OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acrement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌa.kɾəˈmen/ balear /ˌa.kɾəˈment/, /ˌa.kɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌa.kɾeˈmen/ valencià /ˌa.kɾeˈment/, /ˌa.kɾeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acre i el sufix -ment.

### Adverbi

acrement
* D'una manera acre.

#### Traduccions

* Anglès: acridly $^{(en)}$
* Castellà: acremente $^{(es)}$
* Esperanto: akre $^{(eo)}$
* Francès: âcrement $^{(fr)}$
* Italià: acremente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·ment (3)
* Anagrames: cementar, certamen, tencarem, tencàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acrem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.krɛm/

### Adjectiu

ācrem
* acusatiu masculí/femení singular de ācer
# acres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.kɾəs/, occidental /ˈa.kɾes/
   * Rimes: -akɾes

### Adjectiu

acres inv. pl.
* Forma plural de acre.

### Nom

acres m. pl.
* Forma plural de acre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cres (2)
* Anagrames: acers $^{(alfagrama)}$, cares, carés, cèsar, César, creàs, escar, races, recàs, sacre, secar, serac

## Anglès
### Nom

acres
* forma plural de acre

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈa.kɾes/, meridional /ˈa.kɾeh/
       Americà: alt /ˈa.k(ɾe)s/, baix /ˈa.kɾeh/, austral /ˈa.kɾes/
   * Rimes: -akɾes

### Nom

acres m. pl.
* forma plural de acre

## Francès

   * Pronúncia: /akʁ/

### Nom

acres f. pl.
* forma plural de acre

## Gallec
### Nom

acres m. pl.
* forma plural de acre

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.kreːs/

### Adjectiu

ācrēs
* nominatiu masculí/femení plural de ācer
* vocatiu masculí/femení plural de ācer
* acusatiu masculí/femení plural de ācer
# acreixíveu
## Català
### Verb

acreixíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.
# acremente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˌa.kɾeˈmen.te/
       Americà: alt /ˌa.kɾeˈmen.t(e)/, baix /ˌa.kɾeˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De acre i el sufix -mente.

### Adverbi

acremente
* acrement

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·men·te (4)

## Italià

   * Pronúncia: /ˌa.kreˈmen.te/
   * Etimologia: De acre i el sufix -mente.

### Adverbi

acremente
* acrement

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·mén·te (4)
# acreixívou
## Català
### Verb

acreixívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.
# acresc
## Català
### Verb

acresc
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cresc (2)
* Anagrames: cercàs, cresca
# acreixíeu
## Català
### Verb

acreixíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·crei·xí·eu (4)
* Anagrama: xericàieu
# adoctrinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðukˈtɾi.nis/ balear /ə.ðokˈtɾi.nis/, /ə.ðukˈtɾi.nis/ Occidental: /a.ðokˈtɾi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

adoctrinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.

#### Variants

* adoctrines, adoctrinos

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·doc·tri·nis (4)
* Anagrames: incitadors, tradicions
# adoctrinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈne.sin/, occidental /a.ðok.tɾiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

adoctrinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Ells/elles/vostès] adoctrinessin, adoctrinessen, adoctrinassen, adoctrinassin o adoctrinaren.
# adoctrini
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðukˈtɾi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

adoctrini
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adoctrinar.
    Forma septentrional: [jo] adoctrino, adoctrine, adoctrín o adoctrini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que jo] adoctrini o adoctrine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que ell/ella/vostè] adoctrini o adoctrine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adoctrinar.
    Adoctrini o adoctrine [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* adoctrino, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·doc·tri·ni (4)
* Anagrama: incitador
# adoctrinin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðukˈtɾi.nin/ balear /ə.ðokˈtɾi.nin/, /ə.ðukˈtɾi.nin/ Occidental: /a.ðokˈtɾi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

adoctrinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que ells/elles/vostès] adoctrinin o adoctrinen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adoctrinar.
    Adoctrinin o adoctrinen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·doc·tri·nin (4)
* Anagrama: contindria
# adoctrineu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈnɛw/, occidental /a.ðok.tɾiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

adoctrineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adoctrinar.
    [Vosaltres/vós] adoctrineu o adoctrinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que vosaltres/vós] adoctrineu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adoctrinar.
    Adoctrineu o adoctrinau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* adoctrinegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.

