OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assiguérets
## Català antic
### Verb

assiguérets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asseure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assiguéssets
## Català antic
### Verb

assiguéssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assiguéreu
## Català antic
### Verb

assiguéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asseure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assigués
## Català antic
### Verb

assigués
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de asseure
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assiguésseu
## Català antic
### Verb

assiguésseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assimil
## Català
### Verb

assimil
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assimilar.
# assiguérem
## Català antic
### Verb

assiguérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de asseure
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assiguéssem
## Català antic
### Verb

assiguéssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de asseure
# assecadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.kəˈðo.ɾəs/, occidental /a.se.kaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

assecadores f. pl.
* Forma plural de assecadora.

### Nom

assecadores f. pl.
* Forma plural de assecadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·do·res (5)
# assecant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈkan/ balear /ə.səˈkant/, /ə.səˈkan/ Occidental: nord-occidental /a.seˈkan/ valencià /a.seˈkant/, /a.seˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

assecant
* Gerundi del verb assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·cant (3)
* Anagrames: acensats, cantessa, encasats, tacassen
# assecadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.kəˈðo.ɾə/, occidental /a.se.kaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: Calc semàntic del castellà secadora.

### Nom

assecadora f. ‎(plural assecadores)
* eixugadora

### Adjectiu

assecadora f. ‎(plural assecadores)
* Forma femenina de assecador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·do·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assecar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈkar.sə/, occidental /a.seˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

assecar-se
* Forma pronominal de assecar.

### Miscel·lània

* Anagrames: acaresses, acerasses, assecares, escassera
# assecaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.kəˈɾan/, occidental /a.se.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assecaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·ran (4)
* Anagrames: acarassen, acensaràs, encasaràs
# assecador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.sə.kəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.se.kaˈðo/, valencià /a.se.kaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De assecar i el sufix -dor. Com a dispositiu és un calc del castellà secador, de secar ‎(«assecar, eixugar»), pròpiament eixugador.

### Adjectiu

assecador m. ‎(femení assecadora, plural masculí assecadors, plural femení assecadores)
* Que és capaç d’assecar.

### Nom

assecador m. ‎(plural assecadors)
* (castellanisme) Aparell elèctric que emet aire i es fa servir per eixugar cabells.

#### Sinònims

* eixugacabells

#### Traduccions

* Alemany: Föhn $^{(de)}$
* Anglès: hair dryer $^{(en)}$
* Castellà: secador $^{(es)}$
* Italià: fon $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ASSECADOR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ca·dor (4)
* Anagrama: acordessa

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# assecara
## Català
### Verb

assecara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assecar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assecar.
# aromàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈma.ɾəm/ balear /ə.ɾoˈma.ɾəm/, /ə.ɾuˈma.ɾəm/ Occidental: /a.ɾoˈma.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aromàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aromar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·mà·rem (4)
* Anagrames: memorara, memorarà
# aromàssem
## Català
### Verb

aromàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.
# aromàssiu
## Català
### Verb

aromàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.
# aromàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈma.βəm/ balear /ə.ɾoˈma.vəm/, /ə.ɾuˈma.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɾoˈma.βem/ valencià /a.ɾoˈma.vem/, /a.ɾoˈma.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

aromàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·mà·vem (4)
* Anagrama: memorava
# aromà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈma/ balear /ə.ɾoˈma/, /ə.ɾuˈma/ Occidental: /a.ɾoˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

aromà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·mà (3)
* Anagrama: amaro
# aromàssim
## Català
### Verb

aromàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.
# aromo
## Català
### Verb

aromo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aromar.
# aromàsseu
## Català
### Verb

aromàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.
# aromàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈma.ɾəw/ balear /ə.ɾoˈma.ɾəw/, /ə.ɾuˈma.ɾəw/ Occidental: /a.ɾoˈma.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aromàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aromar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.
# aromàs
## Català
### Verb

aromàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aromar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ro·màs (3)
* Anagrames: amaros, romasa
# assenteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sənˈtɛw/ balear /ə.sənˈtəw/, /ə.sənˈtɛw/ Occidental: /a.senˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assentar.

