OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acostam
## Català
### Verb

acostam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·tam (3)
* Anagrama: mascota
# acostaia
## Català
### Verb

acostaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acostar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acostar.
# abjuros
## Català
### Verb

abjuros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abjurar.
# abjuràsseu
## Català
### Verb

abjuràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# abjuràieu
## Català
### Verb

abjuràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abjurar.
# abjuràreu
## Català
### Verb

abjuràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abjurar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# abjuràs
## Català
### Verb

abjuràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# abjuràssim
## Català
### Verb

abjuràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# abjurà
## Català
### Verb

abjurà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abjurar.
# abjuràrem
## Català
### Verb

abjuràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abjurar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·ju·rà·rem (4)
* Anagrama: marbrejau
# abjuràssem
## Català
### Verb

abjuràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abjurar.
# accantonaste
## Italià
### Verb

accantonaste
* segona persona plural (voi) del passat de accantonare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de accantonare
# accantonatisi
## Italià
### Verb

accantonatisi
* participi passat masculí plural de accantonarsi
# accantonata
## Italià
### Verb

accantonata
* participi passat femení singular de accantonare
# accantonatesi
## Italià
### Verb

accantonatesi
* participi passat femení plural de accantonarsi
# accantonatevi
## Italià
### Verb

accantonatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de accantonarsi
# accantonassimo
## Italià
### Verb

accantonassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de accantonare
# accantonasti
## Italià
### Verb

accantonasti
* segona persona singular (tu) del passat de accantonare
# accantonatasi
## Italià
### Verb

accantonatasi
* participi passat femení singular de accantonarsi
# accantonate
## Italià
### Verb

accantonate
* participi passat femení plural de accantonare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de accantonare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de accantonare
# accantonati
## Italià
### Verb

accantonati
* participi passat masculí plural de accantonare
# acollirem
## Català
### Verb

acollirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·rem (4)
* Anagrames: collaríem, col·laríem, col·limaré
# acollires
## Català
### Verb

acollires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acollir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·res (4)
* Anagrames: acollir-se, collaries, col·laries, escollira, escollirà, oscil·laré
# acollirien
## Català
### Verb

acollirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·ri·en (5)
* Anagrama: encolliria
# acolliries
## Català
### Verb

acolliries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·ri·es (5)
* Anagrama: escolliria
# acolliren
## Català
### Verb

acolliren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acollir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·ren (4)
* Anagrames: collarien, col·larien, conillaré, conillera, Conillera, encollira, encollirà
# acollireu
## Català
### Verb

acollireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·reu (4)
* Anagrames: collaríeu, col·laríeu
# acolliria
## Català
### Verb

acolliria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acollir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acollir.
# acolliriva
## Català
### Verb

acolliriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acollir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acollir.
# acolliriven
## Català
### Verb

acolliriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acollir.
# acollirives
## Català
### Verb

acollirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acollir.
# acaçasses
## Català
### Verb

acaçasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaço
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈka.su/ balear /əˈka.so/, /əˈka.su/ Occidental: /aˈka.so/
   * Rimes: -aso

### Verb

acaço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acaçar.
# acaçassin
## Català
### Verb

acaçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçassis
## Català
### Verb

acaçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçaven
## Català
### Verb

acaçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acaçar.
# acaçaves
## Català
### Verb

acaçaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acaçar.
# acaçau
## Català
### Verb

acaçau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acaçar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acaçar.
# acaçava
## Català
### Verb

acaçava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acaçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acaçar.
# accovonammo
## Italià
### Verb

accovonammo
* primera persona plural (noi) del passat de accovonare
# accovonassimo
## Italià
### Verb

accovonassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de accovonare
# accovonasse
## Italià
### Verb

accovonasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de accovonare
# accovonassero
## Italià
### Verb

accovonassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de accovonare
# accovonano
## Italià
### Verb

accovonano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de accovonare
# accovonarono
## Italià
### Verb

accovonarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de accovonare
# accovonassi
## Italià
### Verb

accovonassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de accovonare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de accovonare
# accovonando
## Italià
### Verb

accovonando
* gerundi de accovonare
# accovonante
## Italià
### Verb

accovonante
* participi present de accovonare
# accovonare
## Italià

   * Pronúncia: /ak.ko.voˈnaː.re/
   * Etimologia: De covone.

