OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aparroquianà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna/, /ə.pə.ru.ki.əˈna/ Occidental: /a.pa.ro.ki.aˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

aparroquianà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aparroquianar.
# aparroquianàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ru.ki.əˈna.ɾəw/ balear /ə.pə.ro.ki.əˈna.ɾəw/, /ə.pə.ru.ki.əˈna.ɾəw/ Occidental: /a.pa.ro.ki.aˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aparroquianàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aparroquianar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparroquianar.
# ambladura
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəˈðu.ɾə/, occidental /am.bɫaˈðu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: De amblar i el sufix -dura, segle XIII.

### Nom

ambladura f. ‎(plural ambladures)
* Manera de caminar d’un quadrúpede avançant alternativament el parell de potes d’un mateix costat.

#### Relacionats

* Aire dels cavalls: pas, ambladura, trot, galop

#### Traduccions

* Castellà: ambladura $^{(es)}$
* Francès: amble $^{(fr)}$
* Italià: ambio $^{(it)}$, ambiadura $^{(it)}$
* Llatí: folutarius $^{(la)}$, incessus $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·du·ra (4)
* Anagrama: bramulada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \am.blaˈðu.ɾa\
       Americà: alt /am.blaˈdu.ɾa/, baix \am.blaˈðu.ɾa\
   * Rimes: -uɾa

### Nom

ambladura f. ‎(plural ambladuras)
* ambladura

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·du·ra (4)
# ambladures
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bləˈðu.ɾəs/, occidental /am.blaˈðu.ɾes/
   * Rimes: -uɾes

### Nom

ambladures f. pl.
* Forma plural de ambladura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·du·res (4)
* Anagrama: bramulades
# amblant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫan/ balear /əmˈbɫant/, /əmˈbɫan/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫan/ valencià /amˈbɫant/, /amˈbɫan/
   * Rimes: -ant

### Verb

amblant
* Gerundi del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blant (2)
* Anagrama: balmant
# amblara
## Català
### Verb

amblara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·ra (3)
* Anagrames: ablamar, balmarà, malabar
# ambladuras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \am.blaˈðu.ɾas\, meridional \am.blaˈðu.ɾah\
       Americà: alt /am.blaˈdu.(ɾa)s/, baix \am.blaˈðu.ɾah\, austral \am.blaˈðu.ɾas\
   * Rimes: -uɾas

### Nom

ambladuras f. pl.
* forma plural de ambladura
# amblam
## Català
### Verb

amblam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amblar.
# amblar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈbɫa/ Occidental: nord-occidental /amˈbɫa/ valencià /amˈbɫaɾ/, /amˈbɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: amblà, emblà, emblar
   * Etimologia: De ambular, segle XIV.

### Verb

amblar intr.
* Caminar la cavalleria a bon pas sense sacsejar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amblo, ambla, amblem

#### Derivats

* amblador, ambladura

#### Traduccions

* Castellà: amblar $^{(es)}$
* Francès: aller l'amble $^{(fr)}$
* Italià: ambiare $^{(it)}$
* Llatí: gradi $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blar (2)
* Anagrames: balmar, rambla

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ambladoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \am.blaˈðo.ɾas\, meridional \am.blaˈðo.ɾah\
       Americà: alt /am.blaˈdo.(ɾa)s/, baix \am.blaˈðo.ɾah\, austral \am.blaˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

ambladoras f. pl.
* forma plural de ambladora
# amainariven
## Català
### Verb

amainariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amainar.
# amainarives
## Català
### Verb

amainarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de amainar.
# amainaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.məʒ.nəˈɾas/, occidental /a.maj.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amainaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·na·ràs (4)
* Anagrama: amansaria
# amainaríveu
## Català
### Verb

amainaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amainar.
# amainarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.məʒ.nəˈɾa/, occidental /a.maj.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amainarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amainar.
# amainaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məj.nəˈɾe/, occidental /a.maj.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amainaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amainar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mai·na·ré (4)
* Anagrama: amaraien

