OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abadien
## Basc
### Nom

abadien
* genitiu definit plural de abadia
# abadiek
## Basc
### Nom

abadiek
* ergatiu definit plural de abadia
# abadientzat
## Basc
### Nom

abadientzat
* benefactiu definit plural de abadia
# abadies
## Català
### Nom

abadies f. pl.
* Forma plural de abadia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·di·es (4)
* Anagrama: badaies
# abadiaz
## Basc
### Nom

abadiaz
* instrumental indefinit de abadia
* instrumental definit singular de abadia
# abadiengatik
## Basc
### Nom

abadiengatik
* causal definit plural de abadia
# abadietako
## Basc
### Nom

abadietako
* genitiu locatiu definit plural de abadia
# acaramel·laré
## Català
### Verb

acaramel·laré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acaramel·lar.
# acaramel·laríeu
## Català
### Verb

acaramel·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acaramel·lar.
# acaramel·laries
## Català
### Verb

acaramel·laries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acaramel·lar.
# acaramel·laràs
## Català
### Verb

acaramel·laràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acaramel·lar.
# acaramel·lassin
## Català
### Verb

acaramel·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramel·lassen
## Català
### Verb

acaramel·lassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramel·lasses
## Català
### Verb

acaramel·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramel·larien
## Català
### Verb

acaramel·larien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acaramel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·mel·la·ri·en (7)
* Anagrama: encaramel·laria
# acaramel·larà
## Català
### Verb

acaramel·larà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acaramel·lar.
# accedíreu
## Català
### Verb

accedíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de accedir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accedir.
# accedixo
## Català
### Verb

accedixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de accedir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb accedir.
# accedixes
## Català
### Verb

accedixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de accedir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb accedir.

### Miscel·lània

* Anagrama: excedisca
# accedixos
## Català
### Verb

accedixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb accedir.
# accedo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \akˈθe.ðo\
       Americà: alt /akˈse.do/, baix \akˈse.ðo\
   * Rimes: -edo

### Verb

accedo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acceder

## Llatí

   * Pronúncia: /akˈkeː.doː/
   * Etimologia: Del prefix ad- i cēdō

### Verb

accēdō ‎(1a present$^?$), accēdis ‎(2a present), accēdere ‎(infinitiu), accessī ‎(perfet), accessum ‎(supí)
* accedir, jo accedeixo

#### Variants

* adcēdō

#### Derivats

* accēdenter
* accessibilis
* accessiō
* accessitō
* accessus
* arcessō
# accedí
## Català
### Verb

accedí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de accedir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de accedir.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ak.θeˈði\
       Americà: alt /ak.s(e)ˈdi/, baix \ak.seˈði\
   * Rimes: -i

### Verb

accedí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acceder
# accedixen
## Català
### Verb

accedixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de accedir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb accedir.
# accedíeu
## Català
### Verb

accedíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de accedir.
# accedírem
## Català
### Verb

accedírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de accedir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accedir.
# abstenguéssiu
## Català
### Verb

abstenguéssiu
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·ten·gués·siu (4)
* Anagrama: abstinguésseu
# abstenien
## Català
### Verb

abstenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abstenir-se.
# abstenies
## Català
### Verb

abstenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abstenir-se.
# abstengués
## Català
### Verb

abstengués
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
* (balear, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.
# abstenguéssim
## Català
### Verb

abstenguéssim
* (balear, alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·ten·gués·sim (4)
* Anagrama: abstinguéssem
# abstenim
## Català
### Verb

abstenim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·te·nim (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeimnst)
* Anagrama: ambients
# abstenguí
## Català
### Verb

abstenguí
* (literari, balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·ten·guí (3)
* Heterograma de 9 lletres (abeginstu)
* Anagrames: abstingué, sabiguent
# abstenia
## Català
### Verb

abstenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abstenir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abstenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·te·ni·a (4)
* Anagrames: abastien, bastaien, esbatani, esbataní
# abstenguérem
## Català
### Verb

abstenguérem
* (literari, balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abstenir-se.
# abstenguéreu
## Català
### Verb

abstenguéreu
* (literari, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abstenir-se.
# abrillante
## Català
### Verb

abrillante
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrillantar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abrillantar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abrillantar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abrillantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·llan·te (4)
* Anagrama: alliberant
# abrillantegueu
## Català
### Verb

abrillantegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillanteguesses
## Català
### Verb

abrillanteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantaven
## Català
### Verb

abrillantaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abrillantar.
# abrillantavi
## Català
### Verb

abrillantavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abrillantar.
# abrillantavo
## Català
### Verb

abrillantavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrillantar.
# abrillanteguem
## Català
### Verb

abrillanteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillantaves
## Català
### Verb

abrillantaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abrillantar.
# abrillanteguessa
## Català
### Verb

abrillanteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# abrillanteguessen
## Català
### Verb

abrillanteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrillantar.
# accessory nerves
## Anglès
### Nom

accessory nerves
* forma plural de accessory nerve
# accessòriament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈmen/ balear /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈment/, /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈmen/ valencià /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈment/, /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De accessori i el sufix -ment.