### Verb

accovonare trans.
* agarbonar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·co·vo·nà·re (5)
# aconduïsquen
## Català
### Verb

aconduïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aconduir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aconduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·du·ïs·quen (5)
* Anagrama: aconduesquin
# aconduïren
## Català
### Verb

aconduïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aconduir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduïsc
## Català
### Verb

aconduïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aconduir.
# aconduïra
## Català
### Verb

aconduïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduïsques
## Català
### Verb

aconduïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aconduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·du·ïs·ques (5)
* Anagrama: aconduesquis
# aconduïgueu
## Català
### Verb

aconduïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduïres
## Català
### Verb

aconduïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aconduir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·du·ï·res (5)
* Heterograma de 10 lletres (acdeinorsu)
* Anagrama: considerau
# aconduïsca
## Català
### Verb

aconduïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aconduir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aconduir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aconduir.
# aconduïssen
## Català
### Verb

aconduïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# abrir juego
## Castellà
### Verb

abrir juego intr.
* (futbol) obrir joc

### Vegeu també

* abrir juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# abrir la raqueta
## Castellà
### Verb

abrir la raqueta intr.
* (golf, esports de raqueta) obrir la cara

#### Sinònims

* abrir la cara

### Vegeu també

* abrir la raqueta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# abris
## Francès

   * Pronúncia: /aˈbʁi/

### Nom

abris m. pl.
* forma plural de abri

## Gallec
### Nom

abris m. pl.
* forma plural de abril
# abrir la cara
## Castellà
### Verb

abrir la cara intr.
* (golf, esports de raqueta) obrir la cara

#### Sinònims

* abrir la raqueta

### Vegeu també

* abrir la cara. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# abriré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾiˈɾe\
       Americà: alt /a.bɾiˈɾe/, baix \a.βɾiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abriré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abrir
# abriu
## Català
### Verb

abriu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrivar.

## Occità

   * Pronúncia: /aˈbɾiw/
   * Àudio: Bearn

### Nom

abriu m. ‎(plural abrius)
* (gascó) forma alternativa de abril
# abrir espacio
## Castellà
### Verb

abrir espacio intr.
* (esports de pilota) obrir espai

### Vegeu també

* abrir espacio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# abrir líneas
## Castellà
### Verb

abrir líneas intr.
* (futbol) obrir línies

### Vegeu també

* abrir líneas. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# abrirse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈβɾiɾ.se\
       Americà: alt /aˈbɾiɾ.s(e)/, baix \aˈβɾiɾ.se\
   * Rimes: -iɾse

### Verb

abrirse intr. pron. ‎(present me abro, passat me abrí, futur me abriré)
* forma pronominal de abrir
* (pilota) obrir-se

### Vegeu també

* abrirse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# acienta
## Català
### Verb

acienta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acientar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·ta (4)
* Anagrama: tacaien
# acientara
## Català
### Verb

acientara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·ta·ra (5)
* Anagrames: acatarien, atacarien, atracaien
# acientam
## Català
### Verb

acientam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tam (4)
* Anagrames: cantàiem, tancàiem
# acientades
## Català
### Verb

acientades
* Participi femení plural del verb acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·ta·des (5)
* Anagrama: destacaien
# aciencí
## Català
### Verb

aciencí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aciençar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·cí (4)
* Anagrama: ciència
# acient
## Català
### Verb

acient
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·ent (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceint)
* Anagrama: caient
# acientar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.si.ənˈta/ Occidental: nord-occidental /a.si.enˈta/ valencià /a.si.enˈtaɾ/, /a.si.enˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acientà
   * Etimologia: Del prefix a- i cient.

### Verb

acientar trans.
* Assabentar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aciento, acienta, acientem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tar (4)
* Anagrames: cantaire, cartenia, caterina, Caterina, ceratina, creatina, tacarien, tencaria, terciana, trencaia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acientaran
## Català
### Verb

acientaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acientar.
# acesulfamo K
## Castellà
### Nom

acesulfamo K m.
* acesulfam K

#### Sinònims

* E950, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acesulfamo K. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 10 juny 2014].
# acesulfamos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θe.sulˈfa.mos/, meridional /a.θe.sulˈfa.moh/
       Americà: alt /a.s(e).sulˈfa.mos/, baix /a.se.sulˈfa.moh/, austral /a.se.sulˈfa.mos/
   * Rimes: -amos

### Nom

acesulfamos m. pl.
* forma plural de acesulfamo
# acesulfamo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.θe.sulˈfa.mo/
       Americà: alt /a.s(e).sulˈfa.mo/, baix /a.se.sulˈfa.mo/
   * Rimes: -amo

### Nom

acesulfamo m. ‎(plural acesulfamos)
* (química) acesulfam

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·sul·fa·mo (5)

### Vegeu també

* acesulfamo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# acetaboli
## Italià

   * Pronúncia: /a.t͡ʃeˈtaː.bo.li/

### Nom

acetaboli m. pl.
* forma plural de acetabolo
# acetabolo
## Italià

   * Pronúncia: /a.t͡ʃeˈtaː.bo.lo/

### Nom

acetabolo m. ‎(plural acetaboli)
* acetàbul

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·tà·bo·lo (5)
# aces
## Anglès
### Nom

aces
* forma plural de ace

## Francès

   * Pronúncia: /ɛjs/

### Nom

aces m. pl.
* forma plural de ace
# acesulfame K
## Anglès
### Nom

acesulfame K ‎(incomptable)
* acesulfam K

#### Sinònims

* E950, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* acesulfame K. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 10 juny 2014].
# acesulfames
## Anglès
### Nom

acesulfames
* forma plural de acesulfame
# acesulfame
## Anglès
### Nom

acesulfame ‎(plural acesulfames)
* (química) acesulfam

### Vegeu també

* acesulfame. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# acet-
## Català
### Prefix

acet-
* Forma alternativa de aceto-. (usat davant vocal)

