OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aspettare
## Italià

   * Pronúncia: /a.spetˈtaː.re/

### Verb

aspettare
* esperar (estar pendent)

#### Relacionats

* sperare (tenir esperança)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·spet·tà·re (4)
# aspettassimo
## Italià
### Verb

aspettassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de aspettare
# aspettano
## Italià
### Verb

aspettano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de aspettare
# aspettante
## Italià
### Verb

aspettante
* participi present de aspettare
# aspettarono
## Italià
### Verb

aspettarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de aspettare
# aspettasse
## Italià
### Verb

aspettasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de aspettare
# aspettassero
## Italià
### Verb

aspettassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de aspettare
# argiléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.səm/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

argiléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lés·sem (4)
* Anagrama: alegréssim
# argilésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.səw/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

argilésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lés·seu (4)
* Anagrama: alegréssiu
# argilàsseu
## Català
### Verb

argilàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·làs·seu (4)
* Anagrama: alegràssiu
# argilàssiu
## Català
### Verb

argilàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argiléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.sim/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

argiléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒiˈɫa.βəm/, balear /əɾ.ʒiˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒiˈɫa.βem/ valencià /aɾ.d͡ʒiˈɫa.vem/, /aɾ.d͡ʒiˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

argilàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·là·vem (4)
* Anagrames: galivarem, galivàrem
# argilés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫes/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

argilés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·lés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilrs)
* Anagrama: alegris
# argiléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ʒiˈɫe.siw/, occidental /aɾ.d͡ʒiˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

argiléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilàssim
## Català
### Verb

argilàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argilar.
# argilàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʒiˈɫa.βəw/, balear /əɾ.ʒiˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.d͡ʒiˈɫa.βew/ valencià /aɾ.d͡ʒiˈɫa.vew/, /aɾ.d͡ʒiˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

argilàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de argilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·gi·là·veu (4)
* Anagrames: galivareu, galivàreu, valgueria
# arméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈme.səm/, occidental /aɾˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·més·sem (3)
* Anagrames: maresmes, messarem, messàrem
# armí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈmi/, occidental /aɾˈmi/
   * Rimes: -i

### Verb

armí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mí (2)
* Anagrames: Irma, marí, mira, Mira, mirà, raïm, rima
# armênio
## Portuguès
### Adjectiu

armênio
* armeni
# armó
## Català
### Nom

armó m. ‎(plural armons)
* Peça que en eincaixar darrere un canó en forma de remolc forma un carruatge de quatre rodes. Cal destacar que el seient del conductor és alhora caixa de municions.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mó (2)
* Anagrames: amor $^{(alfagrama)}$, Amor, arom, mora, Mora, Morà, mòra, móra, Móra, omar, oram, roma, Roma, romà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arméniens
## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.meˈnjɛ̃/

### Adjectiu

arméniens m. pl.
* forma plural de arménien
# armésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈme.səw/, occidental /aɾˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

armésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·més·seu (3)
* Anagrames: asseurem, messareu, messàreu
# arméssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈme.siw/, occidental /aɾˈme.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·més·siu (3)
* Anagrames: assumiré, miràsseu, musaries, rumiessa, sumaries, sumàries, uïssarem, uïssàrem
# armés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈmes/, occidental /aɾˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

armés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb armar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·més (2)
* Anagrames: ermàs, esmar, mares, marès, mesar, rames, resam, semar
# armónica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾˈmo.ni.ka/
       Americà: alt /aɾˈmo.ni.k(a)/, baix /aɾˈmo.ni.ka/
   * Rimes: -onika

### Nom

armónica f. ‎(plural armónicas)
* harmònica

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·mó·ni·ca (4)

