OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afondés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈdes/ balear /ə.fonˈdes/, /ə.funˈdes/ Occidental: /a.fonˈdes/
   * Rimes: -es

### Verb

afondés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* [1] afondessi, afondara
* [2] afondessi, afondara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dés (3)
* Heterograma de 7 lletres (adefnos)
* Anagrames: desfona, desfonà, fonades
# afondéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈde.səm/ balear /ə.fonˈde.səm/, /ə.funˈde.səm/ Occidental: /a.fonˈde.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

afondéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* afondéssim, afondàssem, afondàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dés·sem (4)
# afondàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈda.βəw/ balear /ə.fonˈda.vəw/, /ə.funˈda.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.fonˈda.βew/ valencià /a.fonˈda.vew/, /a.fonˈda.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

afondàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dà·veu (4)
# afondàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈda.ɾəm/ balear /ə.fonˈda.ɾəm/, /ə.funˈda.ɾəm/ Occidental: /a.fonˈda.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

afondàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afondar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* [2] afondéssim, afondéssem, afondàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dà·rem (4)
# afondàsseu
## Català
### Verb

afondàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* afondéssiu, afondésseu, afondàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dàs·seu (4)
# afondésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈde.səw/ balear /ə.fonˈde.səw/, /ə.funˈde.səw/ Occidental: /a.fonˈde.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

afondésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* afondéssiu, afondàsseu, afondàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dés·seu (4)
# afondà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈda/ balear /ə.fonˈda/, /ə.funˈda/ Occidental: /a.fonˈda/
   * Rimes: -a

### Verb

afondà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dà (3)
* Anagrama: fonada
# afondàssem
## Català
### Verb

afondàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* afondéssim, afondéssem, afondàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dàs·sem (4)
# afondàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈda.βəm/ balear /ə.fonˈda.vəm/, /ə.funˈda.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.fonˈda.βem/ valencià /a.fonˈda.vem/, /a.fonˈda.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

afondàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afondar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dà·vem (4)
# afondàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.funˈda.ɾəw/ balear /ə.fonˈda.ɾəw/, /ə.funˈda.ɾəw/ Occidental: /a.fonˈda.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

afondàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afondar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afondar.

#### Variants

* [2] afondéssiu, afondésseu, afondàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fon·dà·reu (4)
# adriatiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.dʁi.jaˈtik/

### Adjectiu

adriatiques inv. pl.
* forma plural de adriatique
# adreçàvom
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðɾəˈsa.βum/, occidental /a.ðɾeˈsa.βom/

### Verb

adreçàvom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adreçar.
    Forma col·loquial per [nosaltres] adreçàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·çà·vom (4)
* Anagrama: civadera
# adroguer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðɾuˈɣe/ balear /ə.ðɾoˈɣe/, /ə.ðɾuˈɣe/ Occidental: nord-occidental /a.ðɾoˈɣe/ valencià /a.ðɾoˈɣeɾ/, /a.ðɾoˈɣe/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a-, droga i el sufix -er, segle XVI.

### Nom

adroguer m. ‎(plural adroguers, femení adroguera)
* Venedor d’espècies i d’articles de consum, especialment d’ultramar o envasats.
* (històric) Comerciant de drogues.

#### Sinònims

* (d’espècies) especier
* (de drogues) droguer

#### Derivats

* adrogueria

#### Traduccions

* Anglès: grocer $^{(en)}$
* Castellà: tendero $^{(es)}$
* Francès: épicier $^{(fr)}$
* Italià: droghiere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dro·guer (3)
* Anagrama: droguera

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adrianenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðɾi.əˈnɛŋ/ balear /ə.ðɾi.əˈnəŋk/, /ə.ðɾi.əˈnɛŋk/ Occidental: nord-occidental /a.ðɾi.aˈneŋ/ valencià /a.ðɾi.aˈneŋk/, /a.ðɾi.aˈneŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De Adrià i el sufix -enc

### Adjectiu

adrianenc m. ‎(femení adrianenca, plural masculí adrianencs, plural femení adrianenques)
* Natural o resident a Sant Adrià de Besòs.

