OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# neuleixis
## Català
### Verb

neuleixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb neulir-se.
# neulessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəwˈɫe.sən/, occidental /newˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

neulessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb neular-se.
# napejàs
## Català
### Verb

napejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb napejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb napejar.
# napejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.pəˈʒa.βən/ balear /nə.pəˈd͡ʒa.vən/, /nə.pəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /na.peˈʒa.βen/ valencià /na.peˈd͡ʒa.ven/, /na.peˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

napejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de napejar.
# napejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.pəˈʒa.ɾəw/ balear /nə.pəˈd͡ʒa.ɾəw/, /nə.pəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /na.peˈʒa.ɾew/, valencià /na.peˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

napejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de napejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb napejar.
# napejau
## Català
### Verb

napejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de napejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb napejar.
# napejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.pəˈʒa.βəs/ balear /nə.pəˈd͡ʒa.vəs/, /nə.pəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /na.peˈʒa.βes/ valencià /na.peˈd͡ʒa.ves/, /na.peˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

napejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de napejar.
# napejo
## Català
### Verb

napejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de napejar.
# napejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.pəˈʒa.βə/ balear /nə.pəˈd͡ʒa.və/, /nə.pəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /na.peˈʒa.βa/ valencià /na.peˈd͡ʒa.va/, /na.peˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

napejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de napejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de napejar.
# napejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.pəˈʒa.ɾəm/ balear /nə.pəˈd͡ʒa.ɾəm/, /nə.pəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /na.peˈʒa.ɾem/, valencià /na.peˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

napejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de napejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb napejar.
# napejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nə.pəˈʒa/ balear /nə.pəˈd͡ʒa/, /nə.pəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /na.peˈʒa/, valencià /na.peˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

napejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de napejar.
# nitriranno
## Italià
### Verb

nitriranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de nitrire
# nitrirebbe
## Italià
### Verb

nitrirebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de nitrire
# nitrique
## Francès

   * Pronúncia: /niˈtʁik/

### Adjectiu

nitrique inv. ‎(plural nitriques)
* nítric -a
# nitrirai
## Italià
### Verb

nitrirai
* segona persona singular (tu) del futur de nitrire
# nitrire
## Italià

   * Pronúncia: /niˈtriː.re/
   * Etimologia: Potser del llatí hinnire.

### Verb

nitrire intr.
* renillar, aïnar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ni·trì·re (3)
# nitrirebbero
## Italià
### Verb

nitrirebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de nitrire
# nitrirei
## Italià
### Verb

nitrirei
* primera persona singular (io) del condicional de nitrire
# nitriques
## Francès

   * Pronúncia: /nitˈʁik/

### Adjectiu

nitriques inv. pl.
* forma plural de nitrique
# nitriremmo
## Italià
### Verb

nitriremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de nitrire
# negueguéssou
## Català
### Verb

negueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
# neguek
## Basc
### Nom

neguek
* ergatiu definit plural de negu
# negueguessen
## Català
### Verb

negueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
# neguei
## Basc
### Nom

neguei
* datiu definit plural de negu
# negueguessa
## Català
### Verb

negueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
# negueguesses
## Català
### Verb

negueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.

### Miscel·lània

* Anagrama: segueguessen
# neguegueu
## Català
### Verb

neguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb negar.
# negueix
## Català antic
### Adverbi

negueix
* forma alternativa de neix
    «Con la luna és en pus baix loch que les altres steles, ella obra en les coses que són assí baix pus tost que les altres; que com ella creix, los pexos crexen en lurs closcas; negueix la mar creix e lança les grans flotes.» (Llibre del Tresor, segle XV)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA, CIVAL
# neguegués
## Català
### Verb

neguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb negar.
# ocupessis
## Català
### Verb

ocupessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cu·pes·sis (4)
* Anagrama: copséssiu
# ocupessen
## Català
### Verb

ocupessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.
# ocupesses
## Català
### Verb

ocupesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cu·pes·ses (4)
* Anagrama: copsésseu
# ocupessi
## Català
### Verb

ocupessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·cu·pes·si (4)
* Anagrama: copéssiu
# ocupi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈku.pi/ balear /oˈku.pi/, /uˈku.pi/ Occidental: /oˈku.pi/
   * Rimes: -upi

### Verb

ocupi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ocupar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ocupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ocupar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ocupar.
# ocupin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈku.pin/ balear /oˈku.pin/, /uˈku.pin/ Occidental: /oˈku.pin/
   * Rimes: -upin

### Verb

ocupin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ocupar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ocupar.
# ocupessa
## Català
### Verb

ocupessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.

