OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enfermaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.məˈɾan/, occidental /eɱ.feɾ.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enfermaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ma·ran (4)
# enfermada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈma.ðə/, occidental /eɱ.feɾˈma.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

enfermada
* Participi femení singular del verb enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ma·da (4)
* Anagrames: enfadarem, enfadàrem
# enfermant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fərˈman/ balear /əɱ.fəɾˈmant/, /əɱ.fərˈman/ Occidental: nord-occidental /eɱ.ferˈman/ valencià /eɱ.feɾˈmant/, /eɱ.feɾˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

enfermant
* Gerundi del verb enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mant (3)
# enferm
## Català
### Verb

enferm
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfermar.

#### Variants

* enfermo, enferme

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ferm (2)
# enfermades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈma.ðəs/, occidental /eɱ.feɾˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enfermades
* Participi femení plural del verb enfermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ma·des (4)
* Anagrames: defensarem, defensàrem
# enfermar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fərˈma/ Occidental: nord-occidental /eɱ.ferˈma/ valencià /eɱ.feɾˈmaɾ/, /eɱ.feɾˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí infirmāre, segle XVII, modernament emprat per influència del castellà enfermar.

### Verb

enfermar trans., intr.
* (arcaisme, castellanisme) emmalaltir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enfermo, enferma, enfermem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# enfermara
## Català
### Verb

enfermara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* [1] enfermés, enfermàs
* [2] enfermés, enfermàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·ma·ra (4)
* Anagrama: afermaren
# endiumengin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diwˈmɛɲ.ʒin/ balear /ən.diwˈməɲ.ʒin/, /ən.diwˈmɛɲ.ʒin/ Occidental: /en.diwˈmeɲ.d͡ʒin/

### Verb

endiumengin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [1] endiumengen
* [2] endiumengen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·gin (4)
# endiumengessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒe.sin/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

endiumengessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengessen, endiumenjassin, endiumenjassen, endiumenjaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ges·sin (5)
# endiumengeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diw.məɲˈʒɛw/ balear /ən.diw.məɲˈʒəw/, /ən.diw.məɲˈʒɛw/ Occidental: /en.diw.meɲˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

endiumengeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de endiumenjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [1] endiumenjau
* [3] endiumenjau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·geu (4)
# endiumengi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diwˈmɛɲ.ʒi/ balear /ən.diwˈməɲ.ʒi/, /ən.diwˈmɛɲ.ʒi/ Occidental: /en.diwˈmeɲ.d͡ʒi/

### Verb

endiumengi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endiumenjar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [1] endiumenjo, endiumenge, endiumenj
* [2] endiumenge
* [3] endiumenge
* [4] endiumenge

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·gi (4)
# endiumenges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diwˈmɛɲ.ʒəs/ balear /ən.diwˈməɲ.ʒəs/, /ən.diwˈmɛɲ.ʒəs/ Occidental: /en.diwˈmeɲ.d͡ʒes/

### Verb

endiumenges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de endiumenjar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [2] endiumengis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ges (4)
# endiumengessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒe.sən/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

endiumengessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengessin, endiumenjassin, endiumenjassen, endiumenjaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ges·sen (5)
# endiumengesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒe.səs/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

endiumengesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengessis, endiumenjassis, endiumenjasses, endiumenjares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ges·ses (5)
# endiumengem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diw.məɲˈʒɛm/ balear /ən.diw.məɲˈʒəm/, /ən.diw.məɲˈʒɛm/ Occidental: /en.diw.meɲˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

endiumengem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de endiumenjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [1] endiumenjam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·gem (4)
# endiumengen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.diwˈmɛɲ.ʒən/ balear /ən.diwˈməɲ.ʒən/, /ən.diwˈmɛɲ.ʒən/ Occidental: /en.diwˈmeɲ.d͡ʒen/

### Verb

endiumengen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de endiumenjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endiumenjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [2] endiumengin
* [3] endiumengin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·gen (4)
# endiumengessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒe.sis/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

endiumengessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengesses, endiumenjassis, endiumenjasses, endiumenjares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·ges·sis (5)
# enlacé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.laˈθe/, meridional \eŋ.laˈθe\
       Americà: alt /en.l(a)ˈse/, baix \eŋ.laˈse\, austral /en.laˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

enlacé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb enlazar
# enlaira
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈɫaj.ɾə/, occidental /enˈɫaj.ɾa/
   * Rimes: -ajɾa