### Adverbi

accessòriament
* D'una manera accessòria.

#### Sinònims

* de passada, d'esquitllada, incidentalment

#### Traduccions

* Anglès: accessorily $^{(en)}$
* Castellà: accesoriamente $^{(es)}$
* Francès: accessoirement $^{(fr)}$
* Italià: accessoriamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ces·sò·ri·a·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# accesule
## Romanès
### Nom

accesule
* vocatiu singular de acces
# accessory
## Anglès

   * Pronúncia: /ækˈsɛs.ə.ɹi/

### Nom

accessory ‎(plural accessories)
* accessori

### Vegeu també

* accessory. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# accesul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

accesul
* nominatiu i acusatiu definit singular de acces
# accesului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

accesului
* genitiu i datiu definit singular de acces
# accetta
## Italià
### Verb

accetta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de accettare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de accettare
# accessory nerve
## Anglès
### Nom

accessory nerve ‎(plural accessory nerves)
* (anatomia) nervi accessori, nervi espinal cranial

### Vegeu també

* accessory nerve. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# accessum
## Llatí

   * Pronúncia: /akˈkɛs.sʊm/

### Verb

accessum
* supí acusatiu de accēdō
# acimàveu
## Català
### Verb

acimàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acimar.
# acimés
## Català
### Verb

acimés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·més (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceims)
* Anagrames: caïmes, camies, escami, escamí, saciem
# acimàreu
## Català
### Verb

acimàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acimar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mà·reu (4)
* Anagrames: aücaríem, macaríeu, marcàieu
# acimàssem
## Català
### Verb

acimàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·màs·sem (4)
* Anagrama: amacéssim
# acimàsseu
## Català
### Verb

acimàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·màs·seu (4)
* Anagrama: amacéssiu
# acimàssiu
## Català
### Verb

acimàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.
# acimàssim
## Català
### Verb

acimàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.
# aciméssem
## Català
### Verb

aciméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.
# acimàs
## Català
### Verb

acimàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·màs (3)
* Anagrames: amacis, camisa, saciam
# accogli
## Italià
### Verb

accogli
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de accogliere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de accogliere
# acclimatize
## Anglès

   * Pronúncia: /ɘ.ˈklaɪ.mə.ˌtaɪz/

### Verb

acclimatize ‎(3a persona singular present acclimatizes, gerundi acclimatizing, passat i participi acclimatized)
* aclimatar
# acclimatizing
## Anglès
### Verb

acclimatizing
* gerundi de acclimatize
# acclivities
## Anglès
### Nom

acclivities
* forma plural de acclivity
# acclimater
## Francès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del llatí clima.

### Verb

acclimater
* aclimatar (acostumar a un determinat clima).

#### Conjugació
### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# acclimatized
## Anglès
### Verb

acclimatized
* passat i participi de acclimatize
# acclimatizes
## Anglès
### Verb

acclimatizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de acclimatize
# acclimates
## Anglès
### Verb

acclimates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de acclimate
# accogliamo
## Italià
### Verb

accogliamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de accogliere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de accogliere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accogliere
# acclimating
## Anglès
### Verb

acclimating
* gerundi de acclimate
# acolliguérem
## Català
### Verb

acolliguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
# acolliment familiar
## Català
### Nom

acolliment familiar m. ‎(plural acolliments familiars)
* Forma de protecció dels menors desemparats que consisteix a confiar-los provisionalment a una família fins que puguin tornar amb la família pròpia.

#### Notes

L'acolliment familiar pot ser en la família extensa o en família aliena.

#### Traduccions

* Anglès: family placement $^{(en)}$, foster care $^{(en)}$, foster care placement $^{(en)}$, foster home placement $^{(en)}$, foster placement $^{(en)}$
* Castellà: acogida familiar $^{(es)}$
* Francès: accueil familial $^{(fr)}$, placement en famille d'accueil $^{(fr)}$, placement familial $^{(fr)}$
* Italià: affido familiare $^{(it)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* acolliment familiar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# acolliguesses
## Català
### Verb

acolliguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
# acolliguésseu
## Català
### Verb

acolliguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
# acolligueu
## Català
### Verb

acolligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acollir.
# acolliguéreu
## Català
### Verb

acolliguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
# acolligués
## Català
### Verb

acolligués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
# acollim
## Català
### Verb

acollim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acollir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acollir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acollir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llim (3)
* Anagrames: col·lima, col·limà, milloca $^{(revers)}$
# acolliguéssem
## Català
### Verb

acolliguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollir.
# acolliment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.ʎiˈmen/ balear /ə.ko.ʎiˈment/, /ə.ku.jiˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ko.ʎiˈmen/ valencià /a.ko.ʎiˈment/, /a.ko.ʎiˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acollir i el sufix -ment, segle XIV.