### Miscel·lània

* Anagrama: copàsseu
# ocupessin
## Català
### Verb

ocupessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ocupar.
# ocupeu
## Català
### Verb

ocupeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ocupar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ocupar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ocupar.
# ocupis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uˈku.pis/ balear /oˈku.pis/, /uˈku.pis/ Occidental: /oˈku.pis/
   * Rimes: -upis

### Verb

ocupis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ocupar.
# napin
## Català

   * Pronúncia: /ˈna.pin/
   * Rimes: -apin

### Verb

napin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb napar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb napar.
# napesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈpe.səs/, occidental /naˈpe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

napesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb napar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·pes·ses (3)
* Anagrames: penasses, pensessa, pesassen
# napeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nəˈpɛw/ balear /nəˈpəw/, /nəˈpɛw/ Occidental: /naˈpew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

napeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de napar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb napar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb napar.

### Miscel·lània

* Anagrama: penau
# napi
## Català

   * Pronúncia: /ˈna.pi/
   * Rimes: -api

### Verb

napi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de napar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb napar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb napar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb napar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·pi (2)
* Anagrames: naip, Piña
# napessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈpe.sis/, occidental /naˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

napessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb napar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·pes·sis (3)
* Anagrames: espasins, penassis, pesassin, pisassen
# napis
## Català

   * Pronúncia: /ˈna.pis/
   * Rimes: -apis

### Verb

napis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb napar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: na·pis (2)
* Anagrames: naips, panís, pansí, pinsà
# napo
## Català
### Verb

napo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de napar.
# napessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /nəˈpe.sin/, occidental /naˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

napessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb napar.

### Miscel·lània

* Anagrama: penassin
# napkin rash
## Anglès
### Nom

napkin rash
* (medicina) borradura dels bolquers

### Vegeu també

* napkin rash. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# normativitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βi.d͡zəˈɾi.ə/ balear /noɾ.mə.ti.vi.d͡zəˈɾi.ə/, /nur.mə.ti.vi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βi.d͡zaˈɾi.a/ valencià /noɾ.ma.ti.vi.zaˈɾi.a/, /noɾ.ma.ti.βi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

normativitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de normativitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de normativitzar.
# normativitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βiˈd͡za.ɾən/ balear /noɾ.mə.ti.viˈd͡za.ɾən/, /nur.mə.ti.viˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βiˈd͡za.ɾen/ valencià /noɾ.ma.ti.viˈza.ɾen/, /noɾ.ma.ti.βiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

normativitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de normativitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb normativitzar.
# normativitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βiˈd͡za.ɾəs/ balear /noɾ.mə.ti.viˈd͡za.ɾəs/, /nur.mə.ti.viˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βiˈd͡za.ɾes/ valencià /noɾ.ma.ti.viˈza.ɾes/, /noɾ.ma.ti.βiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

normativitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de normativitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb normativitzar.
# normativitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βi.d͡zəˈɾas/ balear /noɾ.mə.ti.vi.d͡zəˈɾas/, /nur.mə.ti.vi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βi.d͡zaˈɾas/ valencià /noɾ.ma.ti.vi.zaˈɾas/, /noɾ.ma.ti.βi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

normativitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de normativitzar.
# normativitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βi.d͡zəˈɾɛw/ balear /noɾ.mə.ti.vi.d͡zəˈɾəw/, /nur.mə.ti.vi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βi.d͡zaˈɾew/ valencià /noɾ.ma.ti.vi.zaˈɾew/, /noɾ.ma.ti.βi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

normativitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de normativitzar.
# normativitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βi.d͡zəˈɾi.ən/ balear /noɾ.mə.ti.vi.d͡zəˈɾi.ən/, /nur.mə.ti.vi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βi.d͡zaˈɾi.en/ valencià /noɾ.ma.ti.vi.zaˈɾi.en/, /noɾ.ma.ti.βi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

normativitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de normativitzar.
# normativitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βi.d͡zəˈɾi.əs/ balear /noɾ.mə.ti.vi.d͡zəˈɾi.əs/, /nur.mə.ti.vi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βi.d͡zaˈɾi.es/ valencià /noɾ.ma.ti.vi.zaˈɾi.es/, /noɾ.ma.ti.βi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

normativitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de normativitzar.
# normativitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nur.mə.ti.βi.d͡zəˈɾa/ balear /noɾ.mə.ti.vi.d͡zəˈɾa/, /nur.mə.ti.vi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /nor.ma.ti.βi.d͡zaˈɾa/ valencià /noɾ.ma.ti.vi.zaˈɾa/, /noɾ.ma.ti.βi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

normativitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de normativitzar.
# novissimus
## Llatí

