OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ampliàs
## Català
### Verb

ampliàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ampliar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ampliar.
# aposava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈza.βə/ balear /ə.poˈza.və/, /ə.puˈza.və/ Occidental: nord-occidental /a.poˈza.βa/ valencià /a.poˈza.va/, /a.poˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aposava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aposar.
# aposen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɔ.zən/, occidental /aˈpɔ.zen/
   * Rimes: -ɔzen

### Verb

aposen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen (3)
* Heterograma de 6 lletres (aenops)
* Anagrames: apones, espona, paones, penosa, peonàs
# aposent
## Català
### Verb

aposent
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sent (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenopst)
* Anagrames: antepòs, aposten, peonats, tapones, taponés
# aposau
## Català
### Verb

aposau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aposar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aposar.
# aposenta
## Català
### Verb

aposenta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aposentar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aposentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·sen·ta (4)
* Anagrames: anteposa, anteposà
# apose
## Català
### Verb

apose
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aposar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aposar.
# apresséssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈse.siw/, occidental /a.pɾeˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apresséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pres·sés·siu (4)
* Anagrames: rapissésseu, repasséssiu
# aprestades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəsˈta.ðəs/, occidental /a.pɾesˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

aprestades
* Participi femení plural del verb aprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pres·ta·des (4)
* Anagrames: desseparat, destapar-se
# apressí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈsi/, occidental /a.pɾeˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

apressí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pres·sí (3)
* Anagrames: aspires, aspirés, esprais, paressi, pisares, rapessi, rapisse, repassi, repassí, separis
# aprest
## Català
### Verb

aprest
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·prest (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeprst)
* Anagrames: espart, parets, Parets, partes, preats, presta, prestà, raptes, reptàs, tàpers, trapes, trapés, trepàs
# apresta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾes.tə/, occidental /aˈpɾes.ta/
   * Rimes: -esta

### Verb

apresta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aprestar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pres·ta (3)
* Anagrames: apartes, apartés, atrapes, atrapés, espartà, pastaré, pastera, petaràs, separat, tapar-se, tapares
# arcitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.kɪ.tʊm/

### Verb

arcitum
* supí acusatiu de arceō
# arcium
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.kɪ.ʊm/

### Nom

arcium
* genitiu plural de arx
# arcivescovi
## Italià

   * Pronúncia: /ar.t͡ʃiˈve.sko.vi/

### Nom

arcivescovi m. pl.
* forma plural de arcivescovo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ci·vé·sco·vi (5)
# arco apuntado
## Castellà
### Nom

arco apuntado m.
* (arquitectura) arc apuntat, arc de punta d'ametlla, arc ogival

#### Sinònims

* arco ojival

### Vegeu també

* arco apuntado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# arco apuntado de lanceta
## Castellà
### Nom

arco apuntado de lanceta m.
* (arquitectura) arc apuntat peraltat

#### Sinònims

* arco apuntado peraltado
* arco apuntado realzado

### Vegeu també

* arco apuntado de lanceta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# arco a regla
## Castellà
### Nom

arco a regla m.
* (arquitectura) arc a nivell, arc de llinda, arc pla

#### Sinònims

* arco a nivel
* arco adintelado
* arco degenerante

### Vegeu també

* arco a regla. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# arco adintelado
## Castellà
### Nom

arco adintelado m.
* (arquitectura) arc a nivell, arc de llinda, arc pla

#### Sinònims

* arco a nivel
* arco a regla
* arco degenerante

### Vegeu també

* arco adintelado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# arcivescovo
## Italià

   * Pronúncia: /ar.t͡ʃiˈve.sko.vo/ àudio
   * Etimologia: Compost de arci- i vescovo sobre el model llatí archiepiscopus provinent del grec αρχεπίσκοπος archiepískopos

### Nom

arcivescovo m. ‎(plural arcivescovi)
* Arquebisbe (prelat eclesiàstic principal d'una província o regne).

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ci·vé·sco·vo (5)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# arco
## Català
### Verb

arco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·co (2)
* Anagrames: acor $^{(alfagrama)}$, caro, caró, cora, ocra $^{(revers)}$, orca, racó, roca, Roca

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈaɾ.ko/
       Americà: alt /ˈaɾ.k(o)/, baix /ˈaɾ.ko/
   * Rimes: -aɾko
   * Etimologia: Del llatí arcus.

