OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escorregem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈʒɛm/ balear /əs.ko.rəˈʒəm/, /əs.ku.rəˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /es.ko.reˈʒem/, valencià /es.ko.reˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escorregem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escórrer.

#### Variants

* escorrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gem (4)
# escorreguda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rəˈɣu.ðə/ balear /əs.ko.rəˈɣu.ðə/, /əs.ku.rəˈɣu.ðə/ Occidental: /es.ko.reˈɣu.ða/
   * Rimes: -uda

### Verb

escorreguda
* Participi femení singular del verb escórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·gu·da (5)
* Anagrama: acorregudes
# escorregarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.rə.ɣəˈɾi.ən/ balear /əs.ko.rə.ɣəˈɾi.ən/, /əs.ku.rə.ɣəˈɾi.ən/ Occidental: /es.ko.re.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escorregarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escorregar.
# escorregassin
## Català
### Verb

escorregassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorregar.
# estrany
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾaɲ/, occidental /esˈtɾaɲ/
       Informal: occidental /asˈtɾaɲ/
   * Rimes: -aɲ
   * Etimologia: Del llatí extraneus ‎(«exterior, aliè, estranger»), segle XIV.

### Adjectiu

estrany m. ‎(femení estranya, plural masculí estranys, plural femení estranyes)
* Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).
* desconegut

#### Derivats

* estranyesa
* estranyar

#### Sinònims

* aliè, estranger, foraster
* curiós, diferent, original, peculiar, rar, singular
* atípic, desconegut, insòlit, singular
* anòmal, dubtós, rar, sospitós

#### Traduccions

* Afrikaans: vreemd $^{(af)}$, raar $^{(af)}$
* Albanès: i çuditshëm $^{(sq)}$
* Alemany: sonderbar $^{(de)}$, besonders $^{(de)}$, seltsam $^{(de)}$
* Anglès: strange $^{(en)}$
* Armeni: տարօրինակ $^{(hy)}$ ‎(tarorinak)
* Belarús: дзі́ўны $^{(be)}$ ‎(dzíuni)
* Búlgar: стра́нен $^{(bg)}$ ‎(stranen)
* Castellà: extraño $^{(es)}$ m., raro $^{(es)}$
* Coreà: 이상한 $^{(ko)}$ ‎(isanghan)
* Danès: underlig $^{(da)}$
* Eslovac: divný $^{(sk)}$
* Eslovè: čuden $^{(sl)}$
* Esperanto: stranga $^{(eo)}$
* Estonià: imelik $^{(et)}$
* Feroès: løgin $^{(fo)}$
* Finès: outo $^{(fi)}$, vieras $^{(fi)}$
* Francès: étrange $^{(fr)}$
* Frisó occidental: frjemd $^{(fy)}$
* Friülà: stramp $^{(fur)}$, strani $^{(fur)}$
* Gallec: estraño $^{(gl)}$, raro $^{(gl)}$
* Gal·lès: rhyfedd $^{(cy)}$
* Georgià: უცნაური $^{(ka)}$ ‎(útsnauri)
* Grec: παράξενος $^{(el)}$ ‎(paràxenos)
* Grec antic: ἄτοπος $^{(grc)}$ ‎(átopos), παράδοξος $^{(grc)}$ ‎(parádoxos)
* Hebreu: מוזר‎ $^{(he)}$
* Hindi: अजीब $^{(hi)}$
* Hongarès: különös $^{(hu)}$
* Ídix: פֿרעמד‎ $^{(yi)}$
* Indonesi: aneh $^{(id)}$
* Irlandès: aisteach $^{(ga)}$, ait $^{(ga)}$
* Islandès: skrýtinn $^{(is)}$
* Italià: strano $^{(it)}$
* Japonès: 変 $^{(ja)}$
* Kazakh: әпенді $^{(kk)}$ ‎(äpendi/apendi)
* Kurd: ecêb $^{(ku)}$
* Llatí: extraneus $^{(la)}$
* Neerlandès: vreemd $^{(nl)}$
* Occità: estranh $^{(oc)}$
* Polonès: dziwny $^{(pl)}$
* Portuguès: estranho $^{(pt)}$
* Romanès: straniu $^{(ro)}$, ciudat $^{(ro)}$
* Rus: стра́нный $^{(ru)}$ ‎(stranni), чудно́й $^{(ru)}$ ‎(txudnoi)
* Serbocroat: необичан $^{(sh)}$, neobičan $^{(sh)}$
* Suahili: geni $^{(sw)}$
* Suec: konstig $^{(sv)}$, underlig $^{(sv)}$
* Tai: แปลก $^{(th)}$
* Telugu: వింత $^{(te)}$
* Turc: garip $^{(tr)}$
* Txec: zvláštní $^{(cs)}$, divný $^{(cs)}$, podivný $^{(cs)}$
* Ucraïnès: ди́вний $^{(uk)}$ ‎(divni)
* Urdú: عجیب‎ $^{(ur)}$
* Vènet: stranio $^{(vec)}$
* Vietnamita: lạ lùng $^{(vi)}$
* Xinès: 奇怪 $^{(zh)}$ ‎(qíguài)

