OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esplugàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫuˈɣa.βəw/, balear /əs.pɫuˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.pɫuˈɣa.βew/ valencià /es.pɫuˈɣa.vew/, /es.pɫuˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esplugàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esplugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plu·gà·veu (4)
# esplèndid
## Català

   * Pronúncia: /əsˈpɫɛn.dit/
   * Etimologia: Del llatí splendǐdus, derivat del verb splendēre ‎(«brillar»).

### Adjectiu

esplèndid m. ‎(femení esplèndida, plural masculí esplèndids, plural femení esplèndides)
* Que llueix molt.
* Que resulta agradable.
* Persona generosa, que comparteix amb gran quantitat les seves coses.

#### Traduccions

* Anglès: splendid $^{(en)}$
* Castellà: espléndido $^{(es)}$
* Francès: magnifique $^{(fr)}$
* Italià: splendido $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plèn·did (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esplèndidament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˌpɫɛn.di.ðəˈmen/ balear /əsˌpɫɛn.di.ðəˈment/, /əsˌpɫɛn.di.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /esˌpɫɛn.di.ðaˈmen/ valencià /esˌpɫɛn.di.ðaˈment/, /esˌpɫɛn.di.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De esplèndid i el sufix -ment.

### Adverbi

esplèndidament
* D'una manera esplèndida.

#### Traduccions

* Anglès: splendidly $^{(en)}$
* Francès: splendidement $^{(fr)}$
* Italià: splendidamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plèn·di·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# esplugàssim
## Català
### Verb

esplugàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplugar.

#### Variants

* espluguéssim, espluguéssem, esplugàssem, esplugàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plu·gàs·sim (4)
# esplugàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pɫuˈɣa.βəm/, balear /əs.pɫuˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /es.pɫuˈɣa.βem/ valencià /es.pɫuˈɣa.vem/, /es.pɫuˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

esplugàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esplugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plu·gà·vem (4)
# esplugàssem
## Català
### Verb

esplugàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplugar.

#### Variants

* espluguéssim, espluguéssem, esplugàssim, esplugàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plu·gàs·sem (4)
# esplugàsseu
## Català
### Verb

esplugàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplugar.

#### Variants

* espluguéssiu, espluguésseu, esplugàssiu, esplugàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plu·gàs·seu (4)
# esplugàs
## Català
### Verb

esplugàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplugar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esplugar.

#### Variants

* [1] esplugués, esplugara
* [2] esplugués, esplugara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·plu·gàs (3)
# false starts
## Anglès
### Nom

false starts
* forma plural de false start
# false wall
## Anglès
### Nom

false wall
* (futbol) paret falsa

### Vegeu també

* false wall. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# false killer whales
## Anglès
### Nom

false killer whales
* forma plural de false killer whale
# false start
## Anglès
### Nom

false start ‎(plural false starts)
* (esports) sortida nul·la
* (futbol americà) sortida falsa

### Vegeu també

* false start. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 agost 2014].
# falsedat
## Català

   * Pronúncia: oriental /fəɫ.səˈðat/, occidental /faɫ.seˈðat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De fals i el sufix -edat, segle XV.

### Nom

falsedat f. ‎(plural falsedats)
* Condició de fals.
* Informació o dita falsa.
* (dret) Delicte d’ocultar o alterar la veritat amb la intenció de perjudicar un tercer.

#### Traduccions

* Alemany: Unwahrheit $^{(de)}$ f.
* Anglès: falsehood $^{(en)}$
* Búlgar: гре́шка $^{(bg)}$ f. ‎(grexka)
* Castellà: falsedat $^{(es)}$ f.
* Finès: valheellisuus $^{(fi)}$
* Francès: fausseté $^{(fr)}$
* Gallec: falsidade $^{(gl)}$ f.
* Italià: falsità $^{(it)}$ f.
* Llengua de signes catalana: MENTIR $^{(csc)}$
* Neerlandès: onwaarheid $^{(nl)}$ f.
* Noruec: usannhet $^{(no)}$
* Occità: falsetat $^{(oc)}$ f.
* Romanès: falsitate $^{(ro)}$ f.
* Rus: непра́вильность $^{(ru)}$ f. ‎(nepràvilnost)

### Miscel·lània

* Síl·labes: fal·se·dat (3)
* Anagrama: faltades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# falsely
## Anglès

   * Etimologia: De false i el sufix -ly.