## Català antic
### Verb

adoctrineu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* adoctrinets
# adoctrinist
## Català antic
### Verb

adoctrinist
* segona persona singular (tu) del passat de adoctrinar

#### Variants

* adoctrinast, adoctrinares
# adoctrino
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðukˈtɾi.nu/, occidental /a.ðokˈtɾi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

adoctrino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adoctrinar.
    [Jo] adoctrino, adoctrine, adoctrín o adoctrini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que jo] adoctrino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] adoctrini o adoctrine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que ell/ella/vostè] adoctrino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] adoctrini o adoctrine.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðokˈtɾi.no\
       Americà: alt /a.dokˈt͡si.no/, baix \a.ðokˈtɾi.no\
   * Rimes: -ino

### Verb

adoctrino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb adoctrinar
# adoctrinessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuk.tɾiˈne.si/, balear /ə.ðuk.tɾiˈne.si/ alguerès /a.ɾu.tɾiˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

adoctrinessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] adoctrinés, adoctrinàs o adoctrinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] adoctrinés, adoctrinàs o adoctrinara.
# adoctrinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈne.sis/, occidental /a.ðok.tɾiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

adoctrinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Tu] adoctrinessis, adoctrinesses, adoctrinasses, adoctrinassis o adoctrinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·doc·tri·nes·sis (5)
* Anagrama: dissertacions
# adoctrinets
## Català antic
### Verb

adoctrinets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de adoctrinar

#### Variants

* adoctrineu
# adormis
## Català
### Verb

adormis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mis (3)
* Heterograma de 7 lletres (adimors)
* Anagrames: admiros, amordís, maridos
# adormiràs
## Català
### Verb

adormiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adormir.

### Miscel·lània

* Anagrama: amordiràs
# adormiríeu
## Català
### Verb

adormiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·rí·eu (5)
* Anagrames: amordiríeu, ioduraríem
# adormiríveu
## Català
### Verb

adormiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adormir.
# adormissa
## Català
### Verb

adormissa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adormissar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adormissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mis·sa (4)
* Anagrama: adoràssim
# adormirà
## Català
### Verb

adormirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adormir.

### Miscel·lània

* Anagrama: amordirà
# adormiré
## Català
### Verb

adormiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·ré (4)
* Anagrames: amordiré, ordiarem, ordiàrem, rodaríem
# adormiríem
## Català
### Verb

adormiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de adormir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mi·rí·em (5)
* Anagrama: amordiríem
# adormirives
## Català
### Verb

adormirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de adormir.
# acidique
## Francès

   * Pronúncia: /a.siˈdik/

### Adjectiu

acidique inv. ‎(plural acidiques)
* acídic -a
# acidigus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.t͡siˈdi.ɡus/
   * Àudio: França

### Verb

acidigus
* condicional de acidigi
# acidimetries
## Anglès
### Nom

acidimetries
* forma plural de acidimetry
# acidimétries
## Francès
### Nom

acidimétries f. pl.
* forma plural de acidimétrie
# acidin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.ðin/, occidental /aˈsi.ðin/
   * Rimes: -idin

### Verb

acidin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acidar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·din (3)
* Anagrames: indica, indicà, índica
# acidiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.siˈdik/

### Adjectiu

acidiques inv. pl.
* forma plural de acidique
# acidis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.ðis/, occidental /aˈsi.ðis/
   * Rimes: -idis

### Verb

acidis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acidar.
# acidity
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈsɪdɪti/
   * Etimologia: Del francès acidité, del llatí aciditātem, acusatiu de aciditās, de acidus.

### Nom

acidity ‎(plural acidities)
* acidesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·di·ty (4)
* Anagrama: adicity

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict
# acidigu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.t͡siˈdi.ɡu/
   * Àudio: França

### Verb

acidigu
* volitiu de acidigi
# acidities
## Anglès
### Nom

acidities
* forma plural de acidity

### Miscel·lània

* Anagrama: adicities
# adoctrinariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾu.tɾi.naˈɾi.van/
   * Homòfon: adoctrinarívem

### Verb

adoctrinariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adoctrinar.
    [Ellos/elles] adoctrinariven, forma algueresa per [ells/elles] adoctrinarien.
# adoctrinarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾu.tɾi.naˈɾi.vas/

### Verb

adoctrinarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adoctrinar.
    Forma algueresa per [tu] adoctrinaries.
# adoctrinaríets
## Català antic
### Verb

adoctrinaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adoctrinar

#### Variants

* adoctrinaríeu
# adoctrinariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ɾu.tɾi.naˈɾi.va/

### Verb

adoctrinariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adoctrinar.
    Forma algueresa per [jo] adoctrinaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adoctrinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] adoctrinaria.
# adoctrinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾi.nəˈɾi.əs/, occidental /a.ðok.tɾi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

adoctrinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adoctrinar.