### Nom

arco m. ‎(plural arcos)
* arc

#### Derivats

* arcada
* arcar
* arquear

### Verb

arco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb arcar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·co (2)
* Anagrames: acro-, caro, cora, croa, croá, ocra $^{(revers)}$, orca, raco, roca

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arco
# arco a nivel
## Castellà
### Nom

arco a nivel m.
* (arquitectura) arc a nivell, arc de llinda, arc pla

#### Sinònims

* arco a regla
* arco adintelado
* arco degenerante

### Vegeu també

* arco a nivel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# archiepiscoporum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛ.pɪs.kɔˈpoː.rʊm/

### Nom

archiepiscopōrum
* genitiu plural de archiepiscopus
# archiepiscopis
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛˈpɪs.kɔ.poːs/

### Nom

archiepiscopōs
* acusatiu plural de archiepiscopus
# archifamosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.sas/, meridional /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.sah/
       Americà: alt /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.s(a)s/, baix /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.sah/, austral /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

archifamosas f. pl.
* forma plural de archifamosa

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·chi·fa·mo·sas (5)
# archifamosa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.sa/
       Americà: alt /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.s(a)/, baix /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.sa/
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

archifamosa f. ‎(plural archifamosas)
* forma femenina de archifamoso

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·chi·fa·mo·sa (5)
# archifamoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.so/
       Americà: alt /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.s(o)/, baix /aɾ.t͡ʃi.faˈmo.so/
   * Rimes: -oso
   * Etimologia: Del prefix archi- i famoso, segle XIX.

### Adjectiu

archifamoso m. ‎(femení archifamosa, plural masculí archifamosos, plural femení archifamosas)
* arxifamós, arxiconegut

#### Sinònims

* archiconocido, requeteconocido (col·loquial)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·chi·fa·mo·so (5)
# archiepiscopi
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛˈpɪs.kɔ.piː/

### Nom

archiepiscopī
* nominatiu plural de archiepiscopus
* vocatiu plural de archiepiscopus
* genitiu singular de archiepiscopus
# archiepiscopo
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛˈpɪs.kɔ.poː/

### Nom

archiepiscopō
* datiu singular de archiepiscopus
* ablatiu singular de archiepiscopus
# archiepiscopos
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛˈpɪs.kɔ.poːs/

### Nom

archiepiscopōs
* acusatiu plural de archiepiscopus
# archiepiscopum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛˈpɪs.kɔ.pʊm/

### Nom

archiepiscopum
* acusatiu singular de archiepiscopus
# archiepiscopus
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.kɪ.ɛˈpɪs.kɔ.pʊs/
   * Etimologia: Del grec antic αρχεπίσκοπος ‎(arkhepískopos) format per ἀρχι- ‎(arkhi-, «primer») i ἐπίσκοπος ‎(epískopos, «vigilant»).

### Nom

archiepiscopus m. ‎(genitiu archiepiscopī)
* arquebisbe

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | archiepiscopus | archiepiscopī |
| Vocatiu | archiepiscope | archiepiscopī |
| Acusatiu | archiepiscopum | archiepiscopōs |
| Genitiu | archiepiscopī | archiepiscopōrum |
| Datiu | archiepiscopō | archiepiscopīs |
| Ablatiu | archiepiscopō | archiepiscopīs |
# anamnesis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəmˈnɛ.zis/, occidental /a.namˈnɛ.zis/
   * Rimes: -ɛzis

### Nom

anamnesis f. pl.
* Forma plural de anamnesi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nam·ne·sis (4)
* Anagrames: amanissen, animassen
# anamneza
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

anamneza
* nominatiu i acusatiu definit singular de anamneză
# anamnezei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

anamnezei
* genitiu i datiu definit singular de anamneză
# anamorphique
## Francès

   * Pronúncia: /a.na.mɔʁˈfik/

### Adjectiu

anamorphique inv. ‎(plural anamorphiques)
* anamòrfic -a
# anamneze
## Romanès
### Nom

anamneze
* genitiu i datiu indefinit singular de anamneză
# anamorf
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈmɔrf/, occidental /a.naˈmɔɾf/

### Nom

anamorf m. ‎(plural anamorfs)
* Estat asexual o imperfecte d’un fong, en què la reproducció es fa mitjançant conidis.