### Verb

enlaira
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enlairar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra (3)
* Anagrames: alarien, aliaren, alienar, alinear, lineara, linearà
# enlairades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəjˈɾa.ðəs/, occidental /en.ɫajˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enlairades
* Participi femení plural del verb enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·des (4)
* Anagrames: alendaries, desalienar, desalinear
# enlairada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəjˈɾa.ðə/, occidental /en.ɫajˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

enlairada
* Participi femení singular del verb enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·da (4)
* Anagrama: alendaria
# enlairant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ɫəjˈɾan/ balear /ən.ɫəjˈɾant/, /ən.ɫəjˈɾan/ Occidental: nord-occidental /en.ɫajˈɾan/ valencià /en.ɫajˈɾant/, /en.ɫajˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

enlairant
* Gerundi del verb enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rant (3)
* Anagrames: alentiran, enaltiran
# enlairam
## Català
### Verb

enlairam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enlairar.

#### Variants

* enlairem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ram (3)
* Anagrames: laminaré, maleiran
# enlairament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ɫəj.ɾəˈmen/ balear /ən.ɫəj.ɾəˈment/, /ən.ɫəj.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /en.ɫaj.ɾaˈmen/ valencià /en.ɫaj.ɾaˈment/, /en.ɫaj.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De enlairar i el sufix -ment.

### Nom

enlairament m. ‎(plural enlairaments)
* Acció d'enlairar o enlairar-se.

#### Traduccions

* Anglès: takeoff $^{(en)}$
* Àrab: إِقْلَاع‎ $^{(ar)}$ m.
* Castellà: despegue $^{(es)}$ m.
* Finès: lähtö $^{(fi)}$
* Francès: décollage $^{(fr)}$ m.
* Gallec: engalaxe $^{(gl)}$ f.
* Grec: απογείωση $^{(el)}$ ‎(apogíossi)
* Hongarès: felszállás $^{(hu)}$
* Islandès: flugtak $^{(is)}$ n.
* Italià: decollo $^{(it)}$ m.
* Japonès: 離陸 $^{(ja)}$
* Macedoni: полет $^{(mk)}$ m.
* Portuguès: decolagem $^{(pt)}$ f.
* Romanès: decolare $^{(ro)}$ f.
* Rus: вы́лет $^{(ru)}$ m. ‎(vílet)
* Txec: vzlet $^{(cs)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ment (4)
* Anagrames: alimentaren, lamentarien

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# enlairar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.ɫəjˈɾa/ Occidental: nord-occidental /en.ɫajˈɾa/ valencià /en.ɫajˈɾaɾ/, /en.ɫajˈɾa/ Informal: nord-occidental /an.ɫajˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enlairà
   * Etimologia: De enlaire i la desinència -ar, segle XIX.

### Verb

enlairar trans., pron. ‎(pronominal enlairar-se)
* Fer anar enlaire.
* elevar (a una autoritat superior)
* exalçar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enlairo, enlaira, enlairem

#### Sinònims

* (fer anar enlaire) aixecar, alçar, arborar, avarar, guindar, hissar

#### Traduccions

* Alemany: starten $^{(de)}$
* Anglès: take off $^{(en)}$
* Armeni: թռչել $^{(hy)}$ ‎(trtxel)
* Belarús: узлята́ць $^{(be)}$ ‎(uzliatats), узляце́ць $^{(be)}$ ‎(uzliatsets)
* Búlgar: отлитам $^{(bg)}$ ‎(otlitam)
* Castellà: despegar $^{(es)}$
* Coreà: 이륙하다 $^{(ko)}$ ‎(iryukhada)
* Danès: afgå $^{(da)}$
* Esperanto: ekflugi $^{(eo)}$
* Finès: nousta $^{(fi)}$
* Francès: décoller $^{(fr)}$
* Gallec: engalar $^{(gl)}$
* Grec: απογειώνομαι $^{(el)}$ ‎(apogiónome)
* Hebreu: הִמְרִיא‎ $^{(he)}$
* Hongarès: felszáll $^{(hu)}$
* Italià: decollare $^{(it)}$
* Japonès: 飛び立つ $^{(ja)}$
* Macedoni: поле́тува $^{(mk)}$
* Maori: harewa $^{(mi)}$
* Portuguès: decolar $^{(pt)}$
* Romanès: decola $^{(ro)}$
* Rus: взлета́ть $^{(ru)}$ ‎(vzletat), взлете́ть $^{(ru)}$ ‎(vzletet)
* Suec: lyfta $^{(sv)}$
* Tai: ออกตัว $^{(th)}$
* Txec: vzlétnout $^{(cs)}$
* Ucraïnès: зліта́ти $^{(uk)}$ ‎(zlitati), злеті́ти $^{(uk)}$ ‎(zletiti)
* Xinès: 起飛 $^{(zh)}$ ‎(起飞, qǐfēi)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rar (3)
* Anagrames: arilaren, arraïlen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enlair
## Català
### Verb

enlair
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enlairar.

