OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# secondeuses extérieures gauches
## Francès
### Nom

secondeuses extérieures gauches f. pl.
* forma plural de secondeuse extérieure gauche
# secondo
## Italià

   * Pronúncia: /seˈkon.do/
   * Etimologia: Del llatí secundus.

### Numeral

secondo
* (ordinal) segon

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·cón·do (3)
# secondhand
## Anglès
### Adjectiu

secondhand ‎(no comparable)
* de segona mà
# seconds lancers francs
## Francès
### Nom

seconds lancers francs m. pl.
* forma plural de second lancer franc
# secondeurs extérieurs gauches
## Francès
### Nom

secondeurs extérieurs gauches m. pl.
* forma plural de secondeur extérieur gauche
# secondeuses extérieures droites
## Francès
### Nom

secondeuses extérieures droites f. pl.
* forma plural de secondeuse extérieure droite
# seconds
## Anglès
### Nom

seconds
* forma plural de second
# serum
## Occità

   * Pronúncia: /seˈɾyn/
   * Àudio: Bearn

### Nom

serum m. ‎(plural serums)
* vespre

#### Sinònims

* serada, vesprada, vèspre
# seruroj
## Esperanto

   * Pronúncia: /seˈru.roj/

### Nom

seruroj
* forma plural de seruro
# serum sickness
## Anglès
### Nom

serum sickness ‎(normalment incomptable, plural serum sicknesses)
* malaltia del sèrum

### Vegeu també

* serum sickness. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# serrón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /seˈron/, meridional \seˈroŋ\
       Americà: alt /s(e)ˈron/, baix \seˈroŋ\, austral /seˈron/
   * Rimes: -on

### Nom

serrón m. ‎(plural serrones)
* peix clavellat

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·rrón (2)

### Vegeu també

* serrón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# sertum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɛr.tʊm/

### Verb

sertum
* supí acusatiu de serō
# seruro
## Esperanto

   * Pronúncia: /seˈru.ro/

### Nom

seruro ‎(acusatiu seruron, plural seruroj, plural acusatiu serurojn)
* pany
# serui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɛ.rʊ.iː/

### Verb

seruī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de serō
# serum sicknesses
## Anglès
### Nom

serum sicknesses
* forma plural de serum sickness
# serums
## Occità

   * Pronúncia: /seˈɾyns/

### Nom

serums m. pl.
* forma plural de serum

#### Sinònims

* seradas
* vespradas
* vèspres
# sarciguésseu
## Català
### Verb

sarciguésseu
* (col·loquial central, septentrional) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sarcir.
# sarcim
## Català
### Verb

sarcim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de sarcir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb sarcir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb sarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·cim (2)
* Heterograma de 6 lletres (acimrs)
* Anagrames: crisma, marcís, marisc
# sarcint
## Català
### Verb

sarcint
* Gerundi del verb sarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·cint (2)
* Heterograma de 7 lletres (acinrst)
* Anagrames: càntirs, castrin, trincàs
# sarciguesses
## Català
### Verb

sarciguesses
* (col·loquial central, septentrional) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sarcir.
# sarciguéssem
## Català
### Verb

sarciguéssem
* (col·loquial central, septentrional) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sarcir.
# sarcides
## Català
### Verb

sarcides
* Participi femení plural del verb sarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ci·des (3)
* Anagrames: cardessi, cridessa, dissecar, escàrids
# sarcies
## Català
### Verb

sarcies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de sarcir.
# sarciguessen
## Català
### Verb

sarciguessen
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sarcir.
# sarcigués
## Català
### Verb

sarcigués
* (col·loquial central, septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sarcir.
* (col·loquial central, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb sarcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sar·ci·gués (3)
* Anagrama: guiscares
# seixantejassis
## Català
### Verb

seixantejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb seixantejar.
# seixantejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.ʃən.təˈʒa.βə/ balear /sə.ʃən.təˈd͡ʒa.və/, /sə.ʃən.təˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /sej.ʃan.teˈʒa.βa/ valencià /sej.ʃan.teˈd͡ʒa.va/, /se.ʃan.teˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

seixantejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de seixantejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de seixantejar.
# seixantejassen
## Català
### Verb

seixantejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb seixantejar.
# seixantejassin
## Català
### Verb

seixantejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb seixantejar.
# seixantejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sə.ʃən.tə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /sej.ʃan.te.ʒaˈɾi.ew/ valencià /sej.ʃan.te.d͡ʒaˈɾi.ew/, /se.ʃan.te.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

seixantejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de seixantejar.
# seixantejau
## Català
### Verb

seixantejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de seixantejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb seixantejar.
# seixantejasses
## Català
### Verb

seixantejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb seixantejar.
# sangonegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒe.sim/ balear /səŋ.ɡo.nəˈʒe.sim/, /səŋ.ɡu.nəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒe.sim/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

sangonegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sangonejar.

#### Variants

* sangonegéssem, sangonejàssem, sangonejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·gés·sim (5)
# sangonegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒe.səm/ balear /səŋ.ɡo.nəˈʒe.səm/, /səŋ.ɡu.nəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒe.sem/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

sangonegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb sangonejar.

#### Variants

* sangonegéssim, sangonejàssem, sangonejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·gés·sem (5)
# sangonegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒe.siw/ balear /səŋ.ɡo.nəˈʒe.siw/, /səŋ.ɡu.nəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒe.siw/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

sangonegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sangonejar.

#### Variants

* sangonegésseu, sangonejàsseu, sangonejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·gés·siu (5)
# sangonejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒa.ðə/ balear /səŋ.ɡo.nəˈd͡ʒa.ðə/, /səŋ.ɡu.nəˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒa.ða/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

sangonejada
* Participi femení singular del verb sangonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·ja·da (5)
# sangonejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒan/ balear /səŋ.ɡo.nəˈd͡ʒant/, /səŋ.ɡu.nəˈʒan/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒan/ valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒant/, /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

sangonejant
* Gerundi del verb sangonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·jant (4)
# sangonegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒe.səw/ balear /səŋ.ɡo.nəˈʒe.səw/, /səŋ.ɡu.nəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒe.sew/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

sangonegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb sangonejar.

#### Variants

* sangonegéssiu, sangonejàsseu, sangonejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·gés·seu (5)
# sangonegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒi/ balear /səŋ.ɡo.nəˈʒi/, /səŋ.ɡu.nəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒi/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

sangonegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de sangonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·gí (4)
# sangoneja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡuˈnɛ.ʒə/ balear /səŋ.ɡoˈnə.ʒə/, /səŋ.ɡuˈnɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡoˈne.ʒa/, valencià /saŋ.ɡoˈne.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

sangoneja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de sangonejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb sangonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·ja (4)
# sangonejades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒa.ðəs/ balear /səŋ.ɡo.nəˈd͡ʒa.ðəs/, /səŋ.ɡu.nəˈʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒa.ðes/, valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

sangonejades
* Participi femení plural del verb sangonejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·ja·des (5)
# sangonejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səŋ.ɡu.nəˈʒa/ balear /səŋ.ɡo.nəˈd͡ʒa/, /səŋ.ɡu.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /saŋ.ɡo.neˈʒa/ valencià /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒaɾ/, /saŋ.ɡo.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del català antic sangonar i el sufix -ejar, del llatí sanguināre ‎(«sagnar»).

### Verb

sangonejar intr.
* sagnar (perdre sang)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: sangonejo, sangoneja, sangonegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: san·go·ne·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# schisme
## Francès
### Nom

schisme m. ‎(plural schismes)
* Cisma: divisió o separació entre els individus d'algun cos o comunitat.
* Cisma: discòrdia, desavinença.
# schistosomiases
## Francès
### Nom

schistosomiases f. pl.
* forma plural de schistosomiase
# schistosomiasis
## Anglès
### Nom

schistosomiasis ‎(plural schistosomiases)
* esquistosomosi, bilharziosi

#### Sinònims

* bilharziasis

### Vegeu també

* schistosomiasis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# schistosomoses
## Francès
### Nom

schistosomoses f. pl.
* forma plural de schistosomose
# schizofrenia
## Polonès

   * Pronúncia: /sxʲi.zɔˈfrɛ̃.ɲja/

### Nom

schizofrenia f.
* esquizofrènia

#### Declinació

| | singular |
| Nominatiu | schizofrenia |
| Genitiu | schizofrenii |
| Datiu | schizofrenii |
| Acusatiu | schizofrenię |
| Instrumental | schizofrenią |
| Locatiu | schizofrenii |
| Vocatiu | schizofrenio |