### Adverbi

falsely ‎(comparatiu more falsely, superlatiu most falsely)
* falsament
# false rib
## Anglès
### Nom

false rib ‎(plural false ribs)
* (anatomia) costella falsa, costella asternal

### Vegeu també

* false rib. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# false ribs
## Anglès
### Nom

false ribs
* forma plural de false rib
# extremae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈtreː.maj/

### Adjectiu

extrēmae
* nominatiu femení plural de extrēmus
* vocatiu femení plural de extrēmus
* genitiu femení singular de extrēmus
* datiu femení singular de extrēmus
# extremar-se
## Català
### Verb

extremar-se
* Forma pronominal de extremar.
# extremarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛks.treːˈmaː.rʊm/

### Adjectiu

extrēmārum
* genitiu femení plural de extrēmus
# extremadureraz
## Basc
### Nom

extremadureraz
* instrumental indefinit de extremadurera
# extremas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈtreː.maːs/

### Adjectiu

extrēmās
* acusatiu femení plural de extrēmus
# extremam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈtreː.mam/

### Adjectiu

extrēmam
* acusatiu femení singular de extrēmus
# extreme
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪkˈstɹiːm/ àudio (EUA)

### Adjectiu

extreme ‎(comparatiu extremer o more extreme, superlatiu extremest o most extreme)
* extrem

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈtreː.mɛ/

### Adjectiu

extrēme
* vocatiu masculí singular de extrēmus
# extremely
## Anglès

   * Etimologia: De extreme i el sufix -ly.

### Adverbi

extremely ‎(comparatiu more extremely, superlatiu most extremely)
* extremament, extremadament
# esterilizacións
## Gallec
### Nom

esterilizacións f. pl.
* forma plural de esterilización

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·te·ri·li·za·cións (6)
# esterniar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.tər.niˈa/ Occidental: nord-occidental /es.ter.niˈa/ valencià /es.teɾ.niˈaɾ/, /es.teɾ.niˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esternià
   * Etimologia: Cultisme del llatí sternere ‎(«estendre per terra»), segle XIX.

### Verb

esterniar trans.
* (central) estabornir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esternio, esternia, esterniem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·ar (4)
* Anagrames: entraries, rentaries, restarien, trenaries, tresarien

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esteriormente
## Italià

   * Pronúncia: /e.steˌrjorˈmen.te/
   * Etimologia: De esteriore i el sufix -mente.

### Adverbi

esteriormente
* exteriorment

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ste·rior·mén·te (5)
# esternamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌstɛr.naˈmen.te/
   * Etimologia: De esterno i el sufix -mente.

### Adverbi

esternamente
* externament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ster·na·mén·te (5)
# esternia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tərˈni.ə/, occidental /es.teɾˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esternia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esterniar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·a (4)
* Anagrames: atenir-se, ateserin, entraies, estarien, rentaies, restaien, tesarien, trenaies
# esterniades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈa.ðəs/, occidental /es.teɾ.niˈa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esterniades
* Participi femení plural del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·a·des (5)
* Anagrames: esdentaries, sedentàries
# esterniant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tər.niˈan/ balear /əs.təɾ.niˈant/, /əs.tər.niˈan/ Occidental: nord-occidental /es.ter.niˈan/ valencià /es.teɾ.niˈant/, /es.teɾ.niˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

esterniant
* Gerundi del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·ant (4)
* Anagrama: intentares
# esterniada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.niˈa.ðə/, occidental /es.teɾ.niˈa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

esterniada
* Participi femení singular del verb esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·a·da (5)
* Anagrames: atendaries, esdentaria, sedentària
# esterniaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tər.ni.əˈɾan/, occidental /es.teɾ.ni.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esterniaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·a·ran (5)
# esterniarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tər.ni.əˈɾɛm/ balear /əs.təɾ.ni.əˈɾəm/, /əs.tər.ni.əˈɾɛm/ Occidental: /es.teɾ.ni.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esterniarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esterniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ter·ni·a·rem (5)
* Anagrames: estrenaríem, termenaries
# estiràs
## Català
### Verb

estiràs
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·ràs (3)
* Anagrames: asserit, atressí, sàtires, tirasse, tiressa, triessa
# estiré
## Català
### Verb

estiré
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·ré (3)
* Anagrames: Esterí, iteres, iterés, reiets, reties, treies

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tiˈɾe/, meridional /eh.tiˈɾe/
       Americà: alt /es.t(i)ˈɾe/, baix /eh.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estiré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb estirar
# estirps
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtirps/, occidental /esˈtiɾps/

### Nom

estirps f. pl.
* Forma plural de estirp.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tirps (2)
* Anagrames: prestis, sprites
# estiríeu
## Català
### Verb

estiríeu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estar.
# estirón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tiˈɾon/, meridional \eh.tiˈɾoŋ\
       Americà: alt /es.t(i)ˈɾon/, baix \eh.tiˈɾoŋ\, austral /eh.tiˈɾon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De estirar i el sufix -ón.