   * Pronúncia: /nɔˈwɪs.sɪ.mʊs/

### Adjectiu

novissimus m., novissima f., novissimum n.
* forma superlativa de novus

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | novissimus | novissima | novissimum | novissimī | novissimae | novissima |
| Vocatiu | novissime | novissima | novissimum | novissimī | novissimae | novissima |
| Acusatiu | novissimum | novissimam | novissimum | novissimōs | novissimās | novissima |
| Genitiu | novissimī | novissimae | novissimī | novissimōrum | novissimārum | novissimōrum |
| Datiu | novissimō | novissimae | novissimō | novissimīs | novissimīs | novissimīs |
| Ablatiu | novissimō | novissimā | novissimō | novissimīs | novissimīs | novissimīs |
# novus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.wʊs/
   * Etimologia: De l'arrel indoeuropea *néwos-, amb cognat en sànscrit नव ‎(nava) i en grec antic νέος ‎(néos).

### Adjectiu

novus m., nova f., novum n. ‎(comparatiu novior, superlatiu novissimus)
* nou

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | novus | nova | novum | novī | novae | nova |
| Vocatiu | nove | nova | novum | novī | novae | nova |
| Acusatiu | novum | novam | novum | novōs | novās | nova |
| Genitiu | novī | novae | novī | novōrum | novārum | novōrum |
| Datiu | novō | novae | novō | novīs | novīs | novīs |
| Ablatiu | novō | novā | novō | novīs | novīs | novīs |
# novorum
## Llatí

   * Pronúncia: /nɔˈwoː.rʊm/

### Adjectiu

novōrum
* genitiu masculí plural de novus
* genitiu neutre plural de novus
# novvortoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /novˈvor.toj/
   * Rimes: -ortoj

### Nom

novvortoj
* forma plural de novvorto

### Miscel·lània

* Síl·labes: nov·vor·toj (3)
# novissimum
## Llatí

   * Pronúncia: /nɔˈwɪs.sɪ.mʊm/

### Adjectiu

novissimum
* nominatiu neutre singular de novissimus
* vocatiu neutre singular de novissimus
* acusatiu masculí singular de novissimus
* acusatiu neutre singular de novissimus
# novius
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.wɪ.ʊs/

### Adjectiu

novius
* nominatiu neutre singular de novior
* vocatiu neutre singular de novior
* acusatiu neutre singular de novior
# novum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.wʊm/

### Adjectiu

novum
* nominatiu neutre singular de novus
* vocatiu neutre singular de novus
* acusatiu masculí singular de novus
* acusatiu neutre singular de novus
# novvorto
## Esperanto

   * Pronúncia: /novˈvor.to/
   * Rimes: -orto
   * Etimologia: De l'arrel √nov i vorto ‎(literalment «nou mot»).

### Nom

novvorto ‎(acusatiu novvorton, plural novvortoj, plural acusatiu novvortojn)
* neologisme

#### Sinònims

* neologismo

### Miscel·lània

* Síl·labes: nov·vor·to (3)
# novo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.woː/

### Adjectiu

novō
* datiu masculí singular de novus
* datiu neutre singular de novus
* ablatiu masculí singular de novus
* ablatiu neutre singular de novus

## Portuguès

   * Pronúncia: /ˈno.vu/ àudio
   * Etimologia: Del llatí novus.

### Adjectiu

novo m. ‎(femení nova, plural masculí novos, plural femení novas)
* nou
    Comprei um carro novo.He comprat un cotxe nou.
* jove
    Ele é novo demais para assistir isso.Ell és massa jove per anar-hi.
    Ela é a minha irmã mais nova.Ella és la meva germana petita.

#### Antònims

* velho, antigo

### Nom

novo
* novetat
    O novo me assusta.Les novetats m'espanten.
# novos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.woːs/

### Adjectiu

novōs
* acusatiu masculí plural de novus
# oferís
## Català
### Verb

oferís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferírem
## Català
### Verb

oferírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de oferir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferíssem
## Català
### Verb

oferíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferíeu
## Català
### Verb

oferíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de oferir.
# oferísseu
## Català
### Verb

oferísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferíssim
## Català
### Verb

oferíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferíssiu
## Català
### Verb

oferíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# oferíreu
## Català
### Verb

oferíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de oferir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb oferir.
# notoriously
## Anglès

   * Pronúncia: /nəˈtɔːɹɪəsli/
   * Etimologia: De notorious i el sufix -ly.