## Castellà

   * Pronúncia: /a.mai.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amainaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb amainar
# amainaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məj.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.maj.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.maj.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amainaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amainar.
# amainariva
## Català
### Verb

amainariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amainar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amainar.
# amarréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈre.sim/, occidental /a.maˈre.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amarréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rés·sim (4)
* Anagrames: amarríssem, arrimàssem
# amarrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri/, occidental /a.maˈri/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: amarrir

### Verb

amarrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amarrar.
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amarrir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rí (3)
* Anagrames: armari, arraïm, arriam, arrima, arrimà, mirara, mirarà, raïmar
# amarrírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.ɾəm/, occidental /a.maˈri.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

amarrírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amarrir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rí·rem (4)
* Anagrames: arrimarem, arrimàrem, marraríem
# amarréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈre.siw/, occidental /a.maˈre.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amarréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rés·siu (4)
* Anagrames: amarrísseu, arrimàsseu
# amarràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈra.βəw/, balear /ə.məˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.maˈra.βew/ valencià /a.maˈra.vew/, /a.maˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amarràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amarrar.
# amarréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈre.səm/, occidental /a.maˈre.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amarréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rés·sem (4)
* Isograma de 5 lletres × 2 (10)
* Anagrama: emmaressar
# amarrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈre.səw/, occidental /a.maˈre.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amarrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarrar.
# amarríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈri.əw/, occidental /a.maˈri.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amarríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amarrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·rí·eu (4)
* Anagrames: armaríeu, arraïmeu, raïmareu, raïmàreu
# al·lucinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.ɾəs/, occidental /aɫ.ɫu.siˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

al·lucinares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de al·lucinar.
    [Tu] al·lucinares o et vas/vares al·lucinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma valenciana: [tu] al·lucinessis, al·lucinesses, al·lucinasses, al·lucinassis o al·lucinares.
# al·lucinariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /al.ɫu.si.naˈɾi.van/
   * Homòfon: al·lucinarívem

### Verb

al·lucinariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de al·lucinar.
    [Ellos/elles] al·lucinariven, forma algueresa per [ells/elles] al·lucinarien.
# al·lucinaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.ɫu.si.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫu.si.naˈɾi.ɛ/, /aɫ.ɫu.si.naˈɾi.e/ valencià /aɫ.ɫu.si.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

al·lucinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de al·lucinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de al·lucinar.

#### Sinònims

* al·lucinariva, forma algueresa.
# al·lucinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.si.nəˈɾi.ən/, occidental /aɫ.ɫu.si.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

al·lucinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de al·lucinar.

#### Sinònims

* al·lucinariven, forma algueresa.
# al·lucinariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /al.ɫu.si.naˈɾi.va/

### Verb

al·lucinariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de al·lucinar.
    Forma algueresa per [jo] al·lucinaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de al·lucinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] al·lucinaria.
# al·lucinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.si.nəˈɾi.əs/, occidental /aɫ.ɫu.si.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

al·lucinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de al·lucinar.

#### Sinònims

* al·lucinarives, forma algueresa.
# al·lucinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.si.nəˈɾan/, occidental /aɫ.ɫu.si.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

al·lucinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de al·lucinar.
# al·lucinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.ɾən/, occidental /aɫ.ɫu.siˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

al·lucinaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de al·lucinar.
    [Ells/elles/vostès] al·lucinaren o van/varen al·lucinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] al·lucinessin, al·lucinessen, al·lucinassen, al·lucinassin o al·lucinaren.
# al·lucinareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.si.nəˈɾɛw/, occidental /aɫ.ɫu.si.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

al·lucinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de al·lucinar.
# apergamine
## Català
### Verb

apergamine
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apergaminar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apergaminar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apergaminar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apergaminar-se.
# apergaminen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡəˈmi.nən/, occidental /a.peɾ.ɣaˈmi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

apergaminen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apergaminar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apergaminar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apergaminar-se.
# apergaminesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.səs/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apergaminesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.sin/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apergaminessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergamines
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡəˈmi.nəs/, occidental /a.peɾ.ɣaˈmi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