## Català antic
### Verb

assenteu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de assentar
# assentets
## Català antic
### Verb

assentets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de assentar
# assentessi
## Català
### Verb

assentessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assentar.
# assentien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sənˈti.ən/, occidental /a.senˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assentien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assentir.
# assortissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.surˈti.sin/ balear /ə.soɾˈti.sin/, /ə.surˈti.sin/ Occidental: /a.soɾˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

assortissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assortir.
# assortiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.surˈtiw/ balear /ə.soɾˈtiw/, /ə.surˈtiw/ Occidental: /a.soɾˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

assortiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sor·tiu (3)
* Anagrama: rotàssiu
# assortissi
## Català
### Verb

assortissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assortir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assortir.
# assortiva
## Català
### Verb

assortiva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assortir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assortir.
# assortissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.surˈti.sis/ balear /ə.soɾˈti.sis/, /ə.surˈti.sis/ Occidental: /a.soɾˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

assortissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assortir.
# arrasos
## Català
### Verb

arrasos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·sos (3)
* Anagrames: arrosàs, arrossa, arrossà, orsaràs
# arrastellara
## Català
### Verb

arrastellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrastellar.
# arrasixen
## Català
### Verb

arrasixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrasir-se.
# arrastellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.rəs.təˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.ras.teˈʎa/ valencià /a.ras.teˈʎaɾ/, /a.ras.teˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arrastellà
   * Etimologia: Del prefix a-, rastell i la desinència -ar.

### Verb

arrastellar trans.
* Posar les coses ordenadament fent una rastellera.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrastello, arrastella, arrastellem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: alinear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ras·te·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrastellaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəs.tə.ʎəˈɾan/, occidental /a.ras.te.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrastellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrastellar.
# arrastella
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəsˈte.ʎə/, occidental /a.rasˈte.ʎa/
   * Rimes: -eʎa

### Verb

arrastella
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrastellar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrastellar.
# assenyalassis
## Català
### Verb

assenyalassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assenyalar.
# assenyalaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɲə.ɫəˈɾi.əw/, occidental /a.se.ɲa.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assenyalaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assenyalar.
# assenyalaríveu
## Català
### Verb

assenyalaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assenyalar.
# assenyalasses
## Català
### Verb

assenyalasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assenyalar.
# assenyalassin
## Català
### Verb

assenyalassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assenyalar.
# assenyalau
## Català
### Verb

assenyalau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assenyalar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assenyalar.
# assenyalassen
## Català
### Verb

assenyalassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assenyalar.
# astemi
## Italià

   * Pronúncia: /aˈstɛː.mi/

### Nom

astemi m. pl.
* forma plural de astemio
# asteetara
## Basc
### Nom

asteetara
* al·latiu definit plural de aste
# astek
## Basc
### Nom

astek
* ergatiu indefinit de aste
# asteetako
## Basc
### Nom

asteetako
* genitiu locatiu definit plural de aste
# asteko
## Basc
### Nom

asteko
* genitiu locatiu definit singular de aste
# asteetan
## Basc
### Nom

asteetan
* inessiu definit plural de aste
# asteetaraino
## Basc
### Nom

asteetaraino
* terminatiu definit plural de aste
# asteetarantz
## Basc
### Nom

asteetarantz
* al·latiu direccional definit plural de aste
# asteetatik
## Basc
### Nom

asteetatik
* ablatiu definit plural de aste
# asteez
## Basc
### Nom

asteez
* instrumental definit plural de aste
# arrimessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.sin/, occidental /a.riˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrimessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.
# arrimessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.sən/, occidental /a.riˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrimessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.
# arrimesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.səs/, occidental /a.riˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrimesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.
# arrime
## Català
### Verb

arrime
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrimar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrimar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·me (3)
* Anagrames: arriem, marier, miraré

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈri.me/
   * Rimes: -ime

### Nom

arrime m. ‎(plural arrimes)
* (petanca, botxes) apunt

#### Sinònims

* apunte
* punto

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rri·me (3)

### Vegeu també

* arrime. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# arrimessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈme.sis/, occidental /a.riˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrimessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrimar.
# arrimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.məs/, occidental /aˈri.mes/
   * Rimes: -imes

### Verb

arrimes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de arrimar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ri·mes (3)
* Anagrames: mariers, mirar-se, mirares

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈri.mes/, meridional /aˈri.meh/
       Americà: alt /aˈri.m(e)s/, baix /aˈri.meh/, austral /aˈri.mes/
   * Rimes: -imes

### Nom

arrimes m. pl.
* forma plural de arrime
# associations des anciens élèves
## Francès
### Nom

associations des anciens élèves f. pl.
* forma plural de association des anciens élèves
# associative learning
## Anglès
### Nom

associative learning
* aprenentatge associatiu

### Vegeu també

* associative learning. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# associaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.siˈa.βən/ balear /ə.so.siˈa.vən/, /ə.su.siˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.so.siˈa.βen/ valencià /a.so.siˈa.ven/, /a.so.siˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

associaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
# associavo
## Català
### Verb

associavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
# associativities
## Anglès
### Nom