#### Traduccions

* Castellà: adrianense $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dri·a·nenc (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
* Guia de topònims i gentilicis. Parlament de Catalunya, Departament d'Assessorament Lingüístic: (desembre 2018).
# adriatique
## Francès

   * Pronúncia: /a.dʁi.jaˈtik/

### Adjectiu

adriatique inv. ‎(plural adriatiques)
* adriàtic -a
# adjectivelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

adjectivelor
* genitiu i datiu definit plural de adjectiv
* vocatiu plural de adjectiv
# adjectivessen
## Català
### Verb

adjectivessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivesses
## Català
### Verb

adjectivesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivessis
## Català
### Verb

adjectivessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

adjectivele
* nominatiu i acusatiu definit plural de adjectiv
# adjectiven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.ʒəkˈti.βən/, balear /əd.ʒəkˈti.vən/ Occidental: nord-occidental /ad.d͡ʒekˈti.βen/ valencià /ad.d͡ʒekˈti.ven/, /ad.d͡ʒekˈti.βen/
   * Rimes: -iven

### Verb

adjectiven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adjectivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adjectivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adjectivar.
# adjectivessi
## Català
### Verb

adjectivessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivessin
## Català
### Verb

adjectivessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# agotzonaren
## Català
### Verb

agotzonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agotzonar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agotzonar-se.
# agotzonarien
## Català
### Verb

agotzonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agotzonar-se.
# agotzonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.d͡zuˈna/ balear /ə.ɣo.d͡zoˈna/, /ə.ɣu.d͡zuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ɣo.d͡zoˈna/ valencià /a.ɣo.d͡zoˈnaɾ/, /a.ɣo.d͡zoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

agotzonar
* Forma de l'infinitiu agotzonar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·got·zo·nar (4)
# agotzonaran
## Català
### Verb

agotzonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agotzonar-se.
# agotzonareu
## Català
### Verb

agotzonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agotzonar-se.
# agotzonara
## Català
### Verb

agotzonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agotzonar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agotzonar-se.
# agotzonares
## Català
### Verb

agotzonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agotzonar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agotzonar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·got·zo·na·res (5)
* Anagrama: agotzonar-se
# agotzonaria
## Català
### Verb

agotzonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agotzonar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agotzonar-se.
# agostejar-se
## Català
### Verb

agostejar-se
* Forma pronominal de agostejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agostejares
# agostejara
## Català
### Verb

agostejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agostejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agostejar.
# agostejaran
## Català
### Verb

agostejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agostejar.
# agostejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣus.təˈʒa/ balear /ə.ɣos.təˈd͡ʒa/, /ə.ɣus.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣos.teˈʒa/ valencià /a.ɣos.teˈd͡ʒaɾ/, /a.ɣos.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agostejà
   * Etimologia: De agost i el sufix -ejar, segle XIX.

### Verb

agostejar intr., trans., pron. ‎(pronominal agostejar-se)
* Pasturar el bestiar durant el mes d'agost en els rostolls o terres que han estat sembrades.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agostejo, agosteja, agostegem

#### Sinònims

* agostar

#### Relacionats

* febrejar, marcejar, abrilejar, magencar, agostejar, octubrar-se

#### Traduccions

* Castellà: agostar $^{(es)}$
* Francès: paître pendent l'été $^{(fr)}$
* Italià: pascolare $^{(it)}$, pasturare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gos·te·jar (4)
* Anagrama: gotejaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# agostejam
## Català
### Verb

agostejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agostejar.
# agosteja
## Català
### Verb

agosteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agostejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agostejar.
# adormissassen
## Català
### Verb

adormissassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissassin
## Català
### Verb

adormissassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissaríveu
## Català
### Verb

adormissaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adormissar-se.
# adormissaríeu
## Català
### Verb

adormissaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adormissar-se.
# adormissasses
## Català
### Verb

adormissasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissassis
## Català
### Verb

adormissassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adormissar-se.
# adormissat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ður.miˈsat/ balear /ə.ðoɾ.miˈsat/, /ə.ður.miˈsat/ Occidental: /a.ðoɾ.miˈsat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De adormissar.

