OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enfuig
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfut͡ʃ/, occidental /eɱˈfut͡ʃ/
   * Rimes: -utʃ

### Verb

enfuig
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enfugir-se.
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfugir-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enfugir-se.

#### Variants

* [2] enfujo, enfugi

### Miscel·lània

* Anagrames: enfugi, enfugí, fengui, fenguí, fugien
# enfundar-se
## Català
### Verb

enfundar-se
* Forma pronominal de enfundar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enfujo
## Català
### Verb

enfujo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfugir-se.

#### Variants

* enfuig, enfugi
# enfocàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈka.ɾəw/ balear /əɱ.foˈka.ɾəw/, /əɱ.fuˈka.ɾəw/ Occidental: /eɱ.foˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enfocàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enfocar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* [2] enfoquéssiu, enfoquésseu, enfocàssiu, enfocàsseu
# enfocàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈka.ɾəm/ balear /əɱ.foˈka.ɾəm/, /əɱ.fuˈka.ɾəm/ Occidental: /eɱ.foˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enfocàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enfocar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* [2] enfoquéssim, enfoquéssem, enfocàssim, enfocàssem
# enfocàsseu
## Català
### Verb

enfocàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* enfoquéssiu, enfoquésseu, enfocàssiu, enfocàreu
# enfocàssim
## Català
### Verb

enfocàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* enfoquéssim, enfoquéssem, enfocàssem, enfocàrem
# enfocàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fuˈka.βəw/ balear /əɱ.foˈka.vəw/, /əɱ.fuˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /eɱ.foˈka.βew/ valencià /eɱ.foˈka.vew/, /eɱ.foˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enfocàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enfocar.
# enfocàssiu
## Català
### Verb

enfocàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* enfoquéssiu, enfoquésseu, enfocàsseu, enfocàreu
# enfocàs
## Català
### Verb

enfocàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* [1] enfoqués, enfocara
* [2] enfoqués, enfocara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fo·càs (3)
* Heterograma de 7 lletres (acefnos)
* Anagrames: enfosca, enfoscà
# enfocàssem
## Català
### Verb

enfocàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfocar.

#### Variants

* enfoquéssim, enfoquéssem, enfocàssim, enfocàrem
# enfermos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eɱˈfeɾ.mos\, meridional \eɱˈfeɾ.moh\
       Americà: alt \eɱˈfeɾ.m(o)s\, baix \eŋˈfeɾ.moh\, austral \eɱˈfeɾ.mos\
   * Rimes: -eɾmos

### Adjectiu

enfermos m. pl.
* forma plural de enfermo
# enfermeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.fərˈmɛw/ balear /əɱ.fəɾˈməw/, /əɱ.fərˈmɛw/ Occidental: /eɱ.feɾˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enfermeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enfermar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enfermar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enfermar.

#### Variants

* [1] enfermau
* [3] enfermau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·meu (3)
# enfermi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱˈfɛr.mi/ balear /əɱˈfəɾ.mi/, /əɱˈfɛr.mi/ Occidental: /eɱˈfeɾ.mi/

### Verb

enfermi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enfermar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enfermar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enfermar.

#### Variants

* [1] enferme
* [2] enferme
* [3] enferme

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mi (3)
* Anagrama: enferim
# enfermin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱˈfɛr.min/ balear /əɱˈfəɾ.min/, /əɱˈfɛr.min/ Occidental: /eɱˈfeɾ.min/

### Verb

enfermin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enfermar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enfermar.

#### Variants

* [1] enfermen
* [2] enfermen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·min (3)
# enfermis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱˈfɛr.mis/ balear /əɱˈfəɾ.mis/, /əɱˈfɛr.mis/ Occidental: /eɱˈfeɾ.mis/

### Verb

enfermis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mis (3)
# enfermetats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.məˈtats/, occidental /eɱ.feɾ.meˈtats/
   * Rimes: -ats

### Nom

enfermetats f. pl.
* Forma plural de enfermetat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·tats (4)
* Anagrama: ferestament
# enfermetat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fər.məˈtat/, occidental /eɱ.feɾ.meˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí infĭrmĭtāte ‎(literalment «feblesa»), segle XIII.