#### Sinònims

* adoctrinarives, forma algueresa.

## Català antic
### Verb

adoctrinaries
* segona persona singular (tu) del condicional de adoctrinar
# adoctrinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //ə.ðukˈtɾi.nəˈɾə/, occidental /a.ðok.tɾi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

adoctrinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adoctrinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: contrariada

## Català antic
### Verb

adoctrinarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de adoctrinar
# adoctrinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //ə.ðukˈtɾi.nəˈɾəs/, occidental /a.ðok.tɾi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

adoctrinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adoctrinar.

## Català antic
### Verb

adoctrinaràs
* segona persona singular (tu) del futur de adoctrinar
# adoctrinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾi.nəˈɾe/, occidental /a.ðok.tɾi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

adoctrinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adoctrinar.

## Català antic
### Verb

adoctrinaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de adoctrinar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðok.tɾi.naˈɾe\
       Americà: alt /a.dok.t͡s(i).naˈɾe/, baix \a.ðok.tɾi.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

adoctrinaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb adoctrinar
# adoctrinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðuk.tɾi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ðok.tɾi.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.ðok.tɾi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

adoctrinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adoctrinar.

#### Sinònims

* adoctrinaríveu, forma algueresa.

## Català antic
### Verb

adoctrinaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de adoctrinar

#### Variants

* adoctrinaríets
# activàveu
## Català
### Verb

activàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# activàs
## Català
### Verb

activàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·vàs (3)
* Anagrama: atàvics
# activàreu
## Català
### Verb

activàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de activar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·và·reu (4)
* Anagrama: tacaríveu
# activàssiu
## Català
### Verb

activàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.
# activàrem
## Català
### Verb

activàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de activar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·và·rem (4)
* Anagrama: tacarívem
# activàssem
## Català
### Verb

activàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·vàs·sem (4)
* Anagrama: masticaves
# activàsseu
## Català
### Verb

activàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·vàs·seu (4)
* Anagrama: acusatives
# activàssim
## Català
### Verb

activàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.
# aerului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

aerului
* genitiu i datiu definit singular de aer
# aerum
## Llatí

   * Pronúncia: /aːˈeː.rʊm/

### Nom

āērum
* genitiu plural de āēr

### Nom

aerum
* genitiu plural de aes
# aeròbia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.eˈɾɔ.βi.ə/, occidental /a.eˈɾɔ.bi.a/
   * Rimes: -ɔbia

### Adjectiu

aeròbia f. ‎(plural aeròbies)
* Forma femenina de aerobi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·rò·bi·a (5)
* Anagrama: aboiaré
# aeròbic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.eˈɾɔ.βik/, occidental /a.eˈɾɔ.bik/
   * Etimologia: De aerobi i el sufix -ic.

### Adjectiu

aeròbic m. ‎(femení aeròbica, plural masculí aeròbics, plural femení aeròbiques)
* Relatiu o pertanyent als aerobis o a l’aerobiosi.

#### Traduccions

* Anglès: aerobic $^{(en)}$
* Castellà: aeróbico $^{(es)}$
* Francès: aérobique $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·rò·bic (4)
* Heterograma de 7 lletres (abceior)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# aerumas
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.eˈru.mas/
   * Àudio: França

### Verb

aerumas
* present de aerumi
# aerumis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.eˈru.mis/

### Verb

aerumis
* passat de aerumi
# aerumi
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.eˈru.mi/
   * Àudio: Països Baixos

### Verb

aerumi ‎(present aerumas, passat aerumis, futur aerumos, condicional aerumus, volitiu aerumu)
* airejar, ventejar
# aerumos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.eˈru.mos/

### Verb

aerumos
* futur de aerumi
# aerumu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.eˈru.mu/
   * Àudio: França

### Verb

aerumu
* volitiu de aerumi
# aerumus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.eˈru.mus/
   * Àudio: França

