OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# disfrutada
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.fɾuˈta.ðə/, occidental /dis.fɾuˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

disfrutada
* Participi femení singular del verb disfrutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·ta·da (4)
# disfrutaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.fɾu.təˈɾan/, occidental /dis.fɾu.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

disfrutaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de disfrutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·ta·ran (4)
# disfrutades
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.fɾuˈta.ðəs/, occidental /dis.fɾuˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

disfrutades
* Participi femení plural del verb disfrutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·ta·des (4)
# disfrutam
## Català
### Verb

disfrutam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de disfrutar.

#### Variants

* disfrutem

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·tam (3)
* Heterograma de 9 lletres (adfimrstu)
# disfressí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.fɾəˈsi/, occidental /dis.fɾeˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

disfressí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de disfressar.
# disfruta
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈfɾu.tə/, occidental /disˈfɾu.ta/
   * Rimes: -uta

### Verb

disfruta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de disfrutar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb disfrutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·ta (3)
* Heterograma de 8 lletres (adfirstu)
# disfrut
## Català
### Verb

disfrut
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de disfrutar.

#### Variants

* disfruto, disfrute, disfruti

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·frut (2)
* Heterograma de 7 lletres (dfirstu)
# disfrutant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dis.fɾuˈtan/ balear /dis.fɾuˈtant/, /dis.fɾuˈtan/ Occidental: nord-occidental /dis.fɾuˈtan/ valencià /dis.fɾuˈtant/, /dis.fɾuˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

disfrutant
* Gerundi del verb disfrutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·tant (3)
# disfrutara
## Català
### Verb

disfrutara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfrutar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfrutar.

#### Variants

* [1] disfrutés, disfrutàs
* [2] disfrutés, disfrutàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·ta·ra (4)
# dissolga
## Català
### Verb

dissolga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dissoldre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dissoldre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dissoldre.

#### Variants

* [1] dissolgui
* [2] dissolgui
* [3] dissolgui

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·ga (3)
# dissoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˈɫɛw/ balear /di.soˈɫəw/, /di.suˈɫɛw/ Occidental: /di.soˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dissoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dissoldre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·leu (3)
# dissolguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suɫˈɣɛm/ balear /di.soɫˈɣəm/, /di.suɫˈɣɛm/ Occidental: /di.soɫˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

dissolguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dissoldre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·guem (3)
# dissoldríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suɫˈdɾi.əm/ balear /di.soɫˈdɾi.əm/, /di.suɫˈdɾi.əm/ Occidental: /di.soɫˈdɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

dissoldríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·drí·em (4)
# dissoldríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suɫˈdɾi.əw/ balear /di.soɫˈdɾi.əw/, /di.suɫˈdɾi.əw/ Occidental: /di.soɫˈdɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

dissoldríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·drí·eu (4)
# dissolem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˈɫɛm/ balear /di.soˈɫəm/, /di.suˈɫɛm/ Occidental: /di.soˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

dissolem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·lem (3)
# dissolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈsɔ.ɫən/, occidental /diˈsɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

dissolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·len (3)
# dissolent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.suˈɫen/ balear /di.soˈɫent/, /di.suˈɫen/ Occidental: nord-occidental /di.soˈɫen/ valencià /di.soˈɫent/, /di.soˈɫen/
   * Rimes: -ent

### Verb

dissolent
* Gerundi del verb dissoldre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·so·lent (3)
# dissolguen
## Català
### Verb

dissolguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dissoldre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dissoldre.

#### Variants

* [1] dissolguin
* [2] dissolguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·guen (3)
# dissolguera
## Català
### Verb

dissolguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissoldre.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissoldre.

#### Variants

* [1] dissolgués
* [2] dissolgués

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·sol·gue·ra (4)
# destarotasses
## Català
### Verb

destarotasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarotar.
# destarotau
## Català
### Verb

destarotau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de destarotar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb destarotar.
# destarotava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾuˈta.βə/ balear /dəs.tə.ɾoˈta.və/, /dəs.tə.ɾuˈta.və/ Occidental: nord-occidental /des.ta.ɾoˈta.βa/ valencià /des.ta.ɾoˈta.va/, /des.ta.ɾoˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

destarotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de destarotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de destarotar.
# destarotaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.əw/ balear /dəs.tə.ɾo.təˈɾi.əw/, /dəs.tə.ɾu.təˈɾi.əw/ Occidental: /des.ta.ɾo.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

destarotaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destarotar.
# destarotassis
## Català
### Verb

destarotassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarotar.
# destarotassen
## Català
### Verb

destarotassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarotar.
# destarotassin
## Català
### Verb

destarotassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destarotar.
# desgrenyar-se
## Català
### Verb

desgrenyar-se
* Forma pronominal de desgrenyar.
# desgrasantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.ɣɾaˈsan.tes\, meridional \deh.ɣɾaˈsaŋ.teh\
       Americà: alt \dez.ɣɾaˈsan.t(e)s\, baix \deh.ɣɾaˈsaŋ.teh\, austral \deh.ɣɾaˈsan.tes\
   * Rimes: -antes