### Vegeu també

* armónica. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# arimatara
## Basc
### Nom

arimatara
* al·latiu indefinit de arima
# arimatik
## Basc
### Nom

arimatik
* ablatiu definit singular de arima
# arimatako
## Basc
### Nom

arimatako
* genitiu locatiu indefinit de arima
# arimatan
## Basc
### Nom

arimatan
* inessiu indefinit de arima
# arimarik
## Basc
### Nom

arimarik
* partitiu indefinit de arima
# arimarentzat
## Basc
### Nom

arimarentzat
* benefactiu indefinit de arima
* benefactiu definit singular de arima
# arimataraino
## Basc
### Nom

arimataraino
* terminatiu indefinit de arima
# arimatarantz
## Basc
### Nom

arimatarantz
* al·latiu direccional indefinit de arima
# arimatatik
## Basc
### Nom

arimatatik
* ablatiu indefinit de arima
# arimari
## Basc
### Nom

arimari
* datiu indefinit de arima
* datiu definit singular de arima
# arreléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫe.sim/, occidental /a.reˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arreléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arreléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫe.siw/, occidental /a.reˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arreléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arremanga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈmaŋ.ɡə/, occidental /a.reˈmaŋ.ɡa/
   * Rimes: -aŋɡa

### Verb

arremanga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arremangar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arremangar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·man·ga (4)
* Anagrames: agermanar, agramaren, agranarem, agranàrem, amargaren, amargenar, margenara, margenarà
# arrelésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫe.səw/, occidental /a.reˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrelésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arreléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫe.səm/, occidental /a.reˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arreléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫes/, occidental /a.reˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrelés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# assagetaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾi.ew/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assagetaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assagetar.
# assagetareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ʒə.təˈɾɛw/ balear /ə.sə.ʒə.təˈɾəw/, /ə.sə.ʒə.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾew/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assagetareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assagetar.
# assagetaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾi.a/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assagetaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assagetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assagetar.
# assagetaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾi.es/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assagetaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assagetar.
# assagetarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾa/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assagetarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assagetar.
# assagetaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾas/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assagetaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assagetar.
# assagetarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾi.en/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assagetarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assagetar.
# assagetaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.ʒə.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.sa.ʒe.taˈɾe/, valencià /a.sa.d͡ʒe.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assagetaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assagetar.
# assagetassen
## Català
### Verb

assagetassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assagetar.
# arnaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾe/, occidental /aɾ.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arnaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·ré (3)
* Anagrames: arenar, arnera, arrane
# arnaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.nəˈɾi.əw/, occidental /aɾ.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arnaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·na·rí·eu (4)
* Anagrames: arniareu, arniàreu, narràieu
# arnassen
## Català
### Verb

arnassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
# arnas aparatu
## Basc
### Nom

arnas aparatu
* aparell respiratori
# asserenassin
## Català
### Verb

asserenassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# asserenaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɾə.nəˈɾi.əw/, occidental /a.se.ɾe.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

asserenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de asserenar.
# asserenasses
## Català
### Verb

asserenasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# asserenassis
## Català
### Verb

asserenassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# asserenaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɾə.nəˈɾe/, occidental /a.se.ɾe.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

asserenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de asserenar.
# asserenassen
## Català
### Verb

asserenassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# asserenaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɾə.nəˈɾas/, occidental /a.se.ɾe.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

asserenaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de asserenar.
# arnasses
## Català
### Verb

arnasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
# arnavutça
## Turc
### Nom

arnavutça
* albanès
# arnassin
## Català
### Verb

arnassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
# arnassis
## Català
### Verb

arnassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arnar.
# arrupir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈpir.sə/ balear /ə.ruˈpiɾ.sə/, /ə.ru.pirˈsə/ Occidental: /a.ruˈpiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

arrupir-se
* Forma pronominal de arrupir.

### Miscel·lània

* Anagrama: arrupires
# arrupireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.piˈɾɛw/ balear /ə.ru.piˈɾəw/, /ə.ru.piˈɾɛw/ Occidental: /a.ru.piˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrupireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrupir.
# arrupir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ruˈpi/ Occidental: nord-occidental /a.ruˈpi/ valencià /a.ruˈpiɾ/, /a.ruˈpi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: arrupí
   * Etimologia: Encreuament de arronsar i ajupir.

