OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acréixer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈkɾe.ʃə/ Occidental: nord-occidental /aˈkɾej.ʃe/ valencià /aˈkɾej.ʃeɾ/, /aˈkɾe.ʃe/
   * Rimes: -ejʃe(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí acrēscěre.

### Verb

acréixer trans., pron. ‎(pronominal acréixer-se)
* Fer que augmenti o s'intensifiqui alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acreixo, acreix, acreixem

#### Sinònims

* augmentar
* incrementar

#### Traduccions

* Anglès: increase $^{(en)}$
* Castellà: acrecer $^{(es)}$
* Francès: accroître $^{(fr)}$
* Italià: accrescere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·créi·xer (3)
* Anagrames: creixerà, exercira, exercirà, xericaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# accantonatosi
## Italià
### Verb

accantonatosi m. ‎(femení accantonatasi, plural masculí accantonatisi, plural femení accantonatesi)
* participi passat masculí singular de accantonarsi
# accantonavi
## Italià
### Verb

accantonavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accantonare
# accantoneranno
## Italià
### Verb

accantoneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de accantonare
# accantonava
## Italià
### Verb

accantonava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de accantonare
# accantonerai
## Italià
### Verb

accantonerai
* segona persona singular (tu) del futur de accantonare
# accantonavano
## Italià
### Verb

accantonavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de accantonare
# accantonato
## Italià
### Verb

accantonato m. ‎(femení accantonata, plural masculí accantonati, plural femení accantonate)
* participi passat masculí singular de accantonare
# accantonavamo
## Italià
### Verb

accantonavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de accantonare
# accantonavate
## Italià
### Verb

accantonavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de accantonare
# accantonavo
## Italià
### Verb

accantonavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de accantonare
# adducetevi
## Italià
### Verb

adducetevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addursi
# adducessimo
## Italià
### Verb

adducessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de addurre
# adducesti
## Italià
### Verb

adducesti
* segona persona singular (tu) del passat de addurre
# adduceva
## Italià
### Verb

adduceva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de addurre
# adducevamo
## Italià
### Verb

adducevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de addurre
# adduceste
## Italià
### Verb

adduceste
* segona persona plural (voi) del passat de addurre
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de addurre
# adducete
## Italià
### Verb

adducete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de addurre
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addurre
# adducevano
## Italià
### Verb

adducevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de addurre
# adducevate
## Italià
### Verb

adducevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de addurre
# adducevi
## Italià
### Verb

adducevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de addurre
# adoria
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɛ.ja/

### Nom

adōria f. ‎(genitiu adōriae)
* forma alternativa de adōrea

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | adōria | adōriae |
| Vocatiu | adōria | adōriae |
| Acusatiu | adōriam | adōriās |
| Genitiu | adōriae | adōriārum |
| Datiu | adōriae | adōriīs |
| Ablatiu | adōriā | adōriīs |
# adoriae
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɪ.aj/

### Nom

adōriae
* nominatiu plural de adōria
* vocatiu plural de adōria
* genitiu singular de adōria
* datiu singular de adōria
# adorin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ɾin/, occidental /aˈðo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

adorin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adorar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·rin (3)
* Heterograma de 6 lletres (adinor)
* Anagrames: adorni, adorní, nodria, ordina, ordinà
# adoriam
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɪ.am/

### Nom

adōriam
* acusatiu singular de adōria
# adorias
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɪ.aːs/

### Nom

adōriās
* acusatiu plural de adōria
# adori
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðo.ɾi/, occidental /aˈðo.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

adori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ri (3)
* Anagrames: iodar, odiar, ordia, ordià, ràdio

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈdo.ri/
   * Àudio: França

### Verb

adori ‎(present adoras, passat adoris, futur adoros, condicional adorus, volitiu adoru)
* adorar
# adoriarum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.doː.rɪˈaː.rʊm/

### Nom

adōriārum
* genitiu plural de adōria
# adoriis
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɪ.iːs/