#### Relacionats

* schizofrenik
* schizofreniczny
# schismes
## Francès

   * Pronúncia: /ʃism/

### Nom

schismes m. pl.
* forma plural de schisme
# schisteuse
## Francès
### Adjectiu

schisteuse f. ‎(plural schisteuses)
* forma femenina de schisteux
# schistosomiase
## Francès

   * Etimologia: (pendent)

### Nom

schistosomiase f. ‎(plural schistosomiases)
* esquistosomosi

#### Sinònims

* bilharziose
* schistosomose

#### Relacionats

* kaburé
* schistosome

#### Compostos i expressions

* schistosomiase artérioveineuse
* schistosomiase asiatique
* schistosomiase de Manson
* schistosomiase intestinale
* schistosomiase urinaire
* schistosomiase vésicale

### Vegeu també

* Quevauvilliers, Jacques. Dictionnaire médical, 2008 (en francès). Issy-les-Moulineaux: Elsevier Masson, 2007, p. 827. ISBN 978-2-294-01941-8.
* Entrada «schistosomiase» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# schistosomose
## Francès

   * Etimologia: (pendent)

### Nom

schistosomose f. ‎(plural schistosomoses)
* esquistosomosi

#### Sinònims

* Vegeu schistosomiase

### Vegeu també

* Entrada «schistosomose» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# schizofrenii
## Polonès
### Nom

schizofrenii
* genitiu singular de schizofrenia
* datiu singular de schizofrenia
* locatiu singular de schizofrenia
# sigillorum
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪ.ɡɪlˈloː.rʊm/

### Nom

sigillōrum
* genitiu plural de sigillum
# sigilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /siˈxi.lo/, meridional /siˈhi.lo/
       Americà: alt /s(i)ˈxi.lo/, baix /siˈhi.lo/, austral /siˈxi.lo/
   * Rimes: -ilo
   * Etimologia: Del llatí sigilum. Doblet de sello.

### Nom

sigilo m. ‎(plural sigilos)
* (obsolet) segell
* sigil

#### Sinònims

* [1]: sello

#### Derivats

* sigiloso

### Miscel·lània

* Síl·labes: si·gi·lo (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre sigilo
# sigillavi
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪ.ɡɪlˈlaː.wiː/

### Verb

sigillāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de sigillō
# sigillum
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈɡɪl.lʊm/
   * Etimologia: Procedent o cognat d'una arrel egípcia sd't-, «segell», present en llengües indoeuropees i semítiques.

### Nom

sigillum n. ‎(genitiu sigillī)
* Segell per tancar cartes.
* Figureta que els romans regalaven per la festa de la Sigil·lària.

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | sigillum | sigilla |
| Vocatiu | sigillum | sigilla |
| Acusatiu | sigillum | sigilla |
| Genitiu | sigillī | sigillōrum |
| Datiu | sigillō | sigillīs |
| Ablatiu | sigillō | sigillīs |

### Vegeu també

* ↑ David Calabro, professor de la Universitat de Chicago
* Article corresponent a la Viquipèdia
# sigillatum
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪ.ɡɪlˈlaː.tʊm/

### Verb

sigillātum
* supí acusatiu de sigillō
# sigillare
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪ.ɡɪlˈlaː.rɛ/

### Verb

sigillāre
* infinitiu del present actiu de sigillō
# sigillas
## Llatí

   * Pronúncia: /sɪˈɡɪl.laːs/

### Verb

sigillās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de sigillō
# servant
## Francès

   * Pronúncia: /sɛʁˈvɑ̃/

### Nom

servant m. ‎(plural servants, femení servante)
* servent
* (esports de raqueta, pilota) servidor

#### Sinònims

* (esports) buteur, serveur
# servantes
## Francès

   * Pronúncia: /sɛʁˈvɑ̃t/

### Nom

servantes f. pl.
* forma plural de servante
# servas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsɛr.waːs/

