OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# academitz
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.cə.ðəˈmis/, /ə.kə.ðəˈmis/
   * Rimes: -is

### Verb

academitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de academitzar.
# academitza
## Català
### Verb

academitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de academitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb academitzar.
# academii
## Romanès
### Nom

academii
* forma plural de academie
* genitiu i datiu indefinit singular de academie
* vocatiu plural de academie
# academiile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

academiile
* nominatiu i acusatiu definit plural de academie
# academisms
## Anglès
### Nom

academisms
* forma plural de academism
# academiei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

academiei
* genitiu i datiu definit singular de academie
# academies
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkædəmiz/

### Nom

academies
* forma plural de academy

## Ladí
### Nom

academies
* forma plural de academia

## Neerlandès

   * Àudio:

### Nom

academies pl.
* forma plural de academie

#### Variants

* (abans el 1996) akademies
# academiilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

academiilor
* genitiu i datiu definit plural de academie
# acidias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈθi.ðjas\, meridional \aˈθi.ðjah\
       Americà: alt /aˈsi.d(ja)s/, baix \aˈsi.ðjah\, austral \aˈsi.ðjas\
   * Rimes: -idjas

### Nom

acidias f. pl.
* forma plural de acidia
# acidific
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ðiˈfik/, occidental /a.si.ðiˈfik/
   * Rimes: -ik

### Verb

acidific
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acidificar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] acidifico, acidifique, acidific o acidifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acidificar.
    [Que jo] acidific, forma antiga per [que jo] acidifiqui o acidifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acidificar.
    [Que ell/ella/vostè] acidific, forma antiga per [que ell/ella/vostè] acidifiqui o acidifique.
# acidifica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ðiˈfi.kə/, occidental /a.si.ðiˈfi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

acidifica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acidificar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acidificar.

## Italià
### Verb

acidifica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de acidificare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de acidificare
# acidificammo
## Italià
### Verb

acidificammo
* primera persona plural (noi) del passat de acidificare
# acidificai
## Italià
### Verb

acidificai
* primera persona singular (io) del passat de acidificare
# acidificam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈkam/
   * Rimes: -am

### Verb

acidificam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acidificar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] acidifiquem o acidificam.
# acidificando
## Italià
### Verb

acidificando
* gerundi de acidificare
# acidic
## Anglès
### Adjectiu

acidic ‎(comparatiu more acidic, superlatiu most acidic)
* àcid

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# abombaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βum.bəˈɾi.əm/ balear /ə.bom.bəˈɾi.əm/, /ə.bum.bəˈɾi.əm/ Occidental: /a.bom.baˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

abombaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abombar.

#### Variants

* abombarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·rí·em (5)
# abombarívem
## Català
### Verb

abombarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abombar.

#### Variants

* abombaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·rí·vem (5)
# abombaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βum.bəˈɾas/ balear /ə.bom.bəˈɾas/, /ə.bum.bəˈɾas/ Occidental: /a.bom.baˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

abombaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·ràs (4)
# abombaríveu
## Català
### Verb

abombaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abombar.

#### Variants

* abombaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·rí·veu (5)
# abombasses
## Català
### Verb

abombasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abombar.

#### Variants

* abombessis, abombesses, abombares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bas·ses (4)
# abombat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈbat/ balear /ə.bomˈbat/, /ə.bumˈbat/ Occidental: /a.bomˈbat/
   * Rimes: -at

### Verb

abombat
* Participi masculí singular del verb abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bat (3)
# abombassen
## Català
### Verb

abombassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abombar.

#### Variants

* abombessin, abombessen, abombaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bas·sen (4)
# abombaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βum.bəˈɾe/ balear /ə.bom.bəˈɾe/, /ə.bum.bəˈɾe/ Occidental: /a.bom.baˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

abombaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·ré (4)
# abombaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βum.bəˈɾi.əw/ balear /ə.bom.bəˈɾi.əw/, /ə.bum.bəˈɾi.əw/ Occidental: /a.bom.baˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

abombaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abombar.

