OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# intentional walk
## Anglès
### Nom

intentional walk ‎(plural intentional walks)
* (beisbol) base per boles intencionada

#### Sinònims

* intentional base on balls
* intentional pass

### Vegeu també

* intentional walk. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intentionnalités éducatives
## Francès
### Nom

intentionnalités éducatives f. pl.
* forma plural de intentionnalité éducative
# intento de tres puntos
## Castellà
### Nom

intento de tres puntos m. ‎(plural intentos de tres puntos)
* (basquetbol) intent de tres punts

### Vegeu també

* intento de tres puntos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intentional passes
## Anglès
### Nom

intentional passes
* forma plural de intentional pass
# interrogueguesses
## Català
### Verb

interrogueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interroguegueu
## Català
### Verb

interroguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb interrogar.
# interrogueguéssom
## Català
### Verb

interrogueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interroguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.təˈrɔ.ɣən/, occidental /in.teˈrɔ.ɣen/
   * Rimes: -ɔɡen

### Verb

interroguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interrogar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interrogar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interrogar.
# interrogues
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.təˈrɔ.ɣəs/, occidental /in.teˈrɔ.ɣes/
   * Rimes: -ɔɡes

### Verb

interrogues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de interrogar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·gues (4)
* Anagrames: rostigueren, sortigueren
# interroguessa
## Català
### Verb

interroguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·gues·sa (5)
* Anagrama: interrogàsseu
# interrogueguessen
## Català
### Verb

interrogueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interroguegués
## Català
### Verb

interroguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interrogueguéssou
## Català
### Verb

interrogueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# insonoritzéssiu
## Català
### Verb

insonoritzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# insonorizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.so.no.ɾi.θaˈθjo.nes/, meridional \iŋ.so.no.ɾi.θaˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.so.no.ɾi.s(a)ˈsjo.nes/, baix \iŋ.so.no.ɾi.saˈsjo.neh\, austral /in.so.no.ɾi.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

insonorizaciones f. pl.
* forma plural de insonorización
# insonoritzàveu
## Català
### Verb

insonoritzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insonoritzar.
# insonorizacion
## Occità

   * Pronúncia: /in.su.nu.ɾi.zaˈsju/

### Nom

insonorizacion f. ‎(plural insonorizacions)
* insonorització
# insonoritzés
## Català
### Verb

insonoritzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# insonoritzéssem
## Català
### Verb

insonoritzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# insonoritzí
## Català
### Verb

insonoritzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de insonoritzar.
# insonoritzésseu
## Català
### Verb

insonoritzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# insonoritzéssim
## Català
### Verb

insonoritzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insonoritzar.
# interrompeguéssou
## Català
### Verb

interrompeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
# interrompeguessa
## Català
### Verb

interrompeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
# interrompeguéssom
## Català
### Verb

interrompeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
# interrompeix
## Català
### Verb

interrompeix
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interrompir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interrompir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb interrompir.
# interrompe
## Català
### Verb

interrompe
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interrompre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pe (4)
* Anagrames: entorpirem, entorpírem, prometrien
# interrompeguessen
## Català
### Verb

interrompeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
# interrompegués
## Català
### Verb

interrompegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
# interrompeguesses
## Català
### Verb

interrompeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
# interrompeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.rumˈpɛ.ʃən/ balear /in.tə.romˈpə.ʃən/, /in.tə.rumˈpɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /in.te.romˈpej.ʃen/ valencià /in.te.romˈpej.ʃen/, /in.te.romˈpe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

interrompeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interrompir.
# interrompeixes
## Català
### Verb

interrompeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de interrompir.
# infanetoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.faˈne.toj/

### Nom

infanetoj
* forma plural de infaneto
# infanoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈfa.noj/

### Nom

infanoj
* forma plural de infano
# infanon
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈfa.non/

### Nom

infanon
* acusatiu de infano
# infanpornografio
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.fan.por.no.ɡraˈfi.o/
   * Etimologia: De l'arrel √infan i pornografio.

### Nom

infanpornografio ‎(incomptable, acusatiu infanpornografion)
* (sexualitat) pornografia infantil

#### Sinònims

* infana pornografio

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·por·no·gra·fi·o (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en esperanto
* Per a més informació vegeu l'entrada al Reta Vortaro sobre infanpornografio
# infanpornografion
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.fan.por.no.ɡraˈfi.on/

### Nom

infanpornografion
* acusatiu de infanpornografio

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·por·no·gra·fi·on (7)
# infanetojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.faˈne.tojn/

### Nom

infanetojn
* acusatiu plural de infaneto
# infanojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈfa.nojn/

### Nom

infanojn
* acusatiu plural de infano
# infaneton
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.faˈne.ton/

### Nom

infaneton
* acusatiu de infaneto
# infaneto
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.faˈne.to/
   * Etimologia: De infano i l'infix -et-.