### Verb

servās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de servō
# serva
## Català

   * Pronúncia: (fruit)
       Oriental: central /ˈsɛr.bə/ balear /ˈsəɾ.və/, /ˈsɛr.və/ Occidental: nord-occidental /ˈser.βa/ valencià /ˈseɾ.va/, /ˈseɾ.βa/
   * Pronúncia: (de serf)
       Oriental: central /ˈser.bə/, balear /ˈseɾ.və/ Occidental: nord-occidental /ˈser.βa/ valencià /ˈseɾ.va/, /ˈseɾ.βa/
   * Rimes: -eɾva
   * Homòfon: cerva
   * Etimologia: Del llatí sorba, plural de sorbum, amb canvi de vocal per encreuament amb acerba ‎(«amarga»), segle XIII.

### Nom

serva f. ‎(plural serves)
* Fruit del server, en forma de nespla, de gust aspre quan no és sobre madurat.

#### Traduccions

* Anglès: sorb $^{(en)}$
* Castellà: serba $^{(es)}$ f.
* Francès: sorbe $^{(fr)}$ f.
* Grec: σούρβο $^{(el)}$ n. ‎(survo)
* Grec antic: ὄον $^{(grc)}$ n. ‎(óon)
* Llatí: sorbum $^{(la)}$ n.

### Nom

serva f. ‎(plural serves)
* Forma femenina de serf.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ser·va (2)
* Anagrames: raves, vares, varés, vaser, versa, versà, vesar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# servare
## Llatí

   * Pronúncia: /sɛrˈwaː.rɛ/

### Verb

servāre
* infinitiu del present actiu de servō
# servar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sərˈba/, balear /səɾˈva/ Occidental: nord-occidental /serˈβa/ valencià /seɾˈvaɾ/, /seɾˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí servare, segle XIII.

### Verb

servar trans., intr.
* Complir una obligació.
    Cal servar els deu manaments de Déu.
* Conservar.
    Tomàquets de servar.
* Aguantar fort quelcom.
    Són altes / les espases de foc / d'aquesta lluita / que em serva dret / contra la por i el somni. (Vint-i-set poemes en tres temps, Miquel Martí i Pol).

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: servo, serva, servem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ser·var (2)
* Anagrama: versar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# servants
## Francès

   * Pronúncia: /sɛʁˈvɑ̃/

### Nom

servants m. pl.
* forma plural de servant
# servante
## Francès

   * Pronúncia: /sɛʁˈvɑ̃t/ àudio

### Nom

servante f. ‎(plural servantes)
* forma femenina de servant
# seruron
## Esperanto

   * Pronúncia: /seˈru.ron/

### Nom

seruron
* acusatiu de seruro
# serurojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /seˈru.rojn/

### Nom

serurojn
* acusatiu plural de seruro
# seguigueu
## Català
### Verb

seguigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb seguir.
# seguigué
## Català
### Verb

seguigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de seguir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de seguir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: se·gui·gué (3)
* Anagrama: guiegués
# seguiguésseu
## Català
### Verb

seguiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb seguir.
# seguigués
## Català
### Verb

seguigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb seguir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb seguir.
# seguiguérem
## Català
### Verb

seguiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de seguir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb seguir.
# seguiguéreu
## Català
### Verb

seguiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de seguir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb seguir.
# seguigueva
## Català
### Verb

seguigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de seguir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de seguir.
# seguigueven
## Català
### Verb

seguigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de seguir.
# seguigueves
## Català
### Verb

seguigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de seguir.
# seguiguéssem
## Català
### Verb

seguiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb seguir.
# senderi
## Català

   * Pronúncia: oriental /sənˈðɛ.ɾi/, occidental /senˈðɛ.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi
   * Etimologia: Del llatí escolàstic synderĕsis, procedent del grec συντήρησιν ‎(syntḗrēsin), emprat per primera vegada per Jeroni d'Estridó en el seu Comentari a Ezequiel, que va crear com a derivat de συνείδησις ‎(syneídēsis, «consciència, capacitat per discernir el bé del mal»).

### Nom

senderi m. ‎(plural senderis)
* Capacitat de discerniment que ajuda a tenir un bon criteri en les decisions.
    Ex.: Des que li va tocar la loteria, sembla que ha perdut el senderi.

