OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# asteroide
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.təˈɾɔj.ðə/, occidental /as.teˈɾɔj.ðe/
   * Rimes: -ɔjde
   * Etimologia: Del grec antic ἀστεροειδής ‎(asteroeidḗs, «semblant a un estel»), mot format per ἀστήρ ‎(astḗr, «estel») i ἶδος ‎(îdos, «forma»).

### Nom

asteroide m. ‎(plural asteroides)
* Objecte sòlid d'ocurrència natural, més petit que un planeta, que no és un cometa i que orbita un estel.
* Al sistema solar, un cos com l'anterior que es troba principalment entre les òrbites de Júpiter i Mart.

#### Traduccions

* Anglès: asteroid $^{(en)}$
* Castellà: asteroide $^{(es)}$ m.
* Francès: astéroïde $^{(fr)}$ m.
* Italià: asteroide $^{(it)}$ m.
* Portuguès: asteroide $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·te·roi·de (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \as.teˈɾoi.ðe\, meridional \ah.teˈɾoi.ðe\
       Americà: alt /as.t(e)ˈɾoi.de/, baix \ah.teˈɾoi.ðe\
   * Rimes: -oide

### Nom

asteroide m. ‎(plural asteroides)
* asteroide

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·te·roi·de (4)

## Italià

   * Pronúncia: /a.steˈrɔi.de/

### Nom

asteroide m. ‎(plural asteroidi)
* asteroide

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ste·ròi·de (4)
# astetara
## Basc
### Nom

astetara
* al·latiu indefinit de aste
# asteroidi
## Italià

   * Pronúncia: /a.steˈrɔi.di/

### Nom

asteroidi m. pl.
* forma plural de asteroide
# astetarantz
## Basc
### Nom

astetarantz
* al·latiu direccional indefinit de aste
# astes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈas.təs/, occidental /ˈas.tes/
   * Rimes: -astes

### Nom

astes f. pl.
* Forma plural de asta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·tes (2)
* Anagrames: estàs, sesta, tesàs
# atraguessa
## Català
### Verb

atraguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraure.
# autentifiquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.fiˈki/, occidental /aw.ten.ti.fiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

autentifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de autentificar.
# autentiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.tiˈke.səs/, occidental /aw.ten.tiˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

autentiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autentifiquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.fiˈke.siw/, occidental /aw.ten.ti.fiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

autentifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autentificar.
# autentiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tənˈti.kəs/, occidental /aw.tenˈti.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

autentiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de autenticar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb autenticar.
# autentique
## Català
### Verb

autentique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de autenticar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb autenticar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb autenticar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb autenticar.
# autentiquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tənˈti.kən/, occidental /aw.tenˈti.ken/
   * Rimes: -iken

### Verb

autentiquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de autenticar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb autenticar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb autenticar.
# autentiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.tiˈke.sən/, occidental /aw.ten.tiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

autentiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autentiquessi
## Català
### Verb

autentiquessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb autenticar.
# autentifiquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.tən.ti.fiˈke.sim/, occidental /aw.ten.ti.fiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

autentifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autentificar.
# ataüllàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.uˈʎa.ɾəw/, occidental /a.ta.uˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ataüllàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ataüllar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataüllàsseu
## Català
### Verb

ataüllàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataülléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.uˈʎe.siw/, occidental /a.ta.uˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ataülléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataüllés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.uˈʎes/, occidental /a.ta.uˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

ataüllés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.

### Miscel·lània

* Anagrama: estallau
# ataüllésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.uˈʎe.səw/, occidental /a.ta.uˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ataüllésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataüllàssem
## Català
### Verb

ataüllàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataüllar.
# ataüllàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.uˈʎa.βəw/, balear /ə.tə.uˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ta.uˈʎa.βew/ valencià /a.ta.uˈʎa.vew/, /a.ta.uˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ataüllàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ataüllar.
# asseguraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾan/, occidental /a.se.ɣu.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

asseguraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assegurar.
# asseguraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣuˈɾa.ɾən/, occidental /a.se.ɣuˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

asseguraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assegurar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gu·ra·ren (5)
* Anagrames: arrangésseu, arregnàsseu, arrengàsseu, engrassareu, engrassàreu, narreguessa
# assegurariva
## Català
### Verb

assegurariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assegurar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assegurar.
# assegurariven
## Català
### Verb

assegurariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assegurar.
# asseguraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.se.ɣu.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

asseguraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assegurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assegurar.
# asseguraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.se.ɣu.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

asseguraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assegurar.
# assegurareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾəw/, /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.se.ɣu.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assegurareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assegurar.
# assegurarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣu.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.se.ɣu.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assegurarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assegurar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engrassaríeu
# atandéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tənˈde.səm/, occidental /a.tanˈde.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

atandéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tan·dés·sem (4)
* Anagrames: atendàssem, setmanades
# atansa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtan.sə/, occidental /aˈtan.sa/
   * Rimes: -ansa

### Verb

atansa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atansar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atansar.
# atans
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtans/, occidental /aˈtans/
   * Rimes: -ans
   * Etimologia: Del verb atansar

### Nom

atans m. ‎(plural atansos)
* aproximació.

