto $^{(eo)}$
* Finès: asbesti $^{(fi)}$
* Francès: amiante $^{(fr)}$
* Gallec: amianto $^{(gl)}$
* Grec: αμίαντος $^{(el)}$ ‎(amíandos)
* Hebreu: אזבסט $^{(he)}$
* Hindi: अदह $^{(hi)}$
* Hongarès: azbeszt $^{(hu)}$
* Ido: amianto $^{(io)}$
* Indonesi: asbestos $^{(id)}$
* Italià: amianto $^{(it)}$, asbesto $^{(it)}$
* Japonès: 石綿 $^{(ja)}$
* Lituà: asbestas $^{(lt)}$
* Llatí: amianthus $^{(la)}$
* Persa: آزبست $^{(fa)}$
* Portuguès: asbesto $^{(pt)}$
* Romanès: azbest $^{(ro)}$
* Telugu: రాతినార $^{(te)}$
* Txec: azbest $^{(cs)}$
* Xinès: 石棉 $^{(zh)}$ ‎(shímián)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ant (3)
* Anagrames: amanit, amatín, animat, imanta, imantà, matina, matinà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# amiarekin
## Basc
### Nom

amiarekin
* comitatiu definit singular de ami
# amiably
## Anglès

   * Etimologia: De amiable i el sufix -ly.

### Adverbi

amiably ‎(comparatiu more amiably, superlatiu most amiably)
* amablement
# amiamo
## Italià
### Verb

amiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de amare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de amare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de amare
# amiants
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈans/, occidental /a.miˈans/
   * Rimes: -ans

### Nom

amiants m. pl.
* Forma plural de amiant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·ants (3)
* Anagrames: amanits, amansit, animats, imantàs, manatís, manista, matinàs
# alteratorum
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛ.raːˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

alterātōrum
* genitiu masculí plural de alterātus
* genitiu neutre plural de alterātus
# alteratos
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.toːs/

### Adjectiu

alterātōs
* acusatiu masculí plural de alterātus
# alteratus
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.tʊs/
   * Etimologia: Del participi del verb alterō.

### Adjectiu

alterātus m., alterāta f., alterātum n.
* alterat, modificat

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | alterātus | alterāta | alterātum | alterātī | alterātae | alterāta |
| Vocatiu | alterāte | alterāta | alterātum | alterātī | alterātae | alterāta |
| Acusatiu | alterātum | alterātam | alterātum | alterātōs | alterātās | alterāta |
| Genitiu | alterātī | alterātae | alterātī | alterātōrum | alterātārum | alterātōrum |
| Datiu | alterātō | alterātae | alterātō | alterātīs | alterātīs | alterātīs |
| Ablatiu | alterātō | alterātā | alterātō | alterātīs | alterātīs | alterātīs |
# alterau
## Català
### Verb

alterau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alterar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·rau (3)
* Anagrames: alertau, talareu, talàreu, taularé, teulara, teularà
# alterava
## Català
### Verb

alterava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alterar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ra·va (4)
* Anagrama: alertava
# alterats
## Català
### Verb

alterats
* Participi masculí plural del verb alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·rats (3)
* Anagrames: alertats, teatrals
# alteraves
## Català
### Verb

alteraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ra·ves (4)
* Anagrama: alertaves
# alteravi
## Català
### Verb

alteravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ra·vi (4)
* Anagrames: alertavi, altivaré, levitara, levitarà, relativa, vetlaria

## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.wiː/

### Verb

alterāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de alterō
# alteratum
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫ.tɛˈraː.tʊm/

### Adjectiu

alterātum
* nominatiu neutre singular de alterātus
* vocatiu neutre singular de alterātus
* acusatiu masculí singular de alterātus
* acusatiu neutre singular de alterātus

### Verb

alterātum
* supí acusatiu de alterō
# alteraven
## Català
### Verb

alteraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alterar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·ra·ven (4)
* Anagrama: alertaven
# amigrançaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾən.səˈɾe/, occidental /a.mi.ɣɾan.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amigrançaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·ré (5)
# amigrançaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾənˈsa.ɾən/, occidental /a.mi.ɣɾanˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amigrançaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amigrançar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·ren (5)
# amigrançareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mi.ɣɾən.səˈɾɛw/ balear /ə.mi.ɣɾən.səˈɾəw/, /ə.mi.ɣɾən.səˈɾɛw/ Occidental: /a.mi.ɣɾan.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amigrançareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·reu (5)
# amigrançarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mi.ɣɾən.səˈɾɛm/ balear /ə.mi.ɣɾən.səˈɾəm/, /ə.mi.ɣɾən.səˈɾɛm/ Occidental: /a.mi.ɣɾan.saˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

amigrançarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·rem (5)
# amigrançares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾənˈsa.ɾəs/, occidental /a.mi.ɣɾanˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amigrançares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amigrançar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·res (5)
# amigrançarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾən.səˈɾi.ən/, occidental /a.mi.ɣɾan.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amigrançarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·ri·en (6)
# amigrançaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾən.səˈɾi.ə/, occidental /a.mi.ɣɾan.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amigrançaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amigrançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·ri·a (6)
# amigrançaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾən.səˈɾi.əs/, occidental /a.mi.ɣɾan.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amigrançaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·ri·es (6)
# amigrançarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾən.səˈɾa/, occidental /a.mi.ɣɾan.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amigrançarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·rà (5)
# amigrançaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾən.səˈɾas/, occidental /a.mi.ɣɾan.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amigrançaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amigrançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gran·ça·ràs (5)
# aluminum hydroxides
## Anglès
### Nom

aluminum hydroxides
* forma plural de aluminum hydroxide
# aluminjum
## Maltès
### Nom

aluminjum
* alumini