### Nom

desgrasantes m. pl.
* forma plural de desgrasante
# desgràcia
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈɡɾa.si.ə/, occidental /dezˈɣɾa.si.a/
   * Rimes: -asia
   * Etimologia: Del prefix des- i gràcia, segle XV.

### Nom

desgràcia f. ‎(plural desgràcies)
* Fet negatiu que pateixen persones o animals.
    La desgràcia d'aquest animal és la de ser manso amb les persones, això l'ha portat quasi a l'extinció.

#### Sinònims

* dissort

#### Traduccions

* Anglès: accident $^{(en)}$, disaster $^{(en)}$, misfortune $^{(en)}$, disgrace $^{(en)}$
* Castellà: desgracia $^{(es)}$ f.
* Portuguès: desgraça $^{(pt)}$ f.
* Romanès: dizgrație $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·grà·ci·a (4)
* Anagrames: agredisca, graciades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# desgrasante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.ɣɾaˈsan.te\, meridional \deh.ɣɾaˈsaŋ.te\
       Americà: alt \dez.ɣ(ɾa)ˈsan.te\, baix \deh.ɣɾaˈsaŋ.te\, austral \deh.ɣɾaˈsan.te\
   * Rimes: -ante

### Nom

desgrasante m. ‎(plural desgrasantes)
* desgreixant, desengreixant

#### Sinònims

* desengrasante

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·gra·san·te (4)

### Vegeu també

* desgrasante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# diskectomies
## Anglès
### Nom

diskectomies
* forma plural de diskectomy
# disks
## Anglès
### Nom

disks
* forma plural de disk
# disloca
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dizˈɫɔ.kə/ Occidental: nord-occidental /dizˈɫɔ.ka/ valencià /dizˈɫɔ.ka/, /dizˈɫɔ.kɔ/
   * Rimes: -ɔka

### Verb

disloca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dislocar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dislocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·ca (3)
* Heterograma de 7 lletres (acdilos)
# dislocada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diz.ɫuˈka.ðə/ balear /diz.ɫoˈka.ðə/, /diz.ɫuˈka.ðə/ Occidental: /diz.ɫoˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

dislocada
* Participi femení singular del verb dislocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·lo·ca·da (4)
# disjuntivament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ʒunˌti.βəˈmen/ balear /diʒ.ʒunˌti.vəˈment/, /diʒ.ʒunˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /diz.d͡ʒunˌti.βaˈmen/ valencià /diz.d͡ʒunˌti.vaˈment/, /diz.d͡ʒunˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De disjuntiu i el sufix -ment.

### Adverbi

disjuntivament
* D'una manera disjuntiva, amb disjunció.

#### Traduccions

* Anglès: disjunctively $^{(en)}$
* Castellà: disyuntivamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·jun·ti·va·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# disk
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪsk/ àudio (EUA)

### Nom

disk ‎(plural disks)
* disc

### Vegeu també

* disk. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# dislexias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dizˈlek.sjas/, meridional /dihˈlek.sjah/
       Americà: alt /dizˈlek.s(ja)s/, baix /dihˈlek.sjah/, austral /dihˈlek.sjas/
   * Rimes: -eksjas

### Nom

dislexias f. pl.
* forma plural de dislexia
# diskectomy
## Anglès
### Nom

diskectomy ‎(plural diskectomies)
* discectomia

#### Sinònims

* discectomy

### Vegeu també

* diskectomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# dislexia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dizˈlek.sja/, meridional /dihˈlek.sja/
       Americà: alt /dizˈlek.sja/, baix /dihˈlek.sja/
   * Rimes: -eksja

### Nom

dislexia f. ‎(plural dislexias)
* dislèxia

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·le·xia (3)

### Vegeu també

* dislexia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# disloc
## Català
### Verb

disloc
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dislocar.