#### Traduccions

* Anglès: anamorph $^{(en)}$
* Castellà: anamorfo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·morf (3)
* Anagrama: mofaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# anamorphiques
## Francès
### Adjectiu

anamorphiques inv. pl.
* forma plural de anamorphique
# anamneză
## Romanès

   * Pronúncia: /a.namˈne.zə/
   * Etimologia: Del francès anamnèse.

### Nom

anamneză f. ‎(sense plural)
* anamnesi

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | anamneză | anamneza | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unei) | anamneze | anamnezei | | - | - |
| Vocatiu | | anamneză | anamneză | | - | - |
# argollàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎa.βəw/ balear /əɾ.ɣoˈʎa.vəw/, /ər.ɣuˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ar.ɣoˈʎa.βew/ valencià /aɾ.ɣoˈʎa.vew/, /aɾ.ɣoˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

argollàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de argollar.
# argollés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎes/ balear /əɾ.ɣoˈʎes/, /ər.ɣuˈʎes/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

argollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·llés (3)
* Anagrames: allegros, llogar-se, llogares, rellogàs, rosegall
# argollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.səw/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.səw/, /ər.ɣuˈʎe.səw/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

argollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrames: rellogàsseu, relloguessa
# argolléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.siw/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.siw/, /ər.ɣuˈʎe.siw/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

argolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogàssiu
# argona
## Basc
### Nom

argona
* absolutiu definit singular de argon
# argolléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.sim/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.sim/, /ər.ɣuˈʎe.sim/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

argolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogàssim
# argolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎe.səm/ balear /əɾ.ɣoˈʎe.səm/, /ər.ɣuˈʎe.səm/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

argolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb argollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rellogàssem
# argollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ɡuˈʎi/ balear /əɾ.ɣoˈʎi/, /ər.ɣuˈʎi/ Occidental: /aɾ.ɣoˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

argollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de argollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·go·llí (3)
* Anagrames: goril·la, Llogari, lloriga, llorigà
# apriessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈe.sin/, occidental /a.pɾiˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apriessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.

#### Variants

* apriessen

### Miscel·lània

* Anagrames: pairessin, pansiries
# aprien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾi.ən/, occidental /aˈpɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aprien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apriar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pairen, païren, parien, prenia
# apriessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈe.sən/, occidental /a.pɾiˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apriessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.

#### Variants

* apriessin

### Miscel·lània

* Anagrames: espinar-se, pairessen, pensaries, persianes
# apriesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈe.səs/, occidental /a.pɾiˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apriesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.

#### Variants

* apriessis

### Miscel·lània

* Anagrames: espessira, espessirà, pairesses, separessi
# aprieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾiˈɛw/ balear /ə.pɾiˈəw/, /ə.pɾiˈɛw/ Occidental: /a.pɾiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aprieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apriar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apriar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apreui, apreuí, paireu, paíreu, paríeu, piuaré
# apries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾi.əs/, occidental /aˈpɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apries
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apriar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aspire, espair, espiar, espira, Espirà, esprai, paires, pairés, païres, paries, pisaré, separi, separí
# aprieto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈpɾje.to/
       Americà: alt /aˈpɾje.t(o)/, baix /aˈpɾje.to/
   * Rimes: -eto

### Verb

aprieto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb apretar
# apriessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾiˈe.sis/, occidental /a.pɾiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apriessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apriar.

#### Variants

* apriesses

### Miscel·lània

* Anagrames: aspiressi, pairessis
# aprii
## Italià
### Verb

aprii
* primera persona singular (io) del passat de aprire
# april
## Neerlandès
### Nom

april m.
* abril

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | januari | februari | maart | april | mei | juni | juli | augustus | september | oktober | november | december |

## Suec
### Nom

april c.
* abril

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | januari | februari | mars | april | maj | juni | juli | augusti | september | oktober | november | december |

## Papiament

   * Etimologia: Del neerlandès april.

### Nom

april
* (Aruba) abril

#### Variants

* aprel (Curaçao, Bonaire)

### Vegeu també

* Obra de referència: Vocabulario di Papiamento
# aparroquianaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna.ɾən/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna.ɾən/, /ə.pə.ru.ki.əˈna.ɾən/ Occidental: /a.pa.ro.ki.aˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aparroquianaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aparroquianar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# aparroquianar-se
## Català
### Verb

aparroquianar-se
* Forma pronominal de aparroquianar.