#### Variants

* enlairo, enlaire, enlairi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·la·ir (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilnr)
* Anagrames: arilen, linear, Reinal
# enllosàrem
## Català
### Verb

enllosàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enllosar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* [2] enlloséssim, enlloséssem, enllosàssim, enllosàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sà·rem (4)
# enllosàssiu
## Català
### Verb

enllosàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* enlloséssiu, enllosésseu, enllosàsseu, enllosàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sàs·siu (4)
* Anagrama: llisonàsseu
# enllosàssem
## Català
### Verb

enllosàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* enlloséssim, enlloséssem, enllosàssim, enllosàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sàs·sem (4)
# enllosà
## Català
### Verb

enllosà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sà (3)
# enllosàreu
## Català
### Verb

enllosàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enllosar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* [2] enlloséssiu, enllosésseu, enllosàssiu, enllosàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sà·reu (4)
# enllosàssim
## Català
### Verb

enllosàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* enlloséssim, enlloséssem, enllosàssem, enllosàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sàs·sim (4)
* Anagrama: llisonàssem
# enllosàvem
## Català
### Verb

enllosàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sà·vem (4)
# enllosàs
## Català
### Verb

enllosàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* [1] enllosés, enllosara
* [2] enllosés, enllosara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sàs (3)
* Anagrames: lloassen, sonalles
# enllosàsseu
## Català
### Verb

enllosàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* enlloséssiu, enllosésseu, enllosàssiu, enllosàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sàs·seu (4)
# enllosàveu
## Català
### Verb

enllosàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sà·veu (4)
# empecé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.peˈθe/
       Americà: alt /em.p(e)ˈse/, baix /em.peˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

empecé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb empezar
# empavonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈne.sim/ balear /əm.pə.voˈne.sim/, /əm.pə.vuˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈne.sim/ valencià /em.pa.voˈne.sim/, /em.pa.βoˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

empavonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssem, empavonàssim, empavonàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nés·sim (5)
# empedeixen
## Català antic
### Verb

empedeixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de empedir
# empedeixes
## Català antic
### Verb

empedeixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de empedir
# empavonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈne.səw/ balear /əm.pə.voˈne.səw/, /əm.pə.vuˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈne.sew/ valencià /em.pa.voˈne.sew/, /em.pa.βoˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

empavonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonéssiu, empavonàssiu, empavonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nés·seu (5)
# empavoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈni/ balear /əm.pə.voˈni/, /əm.pə.vuˈni/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈni/ valencià /em.pa.voˈni/, /em.pa.βoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

empavoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de empavonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·ní (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimnopv)
* Anagrama: opinàvem
# empedeix
## Català antic
### Verb

empedeix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de empedir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de empedir
# empavonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.βuˈne.siw/ balear /əm.pə.voˈne.siw/, /əm.pə.vuˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /em.pa.βoˈne.siw/ valencià /em.pa.voˈne.siw/, /em.pa.βoˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

empavonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empavonar.

#### Variants

* empavonésseu, empavonàssiu, empavonàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·vo·nés·siu (5)
# enquired
## Anglès
### Verb

enquired
* passat i participi de enquire
# enquireix
## Català antic
### Verb

enquireix
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de enquirir
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de enquirir
# enquibíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kiˈβi.siw/, occidental /eŋ.kiˈbi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

enquibíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enquibir.