### Nom

infaneto ‎(acusatiu infaneton, plural infanetoj, plural acusatiu infanetojn)
* nadó

#### Sinònims

* bebo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre infaneto
# infano
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈfa.no/
   * Etimologia: Del francès enfant, del castellà infante, de l'anglès infant o de l'italià infante, tots del llatí īnfāns.

### Nom

infano ‎(acusatiu infanon, plural infanoj, plural acusatiu infanojn)
* fill
* infant

#### Derivats

* infaneto

#### Sinònims

* [1] filo, ido, bastardo
* [2] knabo, bubo, naskito

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre infano
# interposassen
## Català
### Verb

interposassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposasses
## Català
### Verb

interposasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposassin
## Català
### Verb

interposassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·sas·sin (5)
* Anagrama: antipressions
# interposau
## Català
### Verb

interposau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de interposar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·sau (4)
* Heterograma de 10 lletres (aeinoprstu)
* Anagrama: trasponíeu
# interposava
## Català
### Verb

interposava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·sa·va (5)
* Anagrames: apostariven, partionaves
# interposaves
## Català
### Verb

interposaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
# interposassis
## Català
### Verb

interposassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposaven
## Català
### Verb

interposaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
# intranquil·litzàs
## Català
### Verb

intranquil·litzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzàssem
## Català
### Verb

intranquil·litzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzàssim
## Català
### Verb

intranquil·litzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.βəw/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za.βəw/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.βew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za.βew/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈza.vew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

intranquil·litzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intranquil·litzar.
# intranquil·litzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾəm/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾəm/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾem/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾem/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈza.ɾem/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

intranquil·litzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de intranquil·litzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾəw/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾəw/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za.ɾew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za.ɾew/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈza.ɾew/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

intranquil·litzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de intranquil·litzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzàsseu
## Català
### Verb

intranquil·litzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzàssiu
## Català
### Verb

intranquil·litzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# intranquil·litzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zes/, /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡zes/ balear /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡zes/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡zes/ valencià /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzes/, /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

intranquil·litzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intranquil·litzar.
# internalize
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈtɝnəlaɪz/

### Verb

internalize ‎(3a persona singular present internalizes, gerundi internalizing, passat i participi internalized)
* interioritzar
# internalized
## Anglès
### Verb

internalized
* passat i participi de internalize
# internalizes
## Anglès
### Verb

internalizes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de internalize
# internalizing
## Anglès
### Verb

internalizing
* gerundi de internalize
# internaies
## Català
### Verb

internaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de internar.
# internal evaluation
## Anglès
### Nom

internal evaluation
* avaluació interna

#### Sinònims

* internal assessment

### Vegeu també

* internal evaluation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# internal regulations
## Anglès
### Nom

internal regulations
* reglament de règim intern

### Vegeu també

* internal regulations. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# internal assessment
## Anglès
### Nom

internal assessment
* avaluació interna

#### Sinònims

* internal evaluation

### Vegeu també

* internal assessment. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# internaien
## Català
### Verb

internaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de internar.
# internal
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Adjectiu

internal ‎(comparatiu more internal, superlatiu most internal)
* intern

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intima
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈti.mə/, occidental /inˈti.ma/
   * Rimes: -ima
   * Etimologia: Derivat del verb intimar.

### Nom

intima f. ‎(plural intimes)
* (antigament) intimació

### Verb

intima
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de intimar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb intimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·ma (3)
* Anagrames: imanti, imantí, matini, matiní, miniat

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# intestí
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.təsˈti/, occidental /in.tesˈti/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del llatí intestina ‎(«entranyes»), de l'adverbi intus ‎(«a l'interior»), segle XVII.

### Nom

intestí m. ‎(plural intestins)
* Part del tub digestiu que va des de l'estómac fins a la sortida del cos.