### Verb

aerumus
* condicional de aerumi
# acomodaia
## Català
### Verb

acomodaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acomodar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acomodar.
# acomodar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.muˈðar.sə/ balear /ə.ko.moˈðaɾ.sə/, /ə.ku.mu.ðərˈsə/ Occidental: /a.ko.moˈðaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acomodar-se
* Forma pronominal de acomodar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acomodo, s'acomoda, ens acomodem Vocal rizotònica: /ɔ/

### Miscel·lània

* Anagrama: acomodares
# acomodaran
## Català
### Verb

acomodaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acomodar.
# acomodaien
## Català
### Verb

acomodaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acomodar.
# acomodara
## Català
### Verb

acomodara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodaies
## Català
### Verb

acomodaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acomodar.
# acomodam
## Català
### Verb

acomodam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acomodar.
# acomodar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.muˈða/ balear /ə.ko.moˈða/, /ə.ku.muˈða/ Occidental: nord-occidental /a.ko.moˈða/ valencià /a.ko.moˈðaɾ/, /a.ko.moˈða/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acomodà
   * Etimologia: Del llatí accommodāre, segle XVI.

### Verb

acomodar trans., pron. ‎(pronominal acomodar-se)
* Ordenar, posar en el forma deguda.
* Compondre alguna renyina, disputa, plet, etc.
* Col·locar, donar ocupació.
* Proveir algú d'allò que necessita.
* Deixar alguna cosa d'ús o servei.
* Ser alguna cosa útil o agradable a algú.
* (pronominal) Conformar-se, adaptar-se al dictamen, geni o abast d'algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acomodo, acomoda, acomodem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* adaptar, ajustar
* adequar, ajustar
* asseure, fer seure, posar

#### Traduccions

* Alemany: akkommodieren $^{(de)}$
* Anglès: accommodate $^{(en)}$
* Castellà: acomodar $^{(es)}$
* Esperanto: akomodi $^{(eo)}$
* Francès: acommoder $^{(fr)}$
* Italià: adattare $^{(it)}$
* Llatí: accommodare $^{(la)}$
* Castellà: acomodar $^{(es)}$
* Francès: acommoder $^{(fr)}$
* Italià: pacificare $^{(it)}$
* Llatí: dissidentes componere $^{(la)}$
* Castellà: acomodar $^{(es)}$
* Francès: placer $^{(fr)}$
* Italià: collocare $^{(it)}$
* Castellà: acomodar $^{(es)}$
* Italià: prevedere $^{(it)}$
* Castellà: prestar $^{(es)}$
* Francès: prêter $^{(fr)}$
* Italià: prestare $^{(it)}$
* Llatí: commodare $^{(la)}$
* Castellà: acomodar $^{(es)}$
* Francès: acommoder $^{(fr)}$
* Italià: piacere $^{(it)}$
* Llatí: convenire $^{(la)}$
* Castellà: acomodar $^{(es)}$
* Francès: acommoder $^{(fr)}$
* Llatí: accommodare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mo·dar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: acomodar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ko.moˈðaɾ\
       Americà: alt /a.k(o).moˈdaɾ/, baix \a.ko.moˈðaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí accommodāre.

### Verb

acomodar trans., intr., pron. ‎(pronominal acomodarse, present acomodo, passat acomodé, futur acomodaré)
* acomodar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mo·dar (4)
# afirmeguessa
## Català
### Verb

afirmeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmeguesses
## Català
### Verb

afirmeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirme
## Català
### Verb

afirme
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afirmar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afirmar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afirmar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fir·me (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefimr)
* Anagrames: afermi, afermí, faríem
# afirmeguem
## Català
### Verb

afirmeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmeguéssom
## Català
### Verb

afirmeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmeguessen
## Català
### Verb

afirmeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmegués
## Català
### Verb

afirmegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmeguéssou
## Català
### Verb

afirmeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afirmar.
# afirmavo
## Català
### Verb

afirmavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fir·ma·vo (4)
* Anagrama: afavorim
# afirmegueu
## Català
### Verb

afirmegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afirmar.
# adobàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβas/
   * Rimes: -as

### Verb

adobàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobar.
    [Jo] adobés, adobàs o adobara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobar.
    [Ell/ella/vostè] adobés, adobàs o adobara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bàs (3)
* Anagrames: Badosa, Boadas
# adobàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðuˈβa.βəw/, /ə.ðuˈba.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ðoˈβa.βɛw/, /a.ðoˈβa.ɛw/ valencià /a.ðoˈβa.βew/, /a.ðoˈba.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

adobàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.