### Nom

estirón m. ‎(plural estirones)
* estirada, estrebada
* estirada, crescuda

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·rón (3)
* Heterograma de 7 lletres (einorst)
# estis
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈe.stis/

### Verb

estis
* passat de esti
# estirà
## Català
### Verb

estirà
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ti·rà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeirst)
* Anagrames: ariets, atreis, estria, iteràs, setiar, traiés, traïes
# estirones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tiˈɾo.nes/, meridional /eh.tiˈɾo.neh/
       Americà: alt /es.tiˈɾo.n(e)s/, baix /eh.tiˈɾo.neh/, austral /eh.tiˈɾo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

estirones m. pl.
* forma plural de estirón
# fanaticum
## Llatí

   * Pronúncia: /faːˈnaː.tɪ.kʊm/

### Adjectiu

fānāticum
* nominatiu neutre singular de fānāticus
* vocatiu neutre singular de fānāticus
* acusatiu masculí singular de fānāticus
* acusatiu neutre singular de fānāticus
# fanaticus
## Llatí

   * Pronúncia: /faːˈnaː.tɪ.kʊs/
   * Etimologia: De fānum.

### Adjectiu

fānāticus m., fānātica f., fānāticum n.
* inspirat pels déus
* sacerdot pertanyent al temple de Bel·lona
    ut fanaticus, oestro Percussus, Bellona, tuo—(«I tú, Percussus, sacerdot delirant de Bel·lona.»)
* fanàtic
    isti philosophi superstitiosi et paene fanatici—(«aquests filòsofs supersiticiosos i gairebé fanàtics»)

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | fānāticus | fānātica | fānāticum | fānāticī | fānāticae | fānātica |
| Vocatiu | fānātice | fānātica | fānāticum | fānāticī | fānāticae | fānātica |
| Acusatiu | fānāticum | fānāticam | fānāticum | fānāticōs | fānāticās | fānātica |
| Genitiu | fānāticī | fānāticae | fānāticī | fānāticōrum | fānāticārum | fānāticōrum |
| Datiu | fānāticō | fānāticae | fānāticō | fānāticīs | fānāticīs | fānāticīs |
| Ablatiu | fānāticō | fānāticā | fānāticō | fānāticīs | fānāticīs | fānāticīs |

### Vegeu també

* ↑ Juvenal. 4, 123
* ↑ Cieró De Divinatione 2, 57, 118
# fanatismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /fa.naˈtiz.mo/, meridional /fa.naˈtih.mo/
       Americà: alt /f(a).naˈtiz.mo/, baix /fa.naˈtih.mo/
   * Rimes: -izmo

### Nom

fanatismo m. ‎(plural fanatismos)
* fanatisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·na·tis·mo (4)
# fanatismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /fa.naˈtiz.mos/, meridional /fa.naˈtih.moh/
       Americà: alt /fa.naˈtiz.m(o)s/, baix /fa.naˈtih.moh/, austral /fa.naˈtih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

fanatismos m. pl.
* forma plural de fanatismo
# fanatics
## Anglès
### Nom

fanatics
* forma plural de fanatic
# fanatique
## Francès

   * Pronúncia: /fa.naˈtik/
   * Etimologia: Del llatí fānāticus.

### Adjectiu

fanatique inv. ‎(plural fanatiques)
* fanàtic
# fanatiques
## Francès

   * Pronúncia: /fa.na.tiˈk/

### Adjectiu

fanatiques inv. pl.
* forma plural de fanatique
# fanatisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.nəˈtiz.mə/, occidental /fa.naˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del francès fanatisme.

### Nom

fanatisme m. ‎(plural fanatismes)
* Actitud d'excessiva intolerància envers els que pensen diferent.

#### Traduccions

* Anglès: fanatism $^{(en)}$
* Castellà: fanatismo $^{(es)}$
* Italià: fanatismo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·na·tis·me (4)
* Anagrames: manifesta, manifestà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# faenejàsseu
## Català
### Verb

faenejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb faenejar.
# faenejàveu
## Català
### Verb

faenejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de faenejar.
# faenejà
## Català
### Verb

faenejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de faenejar.
# faenejàrem
## Català
### Verb

faenejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de faenejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb faenejar.
# faenejàreu
## Català
### Verb

faenejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de faenejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb faenejar.
# faener
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /fə.eˈne/ Occidental: nord-occidental /fa.eˈne/ valencià /fa.eˈneɾ/, /fa.eˈne/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Adjectiu

faener m. ‎(femení faenera, plural masculí faeners, plural femení faeneres)
* (valencià, tortosí) feiner

### Miscel·lània

* Síl·labes: fa·e·ner (3)
* Anagrama: fenera

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# faenejaves
## Català
### Verb

faenejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de faenejar.
# faenejo
## Català
### Verb

faenejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de faenejar.
# faenejàssem
## Català
### Verb

faenejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb faenejar.
# existigueren
## Català
### Verb

existigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de existir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# existiguera
## Català
### Verb

existiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb existir.
# existia
## Català
### Verb

existia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de existir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·ti·a (4)
* Anagrama: eixatis
# existien
## Català
### Verb

existien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de existir.
# existies
## Català
### Verb

existies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de existir.
# existesquis
## Català
### Verb

existesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·tes·quis (4)
* Anagrama: existisques
# existesquin
## Català
### Verb

existesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb existir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb existir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·xis·tes·quin (4)
* Anagrama: existisquen
# evaporin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈpo.ɾin/, balear /ə.vəˈpo.ɾin/ Occidental: nord-occidental /e.βaˈpo.ɾin/ valencià /e.vaˈpo.ɾin/, /e.βaˈpo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

evaporin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb evaporar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb evaporar.