#### Variants

* abombaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·rí·eu (5)
# abombarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βum.bəˈɾa/ balear /ə.bom.bəˈɾa/, /ə.bum.bəˈɾa/ Occidental: /a.bom.baˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

abombarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·ba·rà (4)
# aciencin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈɛn.sin/, occidental /a.siˈɛn.sin/
   * Rimes: -ɛnsin

### Verb

aciencin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aciençar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aciençar.
# aciencésseu
## Català
### Verb

aciencésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciencéssim
## Català
### Verb

aciencéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# acienci
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈɛn.si/, occidental /a.siˈɛn.si/
   * Rimes: -ɛnsi

### Verb

acienci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aciençar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aciençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aciençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aciençar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·ci (4)
* Anagrama: ciència
# acienceu
## Català
### Verb

acienceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aciençar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aciençar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aciençar.
# aciencés
## Català
### Verb

aciencés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciencéssiu
## Català
### Verb

aciencéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciencessis
## Català
### Verb

aciencessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# aciencis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈɛn.sis/, occidental /a.siˈɛn.sis/
   * Rimes: -ɛnsis

### Verb

aciencis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aciençar.
# aciencéssem
## Català
### Verb

aciencéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aciençar.
# abonançaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.nanˈsa.jes/

### Verb

abonançaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abonançar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] abonançaves.
# abonançar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.nənˈsa/ balear /ə.bo.nənˈsa/, /ə.bu.nənˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.βo.nanˈsa/ valencià /a.bo.nanˈsaɾ/, /a.βo.nanˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abonançà
   * Etimologia: Del prefix a- i bonança.

### Verb

abonançar intr., pron. ‎(pronominal abonançar-se)
* Començar a calmar la tempesta, o a asserenar-se el temps.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abonanço, abonança, abonancem

#### Derivats

* abonansar, arcaisme
* abonançament

#### Traduccions

* Anglès: calm $^{(en)}$
* Castellà: abonanzar $^{(es)}$
* Francès: se rasséréner $^{(fr)}$, se radoucir $^{(fr)}$
* Italià: rasserenarsi $^{(it)}$, abbonacciarsi $^{(it)}$
* Llatí: sedari $^{(la)}$ caelum aut mare
* Occità: abonaçar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nan·çar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# abonançam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.nənˈsam/
   * Rimes: -am

### Verb

abonançam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abonançar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] abonancem o abonançam.
# abonançaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.nən.səˈɾan/, occidental /a.βo.nan.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

abonançaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abonançar.
# abonançar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.nənˈsar.sə/ balear /ə.bo.nənˈsaɾ.sə/, /ə.bu.nən.sərˈsə/ Occidental: /a.bo.nanˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

abonançar-se
* Forma pronominal de abonançar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'abonanço, s'abonança, ens abonancem

### Miscel·lània

* Anagrama: abonançares
# abonançara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.βo.nanˈsa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

abonançara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonançar.
    [Jo] abonancés, abonançàs o abonançara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonançar.
    [Ell/ella/vostè] abonancés, abonançàs o abonançara.
# abonançaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.nənˈsa.ɾən/, occidental /a.βo.nanˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

abonançaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abonançar.
    [Ells/elles/vostès] abonançaren o van/varen abonançar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonançar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] abonancessin, abonancessen, abonançassen, abonançassin o abonançaren.
# abonançaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βo.nanˈsa.jen/

### Verb

abonançaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abonançar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] abonançaven.
# academizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ka.ðe.mi.θaˈɾe\
       Americà: alt /a.ka.de.m(i).saˈɾe/, baix \a.ka.ðe.mi.saˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

academizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb academizar
# academitzàveu
## Català
### Verb

academitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de academitzar.
# academitzéssem
## Català
### Verb

academitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academizar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ka.ðe.miˈθaɾ\
       Americà: alt /a.ka.de.m(i)ˈsaɾ/, baix \a.ka.ðe.miˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

academizar trans. ‎(present academizo, passat academicé, futur academizaré)
* academitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·de·mi·zar (5)
# academitzés
## Català
### Verb

academitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzésseu
## Català
### Verb

academitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzí
## Català
### Verb

academitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de academitzar.
# academitzéssim
## Català
### Verb

academitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzéssiu
## Català
### Verb

academitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# acolloníreu
## Català
### Verb

acolloníreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acollonir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acollos
## Català
### Verb

acollos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llos (3)
* Anagrama: allocos
# acolloníssem
## Català
### Verb

acolloníssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nís·sem (5)
* Anagrama: acollonéssim
# acolloníssiu
## Català
### Verb

acolloníssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acolloníveu
## Català
### Verb

acolloníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acollonir.
# acollonís
## Català
### Verb

acollonís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nís (4)
* Anagrama: colonials
# acolloníssim
## Català
### Verb

acolloníssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acollonírem
## Català
### Verb

acollonírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acollonir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.
# acollonísseu
## Català
### Verb

acollonísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nís·seu (5)
* Anagrama: acollonéssiu
# abraçaríeu
## Català
### Verb

abraçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abraçar.
# abraçassen
## Català
### Verb

abraçassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraçaríveu
## Català
### Verb

abraçaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abraçar.
# abraçassin
## Català
### Verb

abraçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraçassis
## Català
### Verb

abraçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraçasses
## Català
### Verb

abraçasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# accionésseu
## Català
### Verb

accionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accionéssim
## Català
### Verb

accionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accionéssem
## Català
### Verb

accionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accioná
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /ak.θjoˈna/, americà /ak.sjoˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

accioná
* segona persona del singular (vos) de l'imperatiu del verb accionar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cio·ná (3)
* Anagrama: cocaína
# accionéssiu
## Català
### Verb

accionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb accionar.
# accioní
## Català
### Verb

accioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de accionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ci·o·ní (4)
* Anagrames: icònica, inacció
# accionàveu
## Català
### Verb

accionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de accionar.
# accioné
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /ak.θjoˈne/, americà /ak.sjoˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

accioné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb accionar
# abossaran
## Català
### Verb

abossaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abossar.
# abossar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈsa/ balear /ə.boˈsa/, /ə.buˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.βoˈsa/ valencià /a.boˈsaɾ/, /a.βoˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abossà
   * Etimologia: Del prefix a- i bossa.

### Verb

abossar trans.
* (nàutica) Subjectar amb una bossa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abosso, abossa, abossem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Castellà: abozar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bos·sar (3)
* Anagrames: abrasos, rabassó

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# abossa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβo.sə/, occidental /aˈbo.sa/
   * Rimes: -osa

### Verb

abossa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abossar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abossar.
# abossades
## Català
### Verb

abossades
* Participi femení plural del verb abossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bos·sa·des (4)
* Anagrames: adobasses, adobassés, esbossada
# abossam
## Català
### Verb

abossam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abossar.
# abossara
## Català
### Verb

abossara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.
# abossaren
## Català
### Verb

abossaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abossar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bos·sa·ren (4)
* Anagrames: abessonar, baronessa, esbraonàs
# abossada
## Català
### Verb

abossada
* Participi femení singular del verb abossar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bos·sa·da (4)
* Anagrames: adobassa, adobassà
# acomboiassen
## Català
### Verb

acomboiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiasses
## Català
### Verb

acomboiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiau
## Català
### Verb

acomboiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acomboiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acomboiar.
# acomboiassis
## Català
### Verb

acomboiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiaríeu
## Català
### Verb

acomboiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acomboiar.
# acomboiassin
## Català
### Verb

acomboiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiava
## Català
### Verb

acomboiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acomboiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acomboiar.
# acaramel·lésseu
## Català
### Verb

acaramel·lésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramulla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾəˈmu.ʎə/, occidental /a.ka.ɾaˈmu.ʎa/
   * Rimes: -uʎa

### Verb

acaramulla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acaramullar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acaramullar.
# acaramel·lí
## Català
### Verb

acaramel·lí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acaramel·lar.
# acaramel·léssiu
## Català
### Verb

acaramel·léssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramelé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.ɾa.meˈle/
       Americà: alt /a.k(a).ɾa.meˈle/, baix /a.ka.ɾa.meˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

acaramelé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acaramelar
# acaramel·lés
## Català
### Verb

acaramel·lés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramel·léssem
## Català
### Verb

acaramel·léssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acaramel·léssim
## Català
### Verb

acaramel·léssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaramel·lar.
# acolorisca
## Català
### Verb

acolorisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acolorir.
# acolorisquem
## Català
### Verb

acolorisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acolorisquen
## Català
### Verb

acolorisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·ris·quen (5)
* Anagrama: acoloresquin
# acoloris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈɫo.ɾis/ balear /ə.koˈɫo.ɾis/, /ə.kuˈɫo.ɾis/ Occidental: /a.koˈɫo.ɾis/
   * Rimes: -oɾis

### Verb

acoloris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloriríeu
## Català
### Verb

acoloriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acolorir.
# acolorisc
## Català
### Verb

acolorisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acolorir.
# acolorisqueu
## Català
### Verb

acolorisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acolorisques
## Català
### Verb

acolorisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·ris·ques (5)
* Anagrama: acoloresquis
# acoloriré
## Català
### Verb

acoloriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acolorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·ri·ré (5)
* Anagrama: acorriole
# acagallone
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɣəˈʎo.nə/, occidental /a.ka.ɣaˈʎo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

acagallone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acagallonar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acagallonar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acagallonar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acagallonar-se.
# acagallonesses
## Català
### Verb

acagallonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acagallonar-se.