apergamines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apergaminar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.sis/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apergaminessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergaminaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.ɡə.miˈna.βəs/, balear /ə.pəɾ.ɣə.miˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.per.ɣa.miˈna.βes/ valencià /a.peɾ.ɣa.miˈna.ves/, /a.peɾ.ɣa.miˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apergaminaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apergaminar-se.
# apergaminessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pər.ɡə.miˈne.sən/, occidental /a.peɾ.ɣa.miˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apergaminessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apergaminar-se.
# apergamineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.ɡə.miˈnɛw/ balear /ə.pəɾ.ɣə.miˈnəw/, /ə.pər.ɣə.miˈnɛw/ Occidental: /a.peɾ.ɣa.miˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apergamineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apergaminar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apergaminar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apergaminar-se.
# anquilosàsseu
## Català
### Verb

anquilosàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosàssim
## Català
### Verb

anquilosàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ki.ɫuˈzes/ balear /əŋ.ki.ɫoˈzes/, /əŋ.ki.ɫuˈzes/ Occidental: /aŋ.ki.ɫoˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

anquilosés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosàssiu
## Català
### Verb

anquilosàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquiloséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ki.ɫuˈze.səm/ balear /əŋ.ki.ɫoˈze.səm/, /əŋ.ki.ɫuˈze.səm/ Occidental: /aŋ.ki.ɫoˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

anquiloséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ki.ɫuˈza.ɾəw/ balear /əŋ.ki.ɫoˈza.ɾəw/, /əŋ.ki.ɫuˈza.ɾəw/ Occidental: /aŋ.ki.ɫoˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

anquilosàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de anquilosar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosàs
## Català
### Verb

anquilosàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosàssem
## Català
### Verb

anquilosàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anquilosar.
# anquilosàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ki.ɫuˈza.βəw/ balear /əŋ.ki.ɫoˈza.vəw/, /əŋ.ki.ɫuˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ki.ɫoˈza.βew/ valencià /aŋ.ki.ɫoˈza.vew/, /aŋ.ki.ɫoˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anquilosàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anquilosar.
# ambientéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈte.siw/, occidental /am.bi.enˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ambientéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ambiguamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \amˌbi.ɣwaˈmen.te\
       Americà: alt /amˌbi.ɡwaˈmen.t(e)/, baix \amˌbi.ɣwaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De ambiguo i el sufix -mente.

### Adverbi

ambiguamente
* ambiguament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·gua·men·te (5)

## Italià

   * Pronúncia: /amˌbi.ɡu.aˈmen.te/
   * Etimologia: De ambiguo i el sufix -mente.

### Adverbi

ambiguamente
* ambiguament

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·gu·a·mén·te (6)
# ambiguas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \amˈbi.ɣwas\, meridional \amˈbi.ɣwah\
       Americà: alt /amˈbi.ɡ(wa)s/, baix \amˈbi.ɣwah\, austral \amˈbi.ɣwas\
   * Rimes: -iɡwas

### Adjectiu

ambiguas f. pl.
* forma plural de ambigua
# ambiguously
## Anglès

   * Etimologia: De ambiguous i el sufix -ly.

### Adverbi

ambiguously ‎(comparatiu more ambiguously, superlatiu most ambiguously)
* ambiguament
# ambientí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈti/, occidental /am.bi.enˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

ambientí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ambientar.
# ambiguament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˌbi.ɣwəˈmen/ balear /əmˌbi.ɣwəˈment/, /əmˌbi.ɣwəˈmen/ Occidental: nord-occidental /amˌbi.ɣwaˈmen/ valencià /amˌbi.ɣwaˈment/, /amˌbi.ɣwaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De ambigu i el sufix -ment.

### Adverbi

ambiguament
* D'una manera ambigua.