#### Variants

* disloco, disloque, disloqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·loc (2)
* Heterograma de 6 lletres (cdilos)
* Anagrama: dòcils
# district
## Anglès
### Nom

district ‎(plural districts)
* districte
# distribuzioni
## Italià

   * Pronúncia: /di.stri.butˈt͡sjoː.ni/

### Nom

distribuzioni f. pl.
* forma plural de distribuzione
# districti
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈtrɪk.tiː/

### Adjectiu

districtī
* nominatiu masculí plural de districtus
* vocatiu masculí plural de districtus
* genitiu masculí singular de districtus
* genitiu neutre singular de districtus
# districta
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈtrɪk.ta/, /dɪsˈtrɪk.taː/

### Adjectiu

districta
* nominatiu femení singular de districtus
* nominatiu neutre plural de districtus
* vocatiu femení singular de districtus
* vocatiu neutre plural de districtus
* acusatiu neutre plural de districtus
districtā
* ablatiu femení singular de districtus
# districtae
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈtrɪk.taj/

### Adjectiu

districtae
* nominatiu femení plural de districtus
* vocatiu femení plural de districtus
* genitiu femení singular de districtus
* datiu femení singular de districtus
# districtarum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.trɪkˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

districtārum
* genitiu femení plural de districtus
# districtam
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈtrɪk.tam/

### Adjectiu

districtam
* acusatiu femení singular de districtus
# districtas
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈtrɪk.taːs/

### Adjectiu

districtās
* acusatiu femení plural de districtus
# districte
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈtrik.tə/, occidental /disˈtrik.te/
   * Rimes: -ikte
   * Etimologia: Del llatí districtus.

### Nom

districte m. ‎(plural districtes)
* Demarcació territorial, feta amb finalitats administratives.

#### Traduccions

* Alemany: Bezirk $^{(de)}$ m.
* Anglès: district $^{(en)}$
* Castellà: distrito $^{(es)}$
* Francès: district $^{(fr)}$, quartier $^{(fr)}$
* Italià: distretto $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tric·te (3)
* Anagrama: detrítics

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈtrɪk.tɛ/

### Adjectiu

districte
* vocatiu masculí singular de districtus
# disputàs
## Català
### Verb

disputàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
# disputàveu
## Català
### Verb

disputàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de disputar.
# disputé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.puˈte/, meridional /dih.puˈte/
       Americà: alt /d(i)s.puˈte/, baix /dih.puˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

disputé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb disputar
# disputés
## Català
### Verb

disputés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pu·tés (3)
* Anagrama: estúpids
# disputàssem
## Català
### Verb

disputàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
# disputàsseu
## Català
### Verb

disputàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
# disputàssim
## Català
### Verb

disputàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
# disputàssiu
## Català
### Verb

disputàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb disputar.
# dominus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.nʊs/
   * Etimologia: Derivat de domus

### Nom

dominus m. ‎(genitiu dominī)
* senyor
    Ex.:Nec domo dominus, sed domino domus honestanda est, (traducció:«No és la casa qui ha d'honorar al senyor, sinó el senyor qui ha d'honorar la casa»)
* amo, propietari, sobirà
    Ex.:populi domini sunt legum, (traducció:«Els pobles són els amos de les lleis»)
* amfitrió
    Ex.: dominus epuli, (traducció:«l'amfitrió del convit»)
* Senyor, déu
    Ex.: Domine, quo vadis?, (traducció:«Senyor, on vas?»)

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dominus | dominī |
| Vocatiu | domine | dominī |
| Acusatiu | dominum | dominōs |
| Genitiu | dominī | dominōrum |
| Datiu | dominō | dominīs |
| Ablatiu | dominō | dominīs |

### Vegeu també

* ↑ Ciceró, De officiis I, 139
* ↑ Ciceró, Rhetorica ad Herennium I, 48
* ↑ Ciceró, In Vatinium , 31
* ↑ Vulgata
# dominis lingüístics
## Català
### Nom

dominis lingüístics m. pl.
* Forma plural de domini lingüístic.
# domino
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈmi.nu/, occidental /doˈmi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

domino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dominar.
    [Jo] domino, domine, domín o domini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dominar.
    [Que jo] domino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] domini o domine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dominar.
    [Que ell/ella/vostè] domino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] domini o domine.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·no (3)

## Castellà

   * Pronúncia: /doˈmi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

domino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb dominar

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·no (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.noː/

### Nom

dominō
* datiu singular de dominus
* ablatiu singular de dominus
# dominà
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈna/, occidental /do.miˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: dominar

### Verb

dominà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de dominar.
    [Ell/ella/vostè] dominà o va dominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·nà (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimno)
* Anagrama: dinamo
# dominis
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈmi.nis/, occidental /doˈmi.nis/
   * Rimes: -inis
   * Homòfon: domini's

### Nom

dominis m. pl.
* Forma plural de domini.