### Nom

acolliment m. ‎(plural acolliments)
* Rebuda, acció d'acollir.

#### Sinònims

* acollida

#### Traduccions

* Anglès: welcome $^{(en)}$
* Castellà: acogida $^{(es)}$
* Francès: accueil $^{(fr)}$
* Gallec: acollemento $^{(gl)}$ m., acollida $^{(gl)}$ f.
* Italià: accoglienza $^{(it)}$ f.
* Romanès: primire $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lli·ment (4)
* Anagrama: encotillam

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# absolutitzésseu
## Català
### Verb

absolutitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutitzéssim
## Català
### Verb

absolutitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutitzí
## Català
### Verb

absolutitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de absolutitzar.
# absolutize
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæb.səˌluː.taɪz/, /ˈæb.sə.ljuː.taɪz/

### Verb

absolutize ‎(3a persona singular present absolutizes, gerundi absolutizing, passat i participi absolutized)
* absolutitzar
# absolutitzés
## Català
### Verb

absolutitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutizing
## Anglès
### Verb

absolutizing
* gerundi de absolutize
# absolutitzéssiu
## Català
### Verb

absolutitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutizes
## Anglès
### Verb

absolutizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de absolutize
# absolutitzéssem
## Català
### Verb

absolutitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb absolutitzar.
# absolutized
## Anglès
### Verb

absolutized
* passat i participi de absolutize
# acordeguessen
## Català
### Verb

acordeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
# acordeguesses
## Català
### Verb

acordeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
# acordegueu
## Català
### Verb

acordegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acordar.
# acordegués
## Català
### Verb

acordegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
# acordelamientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.koɾ.ðe.laˈmjen.tos\, meridional \a.koɾ.ðe.laˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt \a.koɾ.ðe.laˈmjen.t(o)s\, baix \a.koɾ.ðe.laˈmjeŋ.toh\, austral \a.koɾ.ðe.laˈmjen.tos\
   * Rimes: -entos

### Nom

acordelamientos m. pl.
* forma plural de acordelamiento
# acordeguéssom
## Català
### Verb

acordeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
# acordeguem
## Català
### Verb

acordeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acordar.
# acordeguessa
## Català
### Verb

acordeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
# acordeguéssou
## Català
### Verb

acordeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordar.
# acordelamiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.koɾ.ðe.laˈmjen.to\, meridional \a.koɾ.ðe.laˈmjeŋ.to\
       Americà: alt \a.koɾ.ðe.laˈmjen.t(o)\, baix \a.koɾ.ðe.laˈmjeŋ.to\, austral \a.koɾ.ðe.laˈmjen.to\
   * Rimes: -ento

### Nom

acordelamiento m. ‎(plural acordelamientos)
* (Pintura) acordillament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·de·la·mien·to (6)

### Vegeu també

* acordelamiento. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# acendré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θenˈdɾe/, meridional \a.θeŋˈdɾe\
       Americà: alt /a.s(e)nˈd͡ze/, baix \a.seŋˈdɾe\, austral /a.senˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acendré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acendrar
# acendrés
## Català
### Verb

acendrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·drés (3)
* Anagrames: cerdanes, enardesc, escarden
# acendréssiu
## Català
### Verb

acendréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·drés·siu (4)
* Anagrames: secundaries, secundàries
# acendràssiu
## Català
### Verb

acendràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acendrí
## Català
### Verb

acendrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·drí (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdeinr)
* Anagrames: adrecin, candiré, cediran
# acendràveu
## Català
### Verb

acendràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acendrar.
# acendréssem
## Català
### Verb

acendréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acendrésseu
## Català
### Verb

acendrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acendréssim
## Català
### Verb

acendréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.
# acostumessen
## Català
### Verb

acostumessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumesses
## Català
### Verb

acostumesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumegueu
## Català
### Verb

acostumegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumeguéssou
## Català
### Verb

acostumeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kusˈtu.məs/ balear /ə.kosˈtu.məs/, /ə.kusˈtu.məs/ Occidental: /a.kosˈtu.mes/
   * Rimes: -umes

### Verb

acostumes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acostumar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumessa
## Català
### Verb

acostumessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumegués
## Català
### Verb

acostumegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·tu·me·gués (5)
* Anagrama: actueguéssom
# acostumeguéssom
## Català
### Verb

acostumeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kusˈtu.mən/ balear /ə.kosˈtu.mən/, /ə.kusˈtu.mən/ Occidental: /a.kosˈtu.men/
   * Rimes: -umen

### Verb

acostumen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acostumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acostumar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acostumar.