### Nom

estrany m. ‎(plural estranys)
* desconegut
* (mallorquí, menorquí) crisantem

### Verb

estrany
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estranyar.

#### Variants

* estranyo, estranye, estranyi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·trany (2)
* Heterograma de 7 lletres (aenrsty)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: estrany
# estranyades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲa.ðəs/, occidental /es.tɾaˈɲa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

estranyades
* Participi femení plural del verb estranyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nya·des (4)
* Anagrama: desestanyar
# estranguléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫe.siw/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estranguléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estranya
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈtɾa.ɲə/, occidental /esˈtɾa.ɲa/
   * Rimes: -aɲa

### Adjectiu

estranya f. ‎(plural estranyes)
* Forma femenina de estrany.

### Verb

estranya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estranyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estranyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nya (3)
* Anagrames: estanyar, tanyares
# estranyada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəˈɲa.ðə/, occidental /es.tɾaˈɲa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

estranyada
* Participi femení singular del verb estranyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nya·da (4)
# estranyaia
## Català
### Verb

estranyaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estranyar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estranyar.

#### Variants

* [1] estranyavi, estranyava
* [2] estranyava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nya·ia (4)
# estranguléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫe.sim/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

estranguléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estranyaien
## Català
### Verb

estranyaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de estranyar.

#### Variants

* estranyaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·tra·nya·ien (4)
* Anagrames: esteranyina, esteranyinà
# estallàssiu
## Català
### Verb

estallàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estalléssiu, estallésseu, estallàsseu, estallàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llàs·siu (4)
* Anagrames: allistàsseu, ataüllessis
# estallés
## Català
### Verb

estallés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: estesall
# estallí
## Català
### Verb

estallí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llí (3)
* Anagrames: alletis, alliste, allites, allités
# estallàveu
## Català
### Verb

estallàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de estallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: estavellau
# estallé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.taˈʎe/, meridional /eh.taˈʝe/
       Americà: alt /es.t(a)ˈʝe/, baix /eh.taˈʝe/, austral \eh.taˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

estallé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb estallar
# estallésseu
## Català
### Verb

estallésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.
# estalléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈʎe.siw/, occidental /es.taˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estalléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estallésseu, estallàssiu, estallàsseu, estallàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llés·siu (4)
* Anagrama: allistésseu
# estallàvem
## Català
### Verb

estallàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llà·vem (4)
* Anagrames: estavellam, metal·laves
# estalléssem
## Català
### Verb

estalléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llés·sem (4)
* Anagrama: metal·lesses
# estalléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈʎe.sim/, occidental /es.taˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

estalléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb estallar.

#### Variants

* estalléssem, estallàssim, estallàssem, estallàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·llés·sim (4)
* Anagrames: allistéssem, metal·lessis
# espatarrara
## Català
### Verb

espatarrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espatarrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espatarrar.