### Verb

arrupir trans., pron. ‎(pronominal arrupir-se)
* (normalment pronominal) Contraure una part del cos.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrupeixo, arrupeix, arrupim

#### Variants

* arropir (valencià)

#### Sinònims

* arraulir, arronsar, arrufar

#### Traduccions

* Anglès: curl up $^{(en)}$
* Castellà: encogerse $^{(es)}$
* Francès: se blottir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ru·pir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# arrupiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈpi.ɾən/, occidental /a.ruˈpi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

arrupiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrupir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrupiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.piˈɾi.ə/, occidental /a.ru.piˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arrupiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arrupir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arrupir.
# arrupira
## Català
### Verb

arrupira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrupir.
# arrupiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.piˈɾan/, occidental /a.ru.piˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrupiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrupir.
# arrauliríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəw.ɫiˈɾi.əw/, occidental /a.raw.ɫiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrauliríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arraulir.
# arraulissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəwˈɫi.sən/, occidental /a.rawˈɫi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

arraulissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraulir.
# arrauliré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəw.ɫiˈɾe/, occidental /a.raw.ɫiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrauliré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arraulir.
# arraulisc
## Català
### Verb

arraulisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arraulir.
# arraulisca
## Català
### Verb

arraulisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arraulir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arraulir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arraulir.
# arraulirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəw.ɫiˈɾa/, occidental /a.raw.ɫiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arraulirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arraulir.
# arrauliràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəw.ɫiˈɾas/, occidental /a.raw.ɫiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arrauliràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arraulir.
# assatgeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒɛw/ balear /ə.səˈd͡ʒəw/, /ə.səˈd͡ʒɛw/ Occidental: /a.saˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assatgeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assatjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assatjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assatjar.
# assatgessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.sis/, occidental /a.saˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assatgessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatgen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsa.d͡ʒən/, occidental /aˈsa.d͡ʒen/
   * Rimes: -adʒen

### Verb

assatgen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de assatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assatjar.
# assatgesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.səs/, occidental /a.saˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assatgesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assatgessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.sin/, occidental /a.saˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assatgessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# assat
## Català antic
### Adverbi

assat
* forma alternativa de assats ‎(«prou»)
# assatgessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.sən/, occidental /a.saˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

assatgessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assatjar.
# arrapinyàssiu
## Català
### Verb

arrapinyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲe.səm/, occidental /a.ra.piˈɲe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrapinyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyàsseu
## Català
### Verb

arrapinyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.piˈɲa.βəw/, balear /ə.rə.piˈɲa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ra.piˈɲa.βew/ valencià /a.ra.piˈɲa.vew/, /a.ra.piˈɲa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrapinyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrapinyar-se.
# arrapinyàssem
## Català
### Verb

arrapinyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyàssim
## Català
### Verb

arrapinyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲe.səw/, occidental /a.ra.piˈɲe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrapinyésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.piˈɲe.sim/, occidental /a.ra.piˈɲe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrapinyéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# assoquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈke.səw/ balear /ə.soˈke.səw/, /ə.suˈke.səw/ Occidental: /a.soˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assoquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assocar.
# assoqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈkɛw/ balear /ə.soˈkəw/, /ə.suˈkɛw/ Occidental: /a.soˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assoqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assocar.
# assoquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈke.səm/ balear /ə.soˈke.səm/, /ə.suˈke.səm/ Occidental: /a.soˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assoquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assocar.
# assoquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈke.siw/ balear /ə.soˈke.siw/, /ə.suˈke.siw/ Occidental: /a.soˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assoquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assocar.
# assoqués
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈkes/ balear /ə.soˈkes/, /ə.suˈkes/ Occidental: /a.soˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

assoqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assocar.
# assoquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈke.sim/ balear /ə.soˈke.sim/, /ə.suˈke.sim/ Occidental: /a.soˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assoquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assocar.
# assoquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɔ.kis/, occidental /aˈsɔ.kis/
   * Rimes: -ɔkis

### Verb

assoquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assocar.
# asfixieu
## Català
### Verb

asfixieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de asfixiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb asfixiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb asfixiar.
# asfixies
## Català
### Verb

asfixies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de asfixiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiessen
## Català
### Verb

asfixiessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiessin
## Català
### Verb

asfixiessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiessis
## Català
### Verb

asfixiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiesses
## Català
### Verb

asfixiesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
# asfixiessi
## Català
### Verb

asfixiessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb asfixiar.