#### Traduccions

* Anglès: ambiguously $^{(en)}$
* Castellà: ambiguamente $^{(es)}$
* Francès: ambigument $^{(fr)}$
* Italià: ambiguamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·gua·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ambiguo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \amˈbi.ɣwo\
       Americà: alt /amˈbi.ɡwo/, baix \amˈbi.ɣwo\
   * Rimes: -iɡwo

### Adjectiu

ambiguo m. ‎(femení ambigua, plural masculí ambiguos, plural femení ambiguas)
* ambigu

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·guo (3)
* Heterograma de 7 lletres (abgimou)
# ambiguos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \amˈbi.ɣwos\, meridional \amˈbi.ɣwoh\
       Americà: alt /amˈbi.ɡ(wo)s/, baix \amˈbi.ɣwoh\, austral \amˈbi.ɣwos\
   * Rimes: -iɡwos

### Adjectiu

ambiguos m. pl.
* forma plural de ambiguo
# apiloneu
## Català
### Verb

apiloneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apilonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apilonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apilonar.
# apilonaves
## Català
### Verb

apilonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apilonar.
# apilonessen
## Català
### Verb

apilonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilonar.
# apiloni
## Català
### Verb

apiloni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apilonar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apilonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apilonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apilonar.
# apilonesses
## Català
### Verb

apilonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilonar.
# apilonessin
## Català
### Verb

apilonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilonar.
# apilonen
## Català
### Verb

apilonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apilonar.
# apilonessis
## Català
### Verb

apilonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apilonar.
# amortitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.tiˈd͡za/ balear /ə.moɾ.tiˈd͡za/, /ə.mur.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.mor.tiˈd͡za/ valencià /a.moɾ.tiˈzaɾ/, /a.moɾ.tiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: amortitzà
   * Etimologia: Del prefix a-, mort i el sufix -itzar.

### Verb

amortitzar trans.
* Passar els béns a mans mortes que no els puguin alienar.
* Redimir el capital.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amortitzo, amortitza, amortitzem

#### Derivats

* amortitzable
* amortització
* desamortitzar

#### Traduccions

* Castellà: amortizar $^{(es)}$
* Francès: amortir $^{(fr)}$
* Italià: amortire $^{(it)}$
* Llatí: bona in perpetuum legare $^{(la)}$ ut alienari nequeant
* Anglès: amortize $^{(en)}$
* Castellà: amortizar $^{(es)}$
* Francès: amortir $^{(fr)}$
* Italià: ammorzare $^{(it)}$
* Llatí: redimere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·tit·zar (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amortitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.tiˈd͡za.ɾən/ balear /ə.moɾ.tiˈd͡za.ɾən/, /ə.mur.tiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.mor.tiˈd͡za.ɾen/, valencià /a.moɾ.tiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amortitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amortitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amortitzar.

### Miscel·lània

* Anagrames: romantitzaré, temoritzaran
# amortitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.tiˈd͡za.ɾəs/ balear /ə.moɾ.tiˈd͡za.ɾəs/, /ə.mur.tiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.mor.tiˈd͡za.ɾes/, valencià /a.moɾ.tiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amortitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amortitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amortitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: temoritzaràs
# amortitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.ti.d͡zəˈɾan/ balear /ə.moɾ.ti.d͡zəˈɾan/, /ə.mur.ti.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.mor.ti.d͡zaˈɾan/, valencià /a.moɾ.ti.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amortitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amortitzar.

### Miscel·lània

* Anagrames: romantitzara, romantitzarà
# anorac
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈɾak/ balear /ə.noˈɾak/, /ə.nuˈɾak/ Occidental: /a.noˈɾak/
   * Rimes: -ak
   * Etimologia: Del groenlandès annoraaq.

### Nom

anorac m. ‎(plural anoracs)
* Peça d'abric impermeable i gruixuda amb caputxa.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·rac (3)
* Anagrames: acaron, ancora, ancorà, àncora, carona $^{(revers)}$, nocara, nocarà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# anonimitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.ni.miˈd͡ze.sim/ balear /ə.no.ni.miˈd͡ze.sim/, /ə.nu.ni.miˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.no.ni.miˈd͡ze.sim/, valencià /a.no.ni.miˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

anonimitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anonimitzar.
# anonymous
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈnɒnəməs/

### Adjectiu

anonymous ‎(comparatiu more anonymous, superlatiu most anonymous)
* anònim
    To remain anonymous - Mantenir-se en l'anonimat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# anorchism
## Anglès
### Nom

anorchism ‎(incomptable)
* (medicina) anorquisme

### Vegeu també

* anorchism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].