#### Sinònims

* seny, coneixement, judici

#### Traduccions

* Anglès: brain $^{(en)}$
* Castellà: seso $^{(es)}$
* Francès: jugement $^{(fr)}$
* Italià: senno $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ri (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# senderos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /senˈde.ɾos/, meridional \seŋˈde.ɾoh\
       Americà: alt /senˈde.(ɾo)s/, baix \seŋˈde.ɾoh\, austral /senˈde.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Nom

senderos m. pl.
* forma plural de sendero

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ros (3)
* Anagrames: endorses, endorsés
# senderisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.dəˈɾiz.mə/, occidental /sen.deˈɾiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De sender i el sufix -isme.

### Nom

senderisme m. ‎(plural senderismes)
* Pràctica excursionista que consisteix a recórrer senders de gran recorregut.
* Expedició excursionista que consisteix a recórrer paratges d'interès natural a peu i per camins.

#### Traduccions

* Alemany: Wandern $^{(de)}$
* Anglès: hicking $^{(en)}$, rambling $^{(en)}$
* Castellà: senderismo $^{(es)}$
* Francès: randonnée $^{(fr)}$
* Italià: escursionismo $^{(it)}$
* Portuguès: caminhadas $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ris·me (4)
* Anagrama: remendessi

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# senderismes
## Català
### Nom

senderismes m. pl.
* Forma plural de senderisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ris·mes (4)
* Anagrama: remendessis
# senderismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /sen.deˈɾiz.mo/, meridional \seŋ.deˈɾih.mo\
       Americà: alt /s(e)n.deˈɾiz.mo/, baix \seŋ.deˈɾih.mo\, austral /sen.deˈɾih.mo/
   * Rimes: -izmo
   * Etimologia: De sendero i el sufix -ismo.

### Nom

senderismo m. ‎(normalment en singular, plural senderismos)
* senderisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ris·mo (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre senderismo
# senderismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /sen.deˈɾiz.mos/, meridional \seŋ.deˈɾih.moh\
       Americà: alt /sen.deˈɾiz.m(o)s/, baix \seŋ.deˈɾih.moh\, austral /sen.deˈɾih.mos/
   * Rimes: -izmos

### Nom

senderismos m. pl.
* forma plural de senderismo

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ris·mos (4)
# sendero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /senˈde.ɾo/, meridional \seŋˈde.ɾo\
       Americà: alt /s(e)nˈde.ɾo/, baix \seŋˈde.ɾo\, austral /senˈde.ɾo/
   * Rimes: -eɾo
   * Etimologia: Del llatí *semitarius, de semĭta ‎(«senda»).

### Nom

sendero m. ‎(plural senderos)
* sender, senda

#### Sinònims

* senda, camino

#### Derivats

* senderismo

### Verb

sendero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb senderar

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·ro (3)
* Anagrames: dórense, endorse, endorsé, enredos, enrodés, ordenes, ordenés, órdenes

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre sendero
# sendemà
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.dəˈma/, occidental /sen.deˈma/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de s'endemà ‎(«l’endemà»).

### Nom

sendemà m. ‎(plural sendemans)
* (balear, tortosí, valencià) Forma alternativa de endemà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sen·de·mà (3)
* Anagrames: demanes, demanés, menades

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# soluciono
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.siˈo.nu/, occidental /so.ɫu.siˈo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

soluciono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de solucionar.
    [Jo] soluciono, solucione, solucion o solucioni.
# solucionàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /su.ɫu.si.uˈna.səw/ balear /so.ɫu.si.oˈna.səw/, /su.ɫu.si.uˈna.səw/ Occidental: /so.ɫu.si.oˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

solucionàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb solucionar.
    [Vosaltres/vós] solucionéssiu, solucionésseu, solucionàsseu, solucionàssiu o solucionàreu.
# solucionàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.ɫu.si.uˈna.ɾəw/, occidental /so.ɫu.si.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

solucionàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de solucionar.
    [Vosaltres/vós] solucionàreu o vau/vàreu solucionar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb solucionar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] solucionéssiu, solucionésseu, solucionàsseu, solucionàssiu o solucionàreu.