#### Variants

* [1] espatarrés
* [2] espatarrés
# espatarraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾan/, occidental /es.pa.ta.raˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

espatarraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de espatarrar.
# espatarraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾi.əs/, occidental /es.pa.ta.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espatarraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espatarrar.
# espatarrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.pə.təˈra/ Occidental: nord-occidental /es.pa.taˈra/ valencià /es.pa.taˈraɾ/, /es.pa.taˈra/ Informal: nord-occidental /as.pa.taˈra/, valencià /as.pa.taˈraɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: espatarrà
   * Etimologia: Del castellà espatarrar ‎(«eixancarrar»), de pata.

### Verb

espatarrar trans.
* Meravellar molt.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: espatarro, espatarra, espatarrem

#### Traduccions

* Castellà: despatarrar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·tar·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# espatarraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.təˈra.ɾən/, occidental /es.pa.taˈra.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

espatarraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espatarrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espatarrar.

#### Variants

* [2] espatarressin, espatarressen, espatarrassen
# espatarrares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.təˈra.ɾəs/, occidental /es.pa.taˈra.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

espatarrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espatarrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espatarrar.

#### Variants

* [2] espatarressis, espatarresses, espatarrasses
# espatarraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾi.ə/, occidental /es.pa.ta.raˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espatarraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espatarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espatarrar.
# espatarrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.tə.rəˈɾi.ən/, occidental /es.pa.ta.raˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espatarrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espatarrar.
# espatarrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.tə.rəˈɾɛw/ balear /əs.pə.tə.rəˈɾəw/, /əs.pə.tə.rəˈɾɛw/ Occidental: /es.pa.ta.raˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espatarrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espatarrar.
# estalpeari
## Basc
### Nom

estalpeari
* datiu definit singular de estalpe
# estalpeei
## Basc
### Nom

estalpeei
* datiu definit plural de estalpe
# estalpeek
## Basc
### Nom

estalpeek
* ergatiu definit plural de estalpe
# estalpeen
## Basc
### Nom

estalpeen
* genitiu definit plural de estalpe
# estalpeengatik
## Basc
### Nom

estalpeengatik
* causal definit plural de estalpe
# estalpeentzat
## Basc
### Nom

estalpeentzat
* benefactiu definit plural de estalpe
# estalpeetan
## Basc
### Nom

estalpeetan
* inessiu definit plural de estalpe
# estalpeaz
## Basc
### Nom

estalpeaz
* instrumental definit singular de estalpe
# estalpeekin
## Basc
### Nom

estalpeekin
* comitatiu definit plural de estalpe
# estalpeetako
## Basc
### Nom

estalpeetako
* genitiu locatiu definit plural de estalpe
# escorreves
## Català
### Verb

escorreves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escórrer.

#### Variants

* escorrives, escorries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·ves (4)
# escorrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈko.rin/, occidental /esˈko.rin/
   * Rimes: -orin

### Verb

escorrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escórrer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escórrer.

#### Variants

* [1] escórreguen
* [2] escórregen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·rin (3)
* Anagrames: incorres, incorrés, orriencs
# escorreven
## Català
### Verb

escorreven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escórrer.

#### Variants

* escorriven, escorrien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·re·ven (4)
# escorria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈri.ə/ balear /əs.koˈri.ə/, /əs.kuˈri.ə/ Occidental: /es.koˈri.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escorria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escórrer.

#### Variants

* [1] escorriva, escorreva
* [2] escorriva, escorreva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ri·a (4)
* Anagrama: acorries
# escorries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈri.əs/ balear /əs.koˈri.əs/, /əs.kuˈri.əs/ Occidental: /es.koˈri.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escorries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escórrer.

#### Variants

* escorrives, escorreves

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ri·es (4)
# escorrim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈrim/ balear /əs.koˈrim/, /əs.kuˈrim/ Occidental: /es.koˈrim/
   * Rimes: -im
   * Etimologia: De escórrer i el sufix -im, segle XX.