associativities
* forma plural de associativity
# associau
## Català
### Verb

associau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de associar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb associar.
# associava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.siˈa.βə/ balear /ə.so.siˈa.və/, /ə.su.siˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.so.siˈa.βa/ valencià /a.so.siˈa.va/, /a.so.siˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

associava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
# associaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.siˈa.βəs/ balear /ə.so.siˈa.vəs/, /ə.su.siˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.so.siˈa.βes/ valencià /a.so.siˈa.ves/, /a.so.siˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

associaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
# associavi
## Català
### Verb

associavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de associar.
# atonyines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tuˈɲi.nəs/ balear /ə.toˈɲi.nəs/, /ə.tuˈɲi.nəs/ Occidental: /a.toˈɲi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

atonyines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de atonyinar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atonyinar.
# atonyinesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.ɲiˈne.səs/ balear /ə.to.ɲiˈne.səs/, /ə.tu.ɲiˈne.səs/ Occidental: /a.to.ɲiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

atonyinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atonyinar.
# atonyinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.ɲiˈna.βən/ balear /ə.to.ɲiˈna.vən/, /ə.tu.ɲiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.to.ɲiˈna.βen/ valencià /a.to.ɲiˈna.ven/, /a.to.ɲiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atonyinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atonyinar.
# atonyinen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tuˈɲi.nən/ balear /ə.toˈɲi.nən/, /ə.tuˈɲi.nən/ Occidental: /a.toˈɲi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

atonyinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atonyinar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atonyinar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atonyinar.
# atonyine
## Català
### Verb

atonyine
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atonyinar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atonyinar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atonyinar.
# atonyinessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.ɲiˈne.sən/ balear /ə.to.ɲiˈne.sən/, /ə.tu.ɲiˈne.sən/ Occidental: /a.to.ɲiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atonyinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atonyinar.
# atonyinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.ɲiˈna.βə/ balear /ə.to.ɲiˈna.və/, /ə.tu.ɲiˈna.və/ Occidental: nord-occidental /a.to.ɲiˈna.βa/ valencià /a.to.ɲiˈna.va/, /a.to.ɲiˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atonyinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atonyinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atonyinar.
# atonyinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tu.ɲiˈna.βəs/ balear /ə.to.ɲiˈna.vəs/, /ə.tu.ɲiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.to.ɲiˈna.βes/ valencià /a.to.ɲiˈna.ves/, /a.to.ɲiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atonyinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atonyinar.
# atardareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tər.dəˈɾɛw/ balear /ə.təɾ.ðəˈɾəw/, /ə.tər.ðəˈɾɛw/ Occidental: /a.taɾ.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atardareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atardar.
# atardarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.dəˈɾi.ən/, occidental /a.taɾ.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atardarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atardar.
# atardaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.dəˈɾan/, occidental /a.taɾ.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atardaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atardar.
# atardarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.dəˈɾa/, occidental /a.taɾ.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atardarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atardar.
# atardaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.dəˈɾi.əs/, occidental /a.taɾ.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atardaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atardar.
# atardaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.dəˈɾi.ə/, occidental /a.taɾ.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atardaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atardar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atardar.
# atardaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tər.dəˈɾas/, occidental /a.taɾ.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atardaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atardar.
# assaciàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈa.ɾəm/, occidental /a.sa.siˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assaciàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assaciar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciàs
## Català
### Verb

assaciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciàssem
## Català
### Verb

assaciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assacià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈa/, occidental /a.sa.siˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

assacià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assaciar.
# assaciàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈa.ɾəw/, occidental /a.sa.siˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assaciàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assaciar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciàsseu
## Català
### Verb

assaciàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciàssim
## Català
### Verb

assaciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciàssiu
## Català
### Verb

assaciàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# astatoaren
## Basc
### Nom

astatoaren
* genitiu definit singular de astato
# astatoarekin
## Basc
### Nom

astatoarekin
* comitatiu definit singular de astato
# astatoarengatik
## Basc
### Nom

astatoarengatik
* causal definit singular de astato
# astatoa
## Basc
### Nom

astatoa
* absolutiu definit singular de astato
# astatoari
## Basc
### Nom

astatoari
* datiu definit singular de astato
# astatoaz
## Basc
### Nom

astatoaz
* instrumental definit singular de astato
# astatium
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈta.tɪ.ʊm/

### Nom

astatium n. ‎(genitiu astatiī)
* àstat

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | astatium | - |
| Vocatiu | astatium | - |
| Acusatiu | astatium | - |
| Genitiu | astatiī | - |
| Datiu | astatiō | - |
| Ablatiu | astatiō | - |

#### Variants

* astatum
# astatoak
## Basc
### Nom

astatoak
* ergatiu definit singular de astato
# astatoarentzat
## Basc
### Nom

astatoarentzat
* benefactiu definit singular de astato