#### Sinònims

* budell

#### Traduccions

* Anglès: intestine $^{(en)}$
* Castellà: intestino $^{(es)}$
* Francès: intestin $^{(fr)}$
* Italià: intestino $^{(it)}$
* Polonès: jelito $^{(pl)}$ n.
* Txec: střevo $^{(cs)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tes·tí (3)
* Anagrama: titines

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# intestinum crassum
## Llatí
### Nom

intestinum crassum
* (Terminologia Anatomica) intestí gros

### Vegeu també

* intestinum crassum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# intestinum tenue
## Llatí
### Nom

intestinum tenue
* (Terminologia Anatomica) intestí prim

### Vegeu també

* intestinum tenue. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# intim
## Català
### Verb

intim
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intimar.
# intimacy
## Anglès

   * Pronúncia: (RU) /ˈɪn.tɪ.mə.si/, (EUA) /ˈɪn.t̬ə.mə.si/
   * Etimologia: De intimate i el sufix -cy

### Nom

intimacy ‎(plural intimacies)
* intimitat

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·ma·cy (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre intimacy
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre intimacy
# intifada
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tiˈfa.ðə/, occidental /in.tiˈfa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De l'àrab اِنْتِفَاضَة ‎(intifāḍa, «insurrecció, aixecament»), segle XX.

### Nom

intifada f. ‎(plural intifades)
* Revolta del poble palestí contra l'ocupació israeliana de Gaza i Cisjordània a partir de l'any 1987.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ti·fa·da (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DNV, GDLC
# intimacies
## Anglès
### Nom

intimacies
* forma plural de intimacy
# introduíssem
## Català
### Verb

introduíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.

## Català antic
### Verb

introduíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* introduírem
# introduísseu
## Català
### Verb

introduísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.

## Català antic
### Verb

introduísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* introduíssets, introduírets, introduíreu
# introduíssim
## Català
### Verb

introduíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.
# introduírets
## Català antic
### Verb

introduírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* introduíssets, introduísseu, introduíreu
# introduíssiu
## Català
### Verb

introduíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.
# introduíeu
## Català
### Verb

introduíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de introduir.

## Català antic
### Verb

introduíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de introduir

#### Variants

* introduíets
# introduírem
## Català
### Verb

introduírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de introduir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.

## Català antic
### Verb

introduírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de introduir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* [1] introduim
* [2] introduíssem
# introduíreu
## Català
### Verb

introduíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de introduir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.

## Català antic
### Verb

introduíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de introduir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* [1] introduist
* [2] introduíssets, introduísseu, introduírets
# introduís
## Català
### Verb

introduís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb introduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tro·du·ís (4)
* Anagrama: industrio

## Català antic
### Verb

introduís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de introduir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* [1] introduira
* [2] introduira
# introduíssets
## Català antic
### Verb

introduíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de introduir

#### Variants

* introduísseu, introduírets, introduíreu
# infectareu
## Català
### Verb

infectareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de infectar.
# infectar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fəkˈtar.sə/ balear /iɱ.fəkˈtaɾ.sə/, /iɱ.fək.tərˈsə/ Occidental: /iɱ.fekˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

infectar-se
* Forma pronominal de infectar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'infecto, s'infecta, ens infectem

### Miscel·lània

* Anagrames: infectares, interfaces
# infectara
## Català
### Verb

infectara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infectar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ta·ra (4)
* Anagrama: encatifar
# infectares
## Català
### Verb

infectares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de infectar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ta·res (4)
* Anagrames: infectar-se, interfaces
# infectaria
## Català
### Verb

infectaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de infectar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infectar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ta·ri·a (5)
* Anagrames: aerificant, traficaien
# infectar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fəkˈta/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fekˈta/ valencià /iɱ.fekˈtaɾ/, /iɱ.fekˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infectà
   * Etimologia: Del llatí infectāre, de inficio ‎(«tenyir, impregnar, infectar», literalment «ficar dins»), de fācio, segle XVII.

### Verb

infectar trans., pron. ‎(pronominal infectar-se)
* Passar el germen patogen d’una malaltia a quelcom; produir una infecció.
* (pronominal) Contreure una infecció.
* (figuradament) Corrompre a algú amb males doctrines o exemples.
* Omplir d’emanacions fètides

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infecto, infecta, infectem Vocal rizotònica: central /e/, resta /ɛ/

#### Sinònims

* contaminar, encomanar (oriental), apegar (occidental), infeccionar (antic), contagiar (castellanisme)

#### Derivats

* desinfectar, infectant

#### Relacionats

* infecció, infecte

#### Traduccions

* Anglès: infect $^{(en)}$
* Castellà: infectar $^{(es)}$, inficionar $^{(es)}$
* Francès: infecter $^{(fr)}$
* Italià: infettare $^{(it)}$
* Llatí: inficere $^{(la)}$
* Portuguès: infectar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (acefinrt)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: infectar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fekˈtaɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(e)kˈtaɾ\, baix \iŋ.fekˈtaɾ\, austral \iɱ.fekˈtaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí infectāre.

### Verb

infectar trans., pron. ‎(pronominal infectarse, present infecto, passat infecté, futur infectaré)
* infectar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (acefinrt)
# infectaran
## Català
### Verb

infectaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infectar.