### Verb

dominis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dominar.
    [Que tu] dominis o domines; [tu] no dominis o domines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·nis (3)
* Anagrama: dimonis

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.niːs/

### Nom

dominīs
* datiu plural de dominus
* ablatiu plural de dominus
* datiu plural de domina
* ablatiu plural de domina
# dominum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.nʊm/

### Nom

dominum
* acusatiu singular de dominus
# dominios lingüísticos
## Castellà
### Nom

dominios lingüísticos m. pl.
* forma plural de dominio lingüístico

## Gallec
### Nom

dominios lingüísticos m. pl.
* forma plural de dominio lingüístico
# dominos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /doˈmi.nos/

### Verb

dominos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dominar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] dominis o domines.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.noːs/

### Nom

dominōs
* acusatiu plural de dominus
# dominorum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔ.mɪˈnoː.rʊm/

### Nom

dominōrum
* genitiu plural de dominus
# domenyessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲe.sis/ balear /do.məˈɲe.sis/, /du.məˈɲe.sis/ Occidental: /do.meˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

domenyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb domenyar.

#### Variants

* domenyesses, domenyassis, domenyasses, domenyares

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyes·sis (4)
# domenyi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmɛ.ɲi/ balear /doˈmə.ɲi/, /duˈmɛ.ɲi/ Occidental: /doˈme.ɲi/
   * Rimes: -ɛɲi

### Verb

domenyi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb domenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb domenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb domenyar.

#### Variants

* [1] domenye
* [2] domenye
* [3] domenye

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyi (3)
* Heterograma de 7 lletres (deimnoy)
# domenyis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmɛ.ɲis/ balear /doˈmə.ɲis/, /duˈmɛ.ɲis/ Occidental: /doˈme.ɲis/
   * Rimes: -ɛɲis

### Verb

domenyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb domenyar.

#### Variants

* domenyes

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyis (3)
* Heterograma de 8 lletres (deimnosy)
# domenyàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲa.ɾəm/ balear /do.məˈɲa.ɾəm/, /du.məˈɲa.ɾəm/ Occidental: /do.meˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

domenyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de domenyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb domenyar.

#### Variants

* [2] domenyéssim, domenyéssem, domenyàssim, domenyàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyà·rem (4)
# domenyàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲa.ɾəw/ balear /do.məˈɲa.ɾəw/, /du.məˈɲa.ɾəw/ Occidental: /do.meˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

domenyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de domenyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb domenyar.

#### Variants

* [2] domenyéssiu, domenyésseu, domenyàssiu, domenyàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyà·reu (4)
# domenyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲɛw/ balear /do.məˈɲəw/, /du.məˈɲɛw/ Occidental: /do.meˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

domenyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de domenyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb domenyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb domenyar.

#### Variants

* [1] domenyau
* [3] domenyau

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyeu (3)
# domenyin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmɛ.ɲin/ balear /doˈmə.ɲin/, /duˈmɛ.ɲin/ Occidental: /doˈme.ɲin/
   * Rimes: -ɛɲin

### Verb

domenyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb domenyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb domenyar.

#### Variants

* [1] domenyen
* [2] domenyen

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyin (3)
# domenyo
## Català
### Verb

domenyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de domenyar.

#### Variants

* domenye, domeny

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyo (3)
# domenyà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲa/ balear /do.məˈɲa/, /du.məˈɲa/ Occidental: /do.meˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

domenyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de domenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyà (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnoy)
# despreciant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pɾə.siˈan/ balear /dəs.pɾə.siˈant/, /dəs.pɾə.siˈan/ Occidental: nord-occidental /des.pɾe.siˈan/ valencià /des.pɾe.siˈant/, /des.pɾe.siˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

despreciant
* Gerundi del verb despreciar.

### Miscel·lània

* Anagrama: captendries
# despotriqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.po.tɾiˈke/, meridional /deh.po.tɾiˈke/
       Americà: alt /des.po.t͡s(i)ˈke/, baix /deh.po.tɾiˈke/
   * Rimes: -e

### Verb

despotriqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb despotricar
# despotrico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /des.poˈtɾi.ko/, meridional /deh.poˈtɾi.ko/
       Americà: alt /d(e)s.poˈt͡si.ko/, baix /deh.poˈtɾi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

despotrico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb despotricar