#### Variants

* enquibísseu
# enquireixen
## Català antic
### Verb

enquireixen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de enquirir
# enquireixes
## Català antic
### Verb

enquireixes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de enquirir
# enquiresc
## Català antic
### Verb

enquiresc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de enquirir
# enquimerar-se
## Català
### Verb

enquimerar-se
* Forma pronominal de enquimerar.
# enquire
## Anglès
### Verb

enquire ‎(3a persona singular present enquires, gerundi enquiring, passat i participi enquired)
* (britànic) preguntar
* (britànic) inquirir, indagar

#### Notes

Al Regne Unit s'usa enquire per una indagació no oficial i inquire en un context legal o administratiu. Als Estats Units s'usa generalment inquire sense aquesta distinció.
# enquires
## Anglès
### Verb

enquires
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de enquire
# enraonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.u.nəˈɾɛw/ balear /ən.rə.o.nəˈɾəw/, /ən.rə.u.nəˈɾɛw/ Occidental: /en.ra.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enraonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enraonar.
# enraonariva
## Català
### Verb

enraonariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de enraonar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enraonar.
# enraonara
## Català
### Verb

enraonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.uˈna.ɾəs/ balear /ən.rə.oˈna.ɾəs/, /ən.rə.uˈna.ɾəs/ Occidental: /en.ra.oˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enraonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enraonar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.u.nəˈɾi.əs/ balear /ən.rə.o.nəˈɾi.əs/, /ən.rə.u.nəˈɾi.əs/ Occidental: /en.ra.o.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enraonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enraonar.
# enraonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.u.nəˈɾan/ balear /ən.rə.o.nəˈɾan/, /ən.rə.u.nəˈɾan/ Occidental: /en.ra.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enraonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enraonar.
# enraonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.uˈna.ɾən/ balear /ən.rə.oˈna.ɾən/, /ən.rə.uˈna.ɾən/ Occidental: /en.ra.oˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enraonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enraonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enraonar.
# enraonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.u.nəˈɾi.ə/ balear /ən.rə.o.nəˈɾi.ə/, /ən.rə.u.nəˈɾi.ə/ Occidental: /en.ra.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enraonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enraonar.
# enraonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.u.nəˈɾi.ən/ balear /ən.rə.o.nəˈɾi.ən/, /ən.rə.u.nəˈɾi.ən/ Occidental: /en.ra.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enraonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enraonar.
# empillocaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.ʎu.kəˈɾi.əs/ balear /əm.pi.ʎo.kəˈɾi.əs/, /əm.pi.ʎu.kəˈɾi.əs/ Occidental: /em.pi.ʎo.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empillocaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de empillocar-se.
# empillocaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.ʎu.kəˈɾe/ balear /əm.pi.ʎo.kəˈɾe/, /əm.pi.ʎu.kəˈɾe/ Occidental: /em.pi.ʎo.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

empillocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de empillocar-se.
# empillocaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.ʎu.kəˈɾi.əw/ balear /əm.pi.ʎo.kəˈɾi.əw/, /əm.pi.ʎu.kəˈɾi.əw/ Occidental: /em.pi.ʎo.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

empillocaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de empillocar-se.
# empillocassen
## Català
### Verb

empillocassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empillocar-se.

#### Variants

* empilloquessin, empilloquessen, empillocaren
# empillocasses
## Català
### Verb

empillocasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empillocar-se.

#### Variants

* empilloquessis, empilloquesses, empillocares
# empillocarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.ʎu.kəˈɾa/ balear /əm.pi.ʎo.kəˈɾa/, /əm.pi.ʎu.kəˈɾa/ Occidental: /em.pi.ʎo.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

empillocarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de empillocar-se.
# empillocaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pi.ʎu.kəˈɾas/ balear /əm.pi.ʎo.kəˈɾas/, /əm.pi.ʎu.kəˈɾas/ Occidental: /em.pi.ʎo.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

empillocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de empillocar-se.
# enfastijàssem
## Català
### Verb

enfastijàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfastijar.

#### Variants

* enfastigéssim, enfastigéssem, enfastijàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fas·ti·jàs·sem (5)
# enfaticamente
## Italià

   * Pronúncia: /eɱˌfa.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De enfatico i el sufix -mente.

### Adverbi

enfaticamente
* emfàticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fa·ti·ca·mén·te (6)
# enfastijàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fəs.tiˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fas.tiˈʒa.ɾew/, valencià /eɱ.fas.tiˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enfastijàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enfastijar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfastijar.

#### Variants

* [2] enfastigéssiu, enfastigésseu, enfastijàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fas·ti·jà·reu (5)
# enfebrar-se
## Català
### Verb

enfebrar-se
* Forma pronominal de enfebrar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enfastijàsseu
## Català
### Verb

enfastijàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfastijar.

#### Variants

* enfastigéssiu, enfastigésseu, enfastijàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fas·ti·jàs·seu (5)