### Miscel·lània

* Anagrama: aparroquianares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aparroquianaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾan/ balear /ə.pə.ro.ki.ə.nəˈɾan/, /ə.pə.ru.ki.ə.nəˈɾan/ Occidental: /a.pa.ro.ki.a.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aparroquianaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aparroquianar.
# aparroquianar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna/, /ə.pə.ru.ki.əˈna/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ro.ki.aˈna/ valencià /a.pa.ro.ki.aˈnaɾ/, /a.pa.ro.ki.aˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aparroquianà
   * Etimologia: Del prefix a- i parroquià.

### Verb

aparroquianar pron. ‎(pronominal aparroquianar-se)
* Fer parroquians, adquirir clientela.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aparroquiano, aparroquiana, aparroquianem

#### Traduccions

* Castellà: aparroquiar $^{(es)}$
* Francès: achalander $^{(fr)}$
* Italià: allettar $^{(it)}$ gli avventori
* Llatí: emptores adducere $^{(la)}$, allicere

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ro·qui·a·nar (6)
* Anagrama: aparroquiaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# aparroquianara
## Català
### Verb

aparroquianara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# aparroquianam
## Català
### Verb

aparroquianam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aparroquianar.
# arrazoibideek
## Basc
### Nom

arrazoibideek
* ergatiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideekin
## Basc
### Nom

arrazoibideekin
* comitatiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideetan
## Basc
### Nom

arrazoibideetan
* inessiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideetara
## Basc
### Nom

arrazoibideetara
* al·latiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideengatik
## Basc
### Nom

arrazoibideengatik
* causal definit plural de arrazoibide
# arrazoibideetarantz
## Basc
### Nom

arrazoibideetarantz
* al·latiu direccional definit plural de arrazoibide
# arrazoibideetaraino
## Basc
### Nom

arrazoibideetaraino
* terminatiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideen
## Basc
### Nom

arrazoibideen
* genitiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideentzat
## Basc
### Nom

arrazoibideentzat
* benefactiu definit plural de arrazoibide
# arrazoibideetako
## Basc
### Nom

arrazoibideetako
* genitiu locatiu definit plural de arrazoibide
# arrapinyassen
## Català
### Verb

arrapinyassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyassin
## Català
### Verb

arrapinyassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyassis
## Català
### Verb

arrapinyassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyau
## Català
### Verb

arrapinyau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrapinyar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyasses
## Català
### Verb

arrapinyasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrapinyar-se.
# arrapinyaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾe/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrapinyaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrapinyar-se.
# arrapinyaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pi.ɲəˈɾi.əw/, occidental /a.ra.pi.ɲaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrapinyaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrapinyar-se.
# aplec
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɫɛk/ balear /əˈpɫək/, /əˈpɫɛk/ Occidental: /aˈpɫek/
   * Rimes: -ɛk
   * Homòfon: apleg ‎(balear)
   * Etimologia: De aplegar, segle XIV.

### Nom

aplec m. ‎(plural aplecs)
* Trobada o reunió de persones que comparteixen un propòsit o interès comú. Hi ha aplecs sardanistes, religiosos, senderistes, naturistes, de treball, d'aficionats, etc.

#### Sinònims

Al País Valencià, s'empra la paraula «quadrilla» amb un significat semblant tot i que aquest fa referència a un grup ben relacionat i que freqüentment queden, mentre que el sentit de l'aplec és reunir ocasionalment grups de persones que normalment no es veuen.

#### Traduccions

* Castellà: asamblea $^{(es)}$, reunión $^{(es)}$
* Occità: amassada $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·plec (2)
* Anagrames: capel, clape, place, pleca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aplecs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɫɛks/ balear /əˈpɫəks/, /əˈpɫɛks/ Occidental: /aˈpɫeks/
   * Rimes: -ɛks

### Nom

aplecs m. pl.
* Forma plural de aplec.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·plecs (2)
* Heterograma de 6 lletres (acelps)
* Anagrames: capels, clapes, Clapés, clepsa, clespa, places, placés
# aplaçàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫəˈsa.βəw/, balear /ə.pɫəˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.pɫaˈsa.βew/ valencià /a.pɫaˈsa.vew/, /a.pɫaˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aplaçàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aplaçar.
# apleg
## Català
### Verb

apleg
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pleg (2)
* Anagrames: pagel, pèlag, plega, plegà

## Català antic
### Verb

apleg
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de aplegar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de aplegar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de aplegar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de aplegar