### Verb

atans
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tans (2)
* Anagrames: anats, ansat, sanat, santa, Santa

### Vegeu també

* ↑ Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* ↑ Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# atandàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tənˈda.βəw/, balear /ə.tənˈda.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.tanˈda.βew/ valencià /a.tanˈda.vew/, /a.tanˈda.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atandàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atandar.

### Miscel·lània

* Anagrama: adavanteu
# atram
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.tram/

### Adjectiu

ātram
* acusatiu femení singular de āter
# atraieva
## Català
### Verb

atraieva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.
# atraieves
## Català
### Verb

atraieves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.
# atraiéveu
## Català
### Verb

atraiéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atraure.
# ateserares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.zəˈɾa.ɾəs/, occidental /a.te.zeˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ateserares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ateserar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ateserar.
# ateserara
## Català
### Verb

ateserara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ateserar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ateserar.
# ateserareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.zə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.tə.zə.ɾəˈɾəw/, /ə.tə.zə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.te.ze.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ateserareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ateserar.
# ateseraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.zə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.te.ze.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ateseraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ateserar.
# ateserar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tə.zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.te.zeˈɾa/ valencià /a.te.zeˈɾaɾ/, /a.te.zeˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ateserà
   * Etimologia: Del prefix a- i ters, del llatí tersus, del verb tergō.

### Verb

ateserar trans.
* Escurar el sutge del forn d'una fleca i posar-lo a punt per coure el pa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atesero, atesera, ateserem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Castellà: preparar $^{(es)}$ (el horno)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·se·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ateseraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.zəˈɾa.ɾən/, occidental /a.te.zeˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ateseraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ateserar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ateserar.
# ateserarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.zə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.te.ze.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ateserarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ateserar.
# ateseraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.zə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.te.ze.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ateseraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ateserar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ateserar.
# ateseraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.zə.ɾəˈɾan/, occidental /a.te.ze.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ateseraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ateserar.
# atiplassin
## Català
### Verb

atiplassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atiplar.
# atiplava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tiˈpɫa.βə/, balear /ə.tiˈpɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.tiˈpɫa.βa/ valencià /a.tiˈpɫa.va/, /a.tiˈpɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atiplava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atiplar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atiplar.
# atiplau
## Català
### Verb

atiplau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atiplar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atiplar.
# atiplaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ti.pɫəˈɾi.əw/, occidental /a.ti.pɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atiplaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atiplar.
# atiplassis
## Català
### Verb

atiplassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atiplar.
# atacono
## Català

   * Pronúncia: central /ə.təˈko.nu/, occidental /a.taˈko.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

atacono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ataconar.
# ataconàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈna.ɾəw/ balear /ə.tə.koˈna.ɾəw/, /ə.tə.kuˈna.ɾəw/ Occidental: /a.ta.koˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ataconàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ataconar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈna/ balear /ə.tə.koˈna/, /ə.tə.kuˈna/ Occidental: /a.ta.koˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

ataconà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ataconar.
# ataconàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.kuˈna.ɾəm/ balear /ə.tə.koˈna.ɾəm/, /ə.tə.kuˈna.ɾəm/ Occidental: /a.ta.koˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ataconàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ataconar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconàsseu
## Català
### Verb

ataconàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconàssim
## Català
### Verb

ataconàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconàs
## Català
### Verb

ataconàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconàssem
## Català
### Verb

ataconàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconàssiu
## Català
### Verb

ataconàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# atrapada libre
## Castellà
### Nom

atrapada libre f. ‎(plural atrapadas libres)
* (futbol americà, rugbi) agafada lliure

#### Sinònims

* mark (rugbi)
* parada de volea (rugbi)

### Vegeu també

* atrapada libre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# atrapadas libres
## Castellà
### Nom

atrapadas libres f. pl.
* forma plural de atrapada libre
# atrapa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɾa.pə/, occidental /aˈtɾa.pa/
   * Rimes: -apa

### Verb

atrapa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atrapar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atrapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·pa (3)
* Anagrames: aparat, aparta $^{(revers)}$, apartà, tapara, taparà
# atrapamosques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˌtɾa.pəˈmos.kəs/, occidental /aˌtɾa.paˈmos.kes/
   * Rimes: -oskes
   * Etimologia: De atrapar i mosca.