#### Traduccions

* Anglès: acet- $^{(en)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# abrons
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾons/, occidental /aˈbɾons/
   * Rimes: -ons

### Nom

abrons m. pl.
* Forma plural de abró.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·brons (2)
* Heterograma de 6 lletres (abnors)
* Anagrames: barons, bornàs, braons
# abronzar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.βɾunˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a-, bronze i la desinència -ar, calc de l'italià abbronzare.

### Verb

abronzar trans.
* (alguerès) bronzejar, embrunir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·zar (3)
* Anagrames: bronzara, bronzarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# abronzarem
## Català
### Verb

abronzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·za·rem (4)
# abronza
## Català
### Verb

abronza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abronzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·za (3)
# abronzada
## Català
### Verb

abronzada
* Participi femení singular del verb abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·za·da (4)
# abronzant
## Català
### Verb

abronzant
* Gerundi del verb abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·zant (3)
# abronzaran
## Català
### Verb

abronzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·za·ran (4)
# abronzaren
## Català
### Verb

abronzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·za·ren (4)
# abronz
## Català
### Verb

abronz
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bronz (2)
* Heterograma de 6 lletres (abnorz)
* Anagrames: bronza, bronzà
# abronzades
## Català
### Verb

abronzades
* Participi femení plural del verb abronzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bron·za·des (4)
# acordelar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.koɾ.ðeˈlaɾ\
       Americà: alt \a.k(o)ɾ.ðeˈlaɾ\, baix \a.koɾ.ðeˈlaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Nom

acordelar trans. ‎(present acordelo, passat acordelé, futur acordelaré)
* soguejar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·de·lar (4)
# acordellara
## Català
### Verb

acordellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordellar.
# acordellam
## Català
### Verb

acordellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acordellar.
# acordelaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.koɾ.ðe.laˈɾe\
       Americà: alt \a.k(o)ɾ.ðe.laˈɾe\, baix \a.koɾ.ðe.laˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

acordelaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acordelar
# acordell
## Català
### Verb

acordell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acordellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: decol·lar
# acordella
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kurˈde.ʎə/ balear /ə.koɾˈðe.ʎə/, /ə.kurˈðe.ʎə/ Occidental: /a.koɾˈðe.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

acordella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acordellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acordellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·de·lla (4)
* Anagrama: coradella
# acordellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.dəˈʎa/ balear /ə.koɾ.ðəˈʎa/, /ə.kur.ðəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.kor.ðeˈʎa/ valencià /a.koɾ.ðeˈʎaɾ/, /a.koɾ.ðeˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acordellà
   * Etimologia: Del prefix a- i cordell.

### Verb

acordellar intr.
* (balear, valencià) Forma alternativa de acordillar.

#### Derivats

* acordellament

#### Relacionats

* encordellar

#### Conjugació

Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·de·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# acoparien
## Català
### Verb

acoparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ri·en (5)
* Anagrama: apocarien
# acoparies
## Català
### Verb

acoparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ri·es (5)
* Anagrames: apocaries, separació
# acoparan
## Català
### Verb

acoparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ran (4)
* Anagrames: apocaran, caponarà
# acoparia
## Català
### Verb

acoparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acopar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ri·a (5)
* Anagrama: apocaria
# acopariva
## Català
### Verb

acopariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acopar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acopar.
# acopares
## Català
### Verb

acopares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acopar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·res (4)
* Anagrames: acopar-se, apocar-se, apocares
# acopareu
## Català
### Verb

acopareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·reu (4)
* Anagrames: apocareu, apocàreu
# acoparem
## Català
### Verb

acoparem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·rem (4)
* Anagrames: apocarem, apocàrem
# acoparen
## Català
### Verb

acoparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acopar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pa·ren (4)
* Anagrames: apocaren, caponaré
# aclapen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.pən/, occidental /aˈkɫa.pen/
   * Rimes: -apen

### Verb

aclapen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aclapar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclapar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pen (3)
* Anagrames: aplacen, palenca
# aclapes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.pəs/, occidental /aˈkɫa.pes/
   * Rimes: -apes

### Verb

aclapes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclapar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pes (3)
* Anagrames: aplaces, aplacés
# aclapessen
## Català
### Verb

aclapessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pes·sen (4)
* Anagrama: aplacessen
# aclapessis
## Català
### Verb

aclapessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pes·sis (4)
* Anagrames: aplacessis, aplicasses
# aclape
## Català
### Verb

aclape
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclapar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclapar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclapar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclapar.
# aclapem
## Català
### Verb

aclapem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclapar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aclapar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pem (3)
* Anagrama: aplacem