### Nom

escorrim m. ‎(plural escorrims)
* regalim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·rim (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escorri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈko.ri/, occidental /esˈko.ri/
   * Rimes: -ori

### Verb

escorri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escórrer.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escórrer.

#### Variants

* [1] escorro, escórrec, escorr
* [2] escórrega
* [3] escórrega, escorro
* [4] escórrega

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ri (3)
* Anagrama: recosir
# escorrialles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.riˈa.ʎəs/ balear /əs.ko.riˈa.ʎəs/, /əs.ku.riˈa.ʎəs/ Occidental: /es.ko.riˈa.ʎes/
   * Rimes: -aʎes
   * Etimologia: De escórrer, segle XVII.

### Nom

escorrialles f. ‎(plurale tantum)
* Gotes de líquid que resten en un recipient.
* (figurat) Petites restes d'alguna cosa.

#### Traduccions

* Castellà: escurriduras $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ri·a·lles (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escorrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈri.ən/ balear /əs.koˈri.ən/, /əs.kuˈri.ən/ Occidental: /es.koˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escorrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escórrer.

#### Variants

* escorriven, escorreven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·ri·en (4)
* Anagrames: encerrosi, encerrosí
# esfondraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾi.əw/ balear /əs.fon.dɾəˈɾi.əw/, /əs.fun.dɾəˈɾi.əw/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esfondraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esfondrar.
# esfondrasses
## Català
### Verb

esfondrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondrassin
## Català
### Verb

esfondrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondrassis
## Català
### Verb

esfondrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondrassen
## Català
### Verb

esfondrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esfondrar.
# esfondraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾas/ balear /əs.fon.dɾəˈɾas/, /əs.fun.dɾəˈɾas/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esfondraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esfondrar.
# esfondraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾe/ balear /əs.fon.dɾəˈɾe/, /əs.fun.dɾəˈɾe/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esfondraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esfondrar.
# esfondraríveu
## Català
### Verb

esfondraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esfondrar.
# ezkontiderengan
## Basc
### Nom

ezkontiderengan
* inessiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderengandik
## Basc
### Nom

ezkontiderengandik
* ablatiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderentzat
## Basc
### Nom

ezkontiderentzat
* benefactiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderik
## Basc
### Nom

ezkontiderik
* partitiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderenganako
## Basc
### Nom

ezkontiderenganako
* genitiu locatiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderenganaino
## Basc
### Nom

ezkontiderenganaino
* terminatiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderenganantz
## Basc
### Nom

ezkontiderenganantz
* al·latiu direccional indefinit de ezkontide
# ezkontiderengatik
## Basc
### Nom

ezkontiderengatik
* causal indefinit de ezkontide
# ezkontideri
## Basc
### Nom

ezkontideri
* datiu indefinit de ezkontide
# ezkontiderengana
## Basc
### Nom

ezkontiderengana
* al·latiu indefinit de ezkontide
# esperaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾa.βəs/ balear /əs.peˈɾa.vəs/, /əs.pəˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.peˈɾa.βes/ valencià /es.peˈɾa.ves/, /es.peˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esperaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esperar.
# esperbièr
## Occità

   * Pronúncia: /es.peɾˈbjε/

### Nom

esperbièr m. ‎(plural esperbièrs)
* servera (Sorbus domestica)

#### Variants

* asperbièr, aspervièr, eisserbièr, espervièr, serbièr, servièr, sorbièr

#### Sinònims

* bisort, conolhièr, pude

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 268. ISBN 978-2-85910-453-5.
# esperavo
## Català
### Verb

esperavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ra·vo (4)
* Anagrames: evapores, evaporés, operaves
# esperats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾats/ balear /əs.peˈɾats/, /əs.pəˈɾats/ Occidental: /es.peˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esperats
* Participi masculí plural del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·rats (3)
* Anagrames: aprestes, aprestés, pasteres, presseta
# esperau
## Català
### Verb