### Nom

enfermetat f. ‎(plural enfermetats)
* (antic) infermetat (manca de fermesa)
* (antic, dialectal) malaltia
    «La tuberculosis i la sifilis són les enfermetats més generalisades entre la gent de mal viure.» (Juli Vallmitjana, Criminalitat típica local (pàg. 26), L'Avenç, 1910)

#### Variants

* [2] enfermedat (antic), infermetat (antic), infermitat (antic), infirmitat (antic)

#### Sinònims

* [1] infermesa
* [2] malaltia, mal

#### Notes

* Usat tradicionalment en alguns parlars, en altres es considera un castellanisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·me·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, Optimot, ésAdir

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí infirmitāte.

### Nom

enfermetat f. ‎(plural enfermetats o enfermetatz)
* malaltia, manca de salut
    «Si l’armador serà alscunes vegades per enfermetat o per absència o per altra manera rahonablement embargat, en aquell cas son offici coman a un dels escuders de la cambra.» (Pere el Cerimoniós, Ordinacions de la Casa i Cort de Pere el Cerimoniós, 1344)

#### Variants

* infermetat, infirmitat

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA, CIVAL
# enfermetatz
## Català antic
### Nom

enfermetatz
* forma plural de enfermetat
# enfermessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fərˈme.sis/, occidental /eɱ.feɾˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enfermessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfermar.

#### Variants

* enfermesses, enfermassis, enfermasses, enfermares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mes·sis (4)
# enfermo
## Català
### Verb

enfermo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enfermar.

#### Variants

* enferme, enferm

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mo (3)
* Anagrama: ofrenem

## Castellà
### Adjectiu

enfermo m. ‎(femení enferma, plural masculí enfermos, plural femení enfermas)
* malalt

#### Compostos i expressions

* caer enfermo

#### Relacionats

* enfermedad
* enfermizo

#### Falsos amics

* Francès: infirme ‎(«minusvàlid»)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fer·mo (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre enfermo
# ensortillaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾas/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾas/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾas/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ensortillaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ensortillar.
# ensortillassin
## Català
### Verb

ensortillassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensortillar.

#### Variants

* ensortillessin, ensortillassen
# ensortillassen
## Català
### Verb

ensortillassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensortillar.

#### Variants

* ensortillessin, ensortillassin
# ensortillaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.əw/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾi.əw/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ensortillaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ensortillar.
# ensortillassis
## Català
### Verb

ensortillassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensortillar.

#### Variants

* ensortillessis, ensortillasses
# ensortillaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾe/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾe/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾe/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ensortillaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ensortillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: restollarien
# ensortillasses
## Català
### Verb

ensortillasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensortillar.

#### Variants

* ensortillessis, ensortillassis
# engañoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.ɡaˈɲo.so\
       Americà: alt \eŋ.ɡaˈɲo.s(o)\, baix \eŋ.ɡaˈɲo.so\
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

engañoso m. ‎(femení engañosa, plural masculí engañosos, plural femení engañosas)
* enganyós

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·ño·so (4)
# engañosos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.ɡaˈɲo.sos\, meridional \eŋ.ɡaˈɲo.soh\
       Americà: alt \eŋ.ɡaˈɲo.s(o)s\, baix \eŋ.ɡaˈɲo.soh\, austral \eŋ.ɡaˈɲo.sos\
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

engañosos m. pl.
* forma plural de engañoso
# engaño
## Castellà

   * Pronúncia: \eŋˈɡa.ɲo\
   * Rimes: -aɲo
   * Etimologia: De engañar.

### Nom

engaño m. ‎(plural engaños)
* engany

### Verb

engaño
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb engañar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·ño (3)
# engaños
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋˈɡa.ɲos\, meridional \eŋˈɡa.ɲoh\
       Americà: alt \eŋˈɡa.ɲ(o)s\, baix \eŋˈɡa.ɲoh\, austral \eŋˈɡa.ɲos\
   * Rimes: -aɲos

### Nom

engaños m. pl.
* forma plural de engaño
# engañosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.ɡaˌɲo.saˈmen.te\
       Americà: alt \eŋ.ɡaˌɲo.saˈmen.t(e)\, baix \eŋ.ɡaˌɲo.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De engañoso i el sufix -mente.