### Adverbi

notoriously ‎(comparatiu more notoriously, superlatiu most notoriously)
* notòriament
# notos
## Català
### Verb

notos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb notar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnoː.toːs/

### Adjectiu

nōtōs
* acusatiu masculí plural de nōtus
# notitiis
## Llatí

   * Pronúncia: /noːˈtɪ.tɪ.iːs/

### Nom

nōtitiīs
* datiu plural de nōtitia
* ablatiu plural de nōtitia
# notorum
## Llatí

   * Pronúncia: /noːˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

nōtōrum
* genitiu masculí plural de nōtus
* genitiu neutre plural de nōtus
# notitiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /noː.tɪ.tɪˈaː.rʊm/

### Nom

nōtitiārum
* genitiu plural de nōtitia
# notitias
## Llatí

   * Pronúncia: /noːˈtɪ.tɪ.aːs/

### Nom

nōtitiās
* acusatiu plural de nōtitia
# noto
## Català
### Verb

noto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de notar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb notar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb notar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈnɔ.toː/
   * Etimologia: Forma alternativa de gnoscō.

### Verb

notō ‎(1a present$^?$), notās ‎(2a present), notāre ‎(infinitiu), notāvī ‎(perfet), notātum ‎(supí)
* conèixer, jo conec, saber jo sé
* notar, jo noto
* anotar, jo anoto

### Adjectiu

nōtō
* datiu masculí singular de nōtus
* datiu neutre singular de nōtus
* ablatiu masculí singular de nōtus
* ablatiu neutre singular de nōtus
# notorietat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nu.tu.ɾi.əˈtat/ balear /no.to.ɾi.əˈtat/, /nu.tu.ɾi.əˈtat/ Occidental: /no.to.ɾi.eˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí notorietas.

### Nom

notorietat f. ‎(plural notorietats)
* Qualitat de la cosa o la persona que destaca d'entre la resta.
* Que és de coneixença pública.

#### Sinònims

* popularitat

#### Traduccions

* Alemany: Bekanntheit $^{(de)}$ f.
* Anglès: notoriety $^{(en)}$
* Castellà: notoriedad $^{(es)}$
* Francès: notoriété $^{(fr)}$
* Italià: notorietà $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: no·to·ri·e·tat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# notorious
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

notorious ‎(comparatiu more notorious, superlatiu most notorious)
* notori

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# niquelaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ni.kə.ɫəˈɾe/, occidental /ni.ke.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

niquelaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de niquelar.
# niquelaríveu
## Català
### Verb

niquelaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de niquelar.
# niquelassin
## Català
### Verb

niquelassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb niquelar.
# niquelassis
## Català
### Verb

niquelassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb niquelar.
# niquelaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ni.kə.ɫəˈɾi.əw/, occidental /ni.ke.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

niquelaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de niquelar.
# numismatici
## Italià

   * Pronúncia: /nu.miˈzmaː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

numismatici m. pl.
* forma plural de numismatico
# numismatiche
## Italià

   * Pronúncia: /nu.miˈzmaː.ti.ke/

### Adjectiu

numismatiche f. pl.
* forma plural de numismatica
# numismàtica
## Català

   * Pronúncia: oriental /nu.mizˈma.ti.kə/, occidental /nu.mizˈma.ti.ka/
   * Rimes: -atika

### Nom

numismàtica f. ‎(plural numismàtiques)
* Forma femenina de numismàtic.
* Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

#### Traduccions

* Anglès: numismatics $^{(en)}$
* Castellà: numismática $^{(es)}$
* Francès: nimismatique $^{(fr)}$
* Italià: numismatica $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: nu·mis·mà·ti·ca (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# numismàtic
## Català

   * Pronúncia: /nu.mizˈma.tik/
   * Rimes: -atik
   * Etimologia: Del llatí numisma i el sufix -ic, del grec antic νομισματική ‎(nomismatikḗ, «de les monedes»), de νομισμα ‎(nomisma, «moneda d'ús legal»), de νόμος ‎(nómos, «usatge») i del verb νέμω ‎(némō, «distribuir»), segle XIX.

### Nom

numismàtic m. ‎(plural numismàtics, femení numismàtica)
* Persona interessada en l'estudi de les monedes.

#### Traduccions

* Anglès: numismatic $^{(en)}$
* Castellà: numismático $^{(es)}$
* Francès: numismatic $^{(fr)}$
* Italià: numismatico $^{(it)}$
* Occità: numismatic $^{(oc)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: nu·mis·mà·tic (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# numismáticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /nu.mizˈma.ti.kas/, meridional /nu.mihˈma.ti.kah/
       Americà: alt /nu.mizˈma.ti.k(a)s/, baix /nu.mihˈma.ti.kah/, austral /nu.mihˈma.ti.kas/
   * Rimes: -atikas

### Nom

numismáticas f. pl.
* forma plural de numismática