### Nom

adōriīs
* datiu plural de adōria
* ablatiu plural de adōria
# adoressis
## Català
### Verb

adoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·res·sis (4)
* Anagrama: ordiasses
# adoreu
## Català
### Verb

adoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adorar.
# accettino
## Italià
### Verb

accettino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de accettare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de accettare
# accezioni
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃetˈt͡sjoː.ni/

### Nom

accezioni f. pl.
* forma plural de accezione
# acciaccose
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃakˈkoː.se/

### Adjectiu

acciaccose f. pl.
* forma plural de acciaccosa
# accetto
## Italià
### Verb

accetto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de accettare
# accezione
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃetˈt͡sjoː.ne/

### Nom

accezione f. ‎(plural accezioni)
* accepció

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ce·zió·ne (4)
# acche
## Italià

   * Pronúncia: /ˈak.ke/

### Nom

acche f. pl.
* forma plural de acca
# acciaccosa
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃakˈkoː.sa/

### Adjectiu

acciaccosa f. ‎(plural acciaccose)
* forma femenina de acciaccoso
# acciaccosi
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃakˈkoː.si/

### Adjectiu

acciaccosi m. pl.
* forma plural de acciaccoso
# accettò
## Italià
### Verb

accettò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de accettare
# acciaccoso
## Italià

   * Pronúncia: /at.t͡ʃakˈkoː.so/

### Adjectiu

acciaccoso m. ‎(femení acciaccosa, plural masculí acciaccosi, plural femení acciaccose)
* xacrós

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ciac·có·so (4)
# afaiçonaves
## Català
### Verb

afaiçonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afaiçonar.
# afaiçonessen
## Català
### Verb

afaiçonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈso.nən/, occidental /a.fajˈso.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

afaiçonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afaiçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afaiçonar.
# afaiçones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈso.nəs/, occidental /a.fajˈso.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

afaiçones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afaiçonar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonaven
## Català
### Verb

afaiçonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afaiçonar.
# afaiçonesses
## Català
### Verb

afaiçonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaiçonar.
# afaiçonau
## Català
### Verb

afaiçonau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afaiçonar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afaiçonar.
# afaiçonava
## Català
### Verb

afaiçonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afaiçonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afaiçonar.
# afaiçone
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈso.nə/, occidental /a.fajˈso.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

afaiçone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaiçonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afaiçonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afaiçonar.
# admissum
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈmɪs.sʊm/

### Verb

admissum
* supí acusatiu de admittō
# admissionis
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.nɪs/

### Nom

admissiōnis
* genitiu singular de admissiō
# admissions
## Anglès
### Nom

admissions
* forma plural de admission

## Francès

   * Pronúncia: /ad.miˈsjɔ̃/

### Nom

admissions f. pl.
* forma plural de admission
# admissionum
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.mɪs.sɪˈoː.nʊm/

### Nom

admissiōnum
* genitiu plural de admissiō
# admissió
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.mi.siˈo/, occidental /ad.mi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí admissiōne(m), acusatiu de admissiō, segle XVII.

### Nom

admissió f. ‎(plural admissions)
* Acció i resultat d’admetre.

#### Antònims

* inadmissió

#### Traduccions

* Alemany: Zulassung $^{(de)}$ f.
* Anglès: admission $^{(en)}$
* Búlgar: приемане $^{(bg)}$ n. ‎(priemane)
* Castellà: admisión $^{(es)}$ f.
* Danès: antagning $^{(da)}$ c.
* Francès: admission $^{(fr)}$ f.
* Italià: ammissione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 入場 $^{(ja)}$
* Llatí: admissio $^{(la)}$ f.
* Portuguès: admissão $^{(pt)}$ f.
* Romanès: admitere $^{(ro)}$ f.
* Suec: antagning $^{(sv)}$ c.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mis·si·ó (4)
* Anagrames: iodàssim, odiàssim

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# admit
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈmit/, occidental /adˈmit/
   * Rimes: -it

### Verb

admit
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de admitir.
* (balear, valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de admitir.