### Nom

atrapamosques m. ‎(plural invariable)
* caçamosques

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·pa·mos·ques (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# atorgaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈɡa.βəs/ balear /ə.toɾˈɣa.vəs/, /ə.turˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.torˈɣa.βes/ valencià /a.toɾˈɣa.ves/, /a.toɾˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

atorgaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atorgar.
# atorgue
## Català
### Verb

atorgue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atorgar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atorgar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atorgar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atorgar.
# atorgava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈɡa.βə/ balear /ə.toɾˈɣa.və/, /ə.turˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.torˈɣa.βa/ valencià /a.toɾˈɣa.va/, /a.toɾˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

atorgava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atorgar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atorgar.
# atorgau
## Català
### Verb

atorgau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atorgar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atorgar.
# atorgaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.turˈɡa.βən/ balear /ə.toɾˈɣa.vən/, /ə.turˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.torˈɣa.βen/ valencià /a.toɾˈɣa.ven/, /a.toɾˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atorgaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atorgar.
# atorgo
## Català
### Verb

atorgo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atorgar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agorot
# atònit
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtɔ.nit/, occidental /aˈtɔ.nit/
   * Etimologia: Del llatí attonitus ‎(«tocat per un llamp»), segle XVI.

### Adjectiu

atònit m. ‎(femení atònita, plural masculí atònits, plural femení atònites)
* Sense capacitat de reacció a causa d'una sorpresa.

#### Sinònims

* esbalaït, estupefacte, petrificat, colpit

#### Traduccions

* Anglès: thunderstruck $^{(en)}$
* Castellà: atónito $^{(es)}$
* Francès: abasourdi $^{(fr)}$
* Italià: sbalordito $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tò·nit (3)
* Anagrames: totina, tòtina

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# atípicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈti.pi.kas/, meridional /aˈti.pi.kah/
       Americà: alt /aˈti.pi.k(a)s/, baix /aˈti.pi.kah/, austral /aˈti.pi.kas/
   * Rimes: -ipikas

### Adjectiu

atípicas f. pl.
* forma plural de atípica

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tí·pi·cas (4)
# atípicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈti.pi.kos/, meridional /aˈti.pi.koh/
       Americà: alt /aˈti.pi.k(o)s/, baix /aˈti.pi.koh/, austral /aˈti.pi.kos/
   * Rimes: -ipikos

### Adjectiu

atípicos m. pl.
* forma plural de atípico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tí·pi·cos (4)
# atípiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈti.pi.kəs/, occidental /aˈti.pi.kes/

### Adjectiu

atípiques f. pl.
* Forma plural de atípica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tí·pi·ques (4)
# atípico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈti.pi.ko/
       Americà: alt /aˈti.pi.k(o)/, baix /aˈti.pi.ko/
   * Rimes: -ipiko
   * Etimologia: Del prefix a- i típico.

### Adjectiu

atípico m. ‎(femení atípica, plural masculí atípicos, plural femení atípicas)
* atípic

#### Antònims

* típico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tí·pi·co (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre atípico
# atómica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈto.mi.ka/
       Americà: alt /aˈto.mi.k(a)/, baix /aˈto.mi.ka/
   * Rimes: -omika

### Adjectiu

atómica f. ‎(plural atómicas)
* forma femenina de atómico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tó·mi·ca (4)
# atípica
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈti.pi.kə/, occidental /aˈti.pi.ka/

### Adjectiu

atípica f. ‎(plural atípiques)
* Forma femenina de atípic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tí·pi·ca (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈti.pi.ka/
       Americà: alt /aˈti.pi.k(a)/, baix /aˈti.pi.ka/
   * Rimes: -ipika

### Adjectiu

atípica f. ‎(plural atípicas)
* forma femenina de atípico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tí·pi·ca (4)
# avergonyiguérem
## Català
### Verb

avergonyiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyiguéssem
## Català
### Verb

avergonyiguéssem
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyiguesses
## Català
### Verb

avergonyiguesses
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyigueves
## Català
### Verb

avergonyigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyiguésseu
## Català
### Verb

avergonyiguésseu
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyigueva
## Català
### Verb

avergonyigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avergonyigués
## Català
### Verb

avergonyigués
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyiguéreu
## Català
### Verb

avergonyiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyiguessen
## Català
### Verb

avergonyiguessen
* (col·loquial central, septentrional, nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avergonyir.
# avergonyigueven
## Català
### Verb

avergonyigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de avergonyir.
# avalotàssem
## Català
### Verb

avalotàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotàssim
## Català
### Verb

avalotàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.