esperau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esperar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·rau (3)
* Anagrames: apreues, apreués, espeuar, pesareu, pesàreu, separeu
# esperaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾa.βən/ balear /əs.peˈɾa.vən/, /əs.pəˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.peˈɾa.βen/ valencià /es.peˈɾa.ven/, /es.peˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esperaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ra·ven (4)
* Anagrama: apreneves
# esperassis
## Català
### Verb

esperassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·ras·sis (4)
* Anagrames: aspiresses, espessiràs, repassessi, separessis
# esperat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pəˈɾat/ balear /əs.peˈɾat/, /əs.pəˈɾat/ Occidental: /es.peˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

esperat
* Participi masculí singular del verb esperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·rat (3)
* Anagrames: apreste, arpetes, Estaper, pàteres, petar-se, petares, pretesa, serpeta
# esperavi
## Català
### Verb

esperavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esperar.
# etimológica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ti.moˈlo.xi.ka/, meridional /e.ti.moˈlo.hi.ka/
       Americà: alt /e.ti.moˈlo.x(i).ka/, baix /e.ti.moˈlo.hi.ka/, austral /e.ti.moˈlo.xi.ka/
   * Rimes: -oxika

### Adjectiu

etimológica f. ‎(plural etimológicas)
* forma femenina de etimológico
# etimológicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ti.moˌlo.xi.kaˈmen.te/, meridional /e.ti.moˌlo.hi.kaˈmen.te/
       Americà: alt /e.ti.moˌlo.x(i).kaˈmen.te/, baix /e.ti.moˌlo.hi.kaˈmen.te/, austral /e.ti.moˌlo.xi.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De etimológico i el sufix -mente.

### Adverbi

etimológicamente
* etimològicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ti·mo·ló·gi·ca·men·te (8)
# etimológicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ti.moˈlo.xi.kas/, meridional /e.ti.moˈlo.hi.kah/
       Americà: alt /e.ti.moˈlo.xi.k(a)s/, baix /e.ti.moˈlo.hi.kah/, austral /e.ti.moˈlo.xi.kas/
   * Rimes: -oxikas

### Adjectiu

etimológicas f. pl.
* forma plural de etimológica
# etimológicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ti.moˈlo.xi.kos/, meridional /e.ti.moˈlo.hi.koh/
       Americà: alt /e.ti.moˈlo.xi.k(o)s/, baix /e.ti.moˈlo.hi.koh/, austral /e.ti.moˈlo.xi.kos/
   * Rimes: -oxikos

### Adjectiu

etimológicos m. pl.
* forma plural de etimológico
# etimològicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ti.muˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ balear /ə.ti.moˌɫɔ.ʒi.kəˈment/, /ə.ti.muˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /e.ti.moˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ valencià /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/, /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De etimològic i el sufix -ment.

### Adverbi

etimològicament
* D'una manera etimològica, segons les regles de l’etimologia.

#### Traduccions

* Anglès: etymologically $^{(en)}$
* Castellà: etimológicamente $^{(es)}$
* Francès: étymologiquement $^{(fr)}$
* Italià: etimologicamente $^{(it)}$
* Occità: etimologicament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ti·mo·lò·gi·ca·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# etimológico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ti.moˈlo.xi.ko/, meridional /e.ti.moˈlo.hi.ko/
       Americà: alt /e.ti.moˈlo.x(i).ko/, baix /e.ti.moˈlo.hi.ko/, austral /e.ti.moˈlo.xi.ko/
   * Rimes: -oxiko
   * Etimologia: Del llatí etymologĭcus, del grec antic ἐτυμολογικός ‎(etymologikós).

### Adjectiu

etimológico m. ‎(femení etimológica, plural masculí etimológicos, plural femení etimológicas)
* etimològic

#### Derivats

* etimológicamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ti·mo·ló·gi·co (6)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre etimológico
# estaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈɾan/, occidental /es.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

estaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de estar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·ran (3)
* Anagrames: antares, arenats, enastar, tensara, tensarà, tesaran