#### Variants

* [1] evaporen
* [2] evaporen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·rin (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinoprv)
* Anagrames: poariven, provaien, provenia
# evaporitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.va.poˈri.toj/

### Nom

evaporitoj
* forma plural de evaporito
# evaporo
## Català
### Verb

evaporo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de evaporar.

#### Variants

* evapore, evapori, evapor

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ro (4)
* Anagrama: operavo
# evaporeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.puˈɾɛw/ balear /ə.və.poˈɾəw/, /ə.və.puˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /e.βa.poˈɾew/ valencià /e.va.poˈɾew/, /e.βa.poˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

evaporeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de evaporar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb evaporar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb evaporar.

#### Variants

* [1] evaporau
* [3] evaporau

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·reu (4)
* Anagrama: operàveu
# evapori
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈpo.ɾi/, balear /ə.vəˈpo.ɾi/ Occidental: nord-occidental /e.βaˈpo.ɾi/ valencià /e.vaˈpo.ɾi/, /e.βaˈpo.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

evapori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de evaporar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb evaporar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb evaporar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb evaporar.

#### Variants

* [1] evaporo, evapore, evapor
* [2] evapore
* [3] evapore
* [4] evapore

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ri (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeioprv)
* Anagrama: operavi
# evaporito
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.va.poˈri.to/

### Nom

evaporito ‎(acusatiu evaporiton, plural evaporitoj, plural acusatiu evaporitojn)
* evaporita
# evaporitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.va.poˈri.tojn/

### Nom

evaporitojn
* acusatiu plural de evaporito
# evaporiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /e.va.poˈri.ton/

### Nom

evaporiton
* acusatiu de evaporito
# evaporis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈpo.ɾis/, balear /ə.vəˈpo.ɾis/ Occidental: nord-occidental /e.βaˈpo.ɾis/ valencià /e.vaˈpo.ɾis/, /e.βaˈpo.ɾis/
   * Rimes: -oɾis

### Verb

evaporis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb evaporar.

#### Variants

* evapores

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·va·po·ris (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeioprsv)
* Anagrames: poarives, provaies, reposavi
# experimentavi
## Català
### Verb

experimentavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de experimentar.

#### Variants

* experimentaia, experimentava

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·ta·vi (6)
# experimentaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.pə.ɾi.mənˈta.βən/, balear /əks.pə.ɾi.mənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /eks.pe.ɾi.menˈta.βen/ valencià /eks.pe.ɾi.menˈta.ven/, /eks.pe.ɾi.menˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

experimentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de experimentar.

#### Variants

* experimentaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·ta·ven (6)
# experimentaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.pə.ɾi.mənˈta.βəs/, balear /əks.pə.ɾi.mənˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /eks.pe.ɾi.menˈta.βes/ valencià /eks.pe.ɾi.menˈta.ves/, /eks.pe.ɾi.menˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

experimentaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de experimentar.

#### Variants

* experimentaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·ta·ves (6)
# experimenteguessa
## Català
### Verb

experimenteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb experimentar.

#### Variants

* experimentessi, experimentessa, experimentés, experimentàs, experimentara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·te·gues·sa (7)
# experimentava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əks.pə.ɾi.mənˈta.βə/, balear /əks.pə.ɾi.mənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /eks.pe.ɾi.menˈta.βa/ valencià /eks.pe.ɾi.menˈta.va/, /eks.pe.ɾi.menˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

experimentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de experimentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de experimentar.

#### Variants

* [1] experimentavi, experimentaia
* [2] experimentaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·ta·va (6)
# experimenteguem
## Català
### Verb

experimenteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb experimentar.

#### Variants

* experimentem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·te·guem (6)
# experimentau
## Català
### Verb

experimentau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de experimentar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb experimentar.

#### Variants

* [1] experimenteu
* [2] experimenteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·tau (5)
# experimenteguessen
## Català
### Verb

experimenteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb experimentar.

#### Variants

* experimentessin, experimentessen, experimentassin, experimentassen, experimentaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·te·gues·sen (7)
# experimentavo
## Català
### Verb

experimentavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de experimentar.

#### Variants

* experimentàieu, experimentàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·pe·ri·men·ta·vo (6)