### Adverbi

engañosamente
* enganyosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·ño·sa·men·te (6)
# engañé
## Castellà

   * Pronúncia: \eŋ.ɡaˈɲe\
   * Rimes: -e

### Verb

engañé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb engañar
# engañaré
## Castellà

   * Pronúncia: \eŋ.ɡa.ɲaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

engañaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb engañar
# engañosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.ɡaˈɲo.sas\, meridional \eŋ.ɡaˈɲo.sah\
       Americà: alt \eŋ.ɡaˈɲo.s(a)s\, baix \eŋ.ɡaˈɲo.sah\, austral \eŋ.ɡaˈɲo.sas\
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

engañosas f. pl.
* forma plural de engañosa
# engañosa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.ɡaˈɲo.sa\
       Americà: alt \eŋ.ɡaˈɲo.s(a)\, baix \eŋ.ɡaˈɲo.sa\
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

engañosa f. ‎(plural engañosas)
* forma femenina de engañoso
# emperesir-se
## Català
### Verb

emperesir-se
* Forma pronominal de emperesir.
# emperla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈpɛr.ɫə/ Occidental: nord-occidental /emˈpɛr.ɫa/ valencià /emˈpɛɾ.ɫa/, /emˈpɛɾ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛɾla

### Verb

emperla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emperlar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emperlar.

### Miscel·lània

* Anagrames: pelarem, pelàrem
# emperesosir-se
## Català
### Verb

emperesosir-se
* Forma pronominal de emperesosir.
# emperl
## Català
### Verb

emperl
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emperlar.

#### Variants

* emperlo, emperle, emperli
# emperatrices
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.pe.ɾaˈtɾi.θes/, meridional /em.pe.ɾaˈtɾi.θeh/
       Americà: alt /em.pe.ɾaˈt͡si.s(e)s/, baix /em.pe.ɾaˈtɾi.seh/, austral /em.pe.ɾaˈtɾi.ses/
   * Rimes: -iθes

### Nom

emperatrices f. pl.
* forma plural de emperatriz

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ra·tri·ces (5)
# emperadriu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɾəˈðɾiw/, occidental /em.pe.ɾaˈðɾiw/
   * Rimes: -iw

### Nom

emperadriu f. ‎(plural emperadrius)
* Forma femenina de emperador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ra·driu (4)
* Anagrama: perduràiem
# emperadrius
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.ɾəˈðɾiws/, occidental /em.pe.ɾaˈðɾiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

emperadrius f. pl.
* Forma plural de emperadriu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ra·drius (4)
* Anagrames: persuadirem, persuadírem
# emperatriz
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.pe.ɾaˈtɾiθ/, meridional /em.pe.ɾaˈtɾih/
       Americà: alt /em.p(e).ɾaˈt͡sis/, baix /em.pe.ɾaˈtɾih/, austral /em.pe.ɾaˈtɾis/
   * Rimes: -iθ
   * Etimologia: Del llatí imperātrix.

### Nom

emperatriz f. ‎(plural emperatrices)
* forma femenina de emperador

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·ra·triz (4)
# engarjolàsseu
## Català
### Verb

engarjolàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* engarjoleguéssou, engarjoléssiu, engarjolésseu, engarjolàreu
# engarjolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.ɾəm/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa.ɾəm/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.ɾəm/ Occidental: /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

engarjolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de engarjolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* [2] engarjoleguéssom, engarjoléssim, engarjoléssem, engarjolàssem
# engarjolàssem
## Català
### Verb

engarjolàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* engarjoleguéssom, engarjoléssim, engarjoléssem, engarjolàrem
# engarjolàieu
## Català
### Verb

engarjolàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engarjolar.

#### Variants

* engarjolavo, engarjolàveu
# engarjolos
## Català
### Verb

engarjolos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* engarjolis, engarjoles
# engarjolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa/ Occidental: /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

engarjolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de engarjolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gar·jo·là (4)
* Anagrames: galonejar, golejaran
# engarjolis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡərˈʒɔ.ɫis/, occidental /eŋ.ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

engarjolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* engarjoles, engarjolos

### Miscel·lània

* Anagrama: jornalegis
# engarjolo
## Català
### Verb

engarjolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engarjolar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engarjolar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* [1] engarjole, engarjoli
* [2] engarjoli, engarjole
* [3] engarjoli, engarjole
# engarjolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.ɾəw/ balear /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa.ɾəw/, /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa.ɾəw/ Occidental: /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

engarjolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de engarjolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engarjolar.