#### Variants

* [1] admiteix, admitix
* [2] admiteix, admiteixo, admitesc, admitisc, admitixo, admito

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mit (2)
* Anagrama: midat

## Anglès

   * Pronúncia: /ədˈmɪt/ àudio (EUA)

### Verb

admit ‎(3a persona singular present admits, gerundi admitting, passat i participi admitted)
* admetre
# admita
## Català
### Verb

admita
* (nord-occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (nord-occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb admitir.
* (nord-occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb admitir.

#### Variants

* [1] admiteixi, admitisca, admitesqui, admiti
* [2] admiteixi, admitisca, admitesqui, admiti
* [3] admiteixi, admitesqui, admiti, admitisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ta (3)
* Anagrama: amidat
# adulàssim
## Català
### Verb

adulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·làs·sim (4)
* Anagrama: maldàssiu
# adulàveu
## Català
### Verb

adulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# aduléssem
## Català
### Verb

aduléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·lés·sem (4)
* Anagrama: maldésseu
# adulésseu
## Català
### Verb

adulésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# adulàssem
## Català
### Verb

adulàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·làs·sem (4)
* Anagrama: maldàsseu
# adulés
## Català
### Verb

adulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·lés (3)
* Heterograma de 6 lletres (adelsu)
* Anagrames: aludes, laudes
# adulàvom
## Català
### Verb

adulàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·là·vom (4)
* Anagrama: modulava
# adulàssiu
## Català
### Verb

adulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# adulàvem
## Català
### Verb

adulàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·là·vem (4)
* Anagrama: maldàveu
# adulàsseu
## Català
### Verb

adulàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adular.
# acotxen
## Català
### Verb

acotxen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acotxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acotxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acotxar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encotxa, encotxà
# acotxeguéssou
## Català
### Verb

acotxeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxessa
## Català
### Verb

acotxessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxessi
## Català
### Verb

acotxessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈko.t͡ʃəs/, occidental /aˈko.t͡ʃes/
   * Rimes: -otʃes

### Verb

acotxes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acotxar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acotxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xes (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceostx)
* Anagrama: xacotes
# acotxessen
## Català
### Verb

acotxessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxessin
## Català
### Verb

acotxessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxeguéssom
## Català
### Verb

acotxeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxesses
## Català
### Verb

acotxesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# aflamaràs
## Català
### Verb

aflamaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aflamar.
# aflamares
## Català
### Verb

aflamares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aflamar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fla·ma·res (4)
* Anagrama: aflamar-se
# aflamarien
## Català
### Verb

aflamarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aflamar.
# aflamaries
## Català
### Verb

aflamaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aflamar.
# aflamarà
## Català
### Verb

aflamarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aflamar.
# aflamaré
## Català
### Verb

aflamaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aflamar.
# aflamaren
## Català
### Verb

aflamaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aflamar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflamar.
# aflamareu
## Català
### Verb

aflamareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aflamar.
# aflamaria
## Català
### Verb

aflamaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aflamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aflamar.
# afrikarrarentzat
## Basc
### Nom

afrikarrarentzat
* benefactiu definit singular de afrikar
# afrikarraz
## Basc
### Nom

afrikarraz
* instrumental definit singular de afrikar
# afrikarrarengan
## Basc
### Nom

afrikarrarengan
* inessiu definit singular de afrikar
# afrikarrarengana
## Basc
### Nom

afrikarrarengana
* al·latiu definit singular de afrikar
# afrikarrarenganantz
## Basc
### Nom

afrikarrarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de afrikar
# afrikarrarengandik
## Basc
### Nom

afrikarrarengandik
* ablatiu definit singular de afrikar
# afrikarrarengatik
## Basc
### Nom

afrikarrarengatik
* causal definit singular de afrikar
# afrikarrarenganaino
## Basc
### Nom

afrikarrarenganaino
* terminatiu definit singular de afrikar
# afrikarrari
## Basc
### Nom

afrikarrari
* datiu definit singular de afrikar
# afrikarrarenganako
## Basc
### Nom

afrikarrarenganako
* genitiu locatiu definit singular de afrikar
# adormissareu
## Català
### Verb

adormissareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adormissar-se.
# adormissaries
## Català
### Verb

adormissaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adormissar-se.
# adormissares
## Català
### Verb

adormissares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adormissar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mis·sa·res (5)
* Anagrama: adormissar-se
# adormissaria
## Català
### Verb

adormissaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adormissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adormissar-se.
# adormissariven
## Català
### Verb

adormissariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adormissar-se.
# adormissarà
## Català
### Verb

adormissarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adormissar-se.
# adormissaràs
## Català
### Verb

adormissaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adormissar-se.
# adormissarien
## Català
### Verb

adormissarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adormissar-se.
# adormissariva
## Català
### Verb

adormissariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de adormissar-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adormissar-se.
# adormissarives
## Català
### Verb

adormissarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de adormissar-se.
# acordeón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.koɾ.ðeˈon\, meridional \a.koɾ.ðeˈoŋ\
       Americà: alt \a.k(o)ɾ.ðeˈon\, baix \a.koɾ.ðeˈoŋ\, austral \a.koɾ.ðeˈon\
   * Rimes: -on

### Nom

acordeón m. ‎(plural acordeones)
* acordió

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·de·ón (4)

## Gallec
### Nom

acordeón m. ‎(plural acordeóns)
* acordió
# acordilla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kurˈdi.ʎə/ balear /ə.koɾˈði.ʎə/, /ə.kurˈði.ʎə/ Occidental: /a.koɾˈði.ʎa/
   * Rimes: -iʎa

### Verb

acordilla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acordillar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acordillar.
# acordeóns
## Gallec
### Nom

acordeóns m. pl.
* forma plural de acordeón
# acordi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɔr.di/, occidental /aˈkɔɾ.ði/
   * Rimes: -ɔɾdi

### Verb

acordi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acordar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acordar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acordar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di (3)
* Heterograma de 6 lletres (acdior)
# acordillam
## Català
### Verb

acordillam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acordillar.
# acordill
## Català
### Verb

acordill
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acordillar.
# acordeón diatónico
## Castellà
### Nom

acordeón diatónico m. ‎(plural acordeones diatónicos)
* acordió diatònic

### Vegeu també

* acordeón diatónico. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# activaciones propagadas
## Castellà
### Nom

activaciones propagadas f. pl.
* forma plural de activación propagada
# activación propagada
## Castellà
### Nom

activación propagada f. ‎(plural activaciones propagadas)
* abrusament
# activades
## Català
### Verb

activades
* Participi femení plural del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·des (4)
* Anagrama: destacavi
# activaien
## Català
### Verb

activaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# activae
## Llatí

   * Pronúncia: /aːkˈtiː.waj/

### Adjectiu

āctīvae
* nominatiu femení plural de āctīvus
* vocatiu femení plural de āctīvus
* genitiu femení singular de āctīvus
* datiu femení singular de āctīvus
# activaia
## Català
### Verb

activaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# activada
## Català
### Verb

activada
* Participi femení singular del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·da (4)
* Anagrama: acivadat
# activación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ak.ti.βaˈθjon\, meridional \ak.ti.βaˈθjoŋ\
       Americà: alt /ak.ti.b(a)ˈsjon/, baix \ak.ti.βaˈsjoŋ\, austral \ak.ti.βaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

activación f. ‎(plural activaciones)
* activació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·ción (4)
# activaies
## Català
### Verb

activaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de activar.
# activam
## Català
### Verb

activam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de activar.

## Llatí

   * Pronúncia: /aːkˈtiː.wam/

### Adjectiu

āctīvam
* acusatiu femení singular de āctīvus
# agarrotà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta/ balear /ə.ɣə.roˈta/, /ə.ɣə.ruˈta/ Occidental: /a.ɣa.roˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

agarrotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agarrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·ro·tà (4)
* Anagrames: atorgara, atorgarà
# agarroti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈrɔ.ti/, occidental /a.ɣaˈrɔ.ti/
   * Rimes: -ɔti

### Verb

agarroti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agarrotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agarrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agarrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agarrotar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ortigara, ortigarà