#### Variants

* [2] engarjoleguéssou, engarjoléssiu, engarjolésseu, engarjolàsseu
# entenguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡe.səw/, occidental /en.teŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

entenguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

## Català antic
### Verb

entenguésseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de entendre

#### Variants

* enteséssets, entesésseu, entesérets, enteséreu, entenguéssets, entenguérets, entenguéreu
# entenguéssom
## Català
### Verb

entenguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.
# entenguéssets
## Català antic
### Verb

entenguéssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de entendre

#### Variants

* enteséssets, entesésseu, entesérets, enteséreu, entenguésseu, entenguérets, entenguéreu
# entenguéssou
## Català
### Verb

entenguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.
# entenguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡi/, occidental /en.teŋˈɡi/
   * Rimes: -i

### Verb

entenguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entendre.

## Català antic
### Verb

entenguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de entendre

#### Variants

* entès, entengué, entení
# entenien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈni.ən/, occidental /en.teˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

entenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.

## Català antic
### Verb

entenien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de entendre
# entenguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡe.səm/, occidental /en.teŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

entenguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

## Català antic
### Verb

entenguéssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de entendre

#### Variants

* enteséssem, entesérem, entenguérem
# entenguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡe.sim/, occidental /en.teŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entenguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ten·gués·sim (4)
* Anagrama: mentiguessen
# entenia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈni.ə/, occidental /en.teˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·ni·a (4)
* Anagrama: atenien

## Català antic
### Verb

entenia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de entendre
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de entendre
# entenguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təŋˈɡe.siw/, occidental /en.teŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entenguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entendre.
# engaliï
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɫi.i/, occidental /eŋ.ɡaˈɫi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

engaliï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engaliar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engaliar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engaliar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engaliar.

#### Variants

* [1] engalio
# engaliïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɫi.is/, occidental /eŋ.ɡaˈɫi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

engaliïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engaliar.
# engaliésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈe.səw/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

engaliésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engaliar.

#### Variants

* engaliéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·és·seu (5)
* Anagrama: alieguessen
# engaliïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɫi.in/, occidental /eŋ.ɡaˈɫi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

engaliïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb engaliar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb engaliar.
# engallar-se
## Català
### Verb

engallar-se
* Forma pronominal de engallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: llenegaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engalií
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈi/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

engalií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de engaliar.
# engaliéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈe.sim/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

engaliéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engaliar.

#### Variants

* engaliéssem
# engaliéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈe.siw/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

engaliéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engaliar.

#### Variants

* engaliésseu
# enriolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.u.ɫəˈɾi.əw/ balear /ən.ri.o.ɫəˈɾi.əw/, /ən.ri.u.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /en.ri.o.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enriolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·o·la·rí·eu (6)
# enriolava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.uˈɫa.βə/ balear /ən.ri.oˈɫa.və/, /ən.ri.uˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /en.ri.oˈɫa.βa/ valencià /en.ri.oˈɫa.va/, /en.ri.oˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

enriolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enriolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enriolar.

#### Variants

* [1] enriolavi, enriolaia
* [2] enriolaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·o·la·va (5)
* Anagrames: envolaria, ovalarien, valoraien, voleiaran
# enriolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.uˈɫa.βən/ balear /ən.ri.oˈɫa.vən/, /ən.ri.uˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.ri.oˈɫa.βen/ valencià /en.ri.oˈɫa.ven/, /en.ri.oˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

enriolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enriolar.

#### Variants

* enriolaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·o·la·ven (5)
* Anagrama: envolarien
# enriolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.u.ɫəˈɾe/ balear /ən.ri.o.ɫəˈɾe/, /ən.ri.u.ɫəˈɾe/ Occidental: /en.ri.o.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enriolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·o·la·ré (5)
# enriolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ri.uˈɫa.βəs/ balear /ən.ri.oˈɫa.vəs/, /ən.ri.uˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /en.ri.oˈɫa.βes/ valencià /en.ri.oˈɫa.ves/, /en.ri.oˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

enriolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enriolar.

#### Variants

* enriolaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·o·la·ves (5)
* Anagrama: envolaries