### Adjectiu

adormissat m. ‎(femení adormissada, plural masculí adormissats, plural femení adormissades)
* endormiscat

### Verb

adormissat
* Participi masculí singular del verb adormissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·mis·sat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# adormissaré
## Català
### Verb

adormissaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adormissar-se.
# aferrissós
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.riˈsos/, occidental /a.fe.riˈsos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De aferrissar i el sufix -ós.

### Adjectiu

aferrissós m. ‎(femení aferrissosa, plural masculí aferrissosos, plural femení aferrissoses)
* (eivissenc) aferradís

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sós (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, EEiF
# aferro
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɛ.ru/, occidental /aˈfɛ.ro/
   * Rimes: -ɛro

### Verb

aferro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aferrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ro (3)
* Anagrama: aforre

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈfe.ro/
   * Rimes: -ero

### Verb

aferro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aferrar
# aferros
## Català
### Verb

aferros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ros (3)
* Anagrames: aforres, aforrés
# aferrussa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈru.sə/, occidental /a.feˈru.sa/
   * Rimes: -usa

### Verb

aferrussa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aferrussar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rus·sa (4)
* Anagrama: arrufessa
# aferrussam
## Català
### Verb

aferrussam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rus·sam (4)
* Anagrama: arrufàssem
# aferrussar
## Català
### Verb

aferrussar
* Forma de l'infinitiu aferrussar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·rus·sar (4)
# agurreko
## Basc
### Nom

agurreko
* genitiu locatiu definit singular de agur
# agurrei
## Basc
### Nom

agurrei
* datiu definit plural de agur
# agurrek
## Basc
### Nom

agurrek
* ergatiu indefinit de agur
* ergatiu definit plural de agur
# agurrari
## Basc
### Nom

agurrari
* datiu definit singular de agur
# agurrengatik
## Basc
### Nom

agurrengatik
* causal indefinit de agur
* causal definit plural de agur
# agurrentzat
## Basc
### Nom

agurrentzat
* benefactiu indefinit de agur
* benefactiu definit plural de agur
# agurren
## Basc
### Nom

agurren
* genitiu indefinit de agur
* genitiu definit plural de agur
# agurrean
## Basc
### Nom

agurrean
* inessiu definit singular de agur
# agurrekin
## Basc
### Nom

agurrekin
* comitatiu definit plural de agur
* comitatiu indefinit de agur
# agurraz
## Basc
### Nom

agurraz
* instrumental definit singular de agur
# akkużata
## Maltès

   * Pronúncia: /ɐkkʊzɐtɐ/

### Adjectiu

akkużata
* forma femenina de akkużat

### Nom

akkużata
* forma femenina de akkużat
# akkużati
## Maltès

   * Pronúncia: /ɐkkʊzɐtɪ/

### Adjectiu

akkużati
* forma plural de akkużat

### Nom

akkużati
* forma plural de akkużat
# akoma
## Crioll de Guadeloupe
### Nom

akoma
* Bot. (Homalium racemosum Jacq.).

### Vegeu també

* Vilayleck, Elisabeth. Ethnobotanique et médecine traditionnelle créoles, 2002. Matoury: Ibis Rouge, 123. ISBN 2-84450-134-6. (com Acacia paniculata Willd.)
# aklamis
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkla.mis/

### Verb

aklamis
* passat de aklami
# aklamus
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkla.mus/

### Verb

aklamus
* condicional de aklami
# aklamos
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkla.mos/

### Verb

aklamos
* futur de aklami
# aklamu
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkla.mu/
   * Àudio: França

### Verb

aklamu
* volitiu de aklami
# akkwadirraża
## Maltès

   * Etimologia: De akkwa ‎(«aquàtic»), di i raża ‎(«resina»).

### Nom

akkwadirraża
* aiguarràs
# aklamas
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkla.mas/

### Verb

aklamas
* present de aklami
# aklami
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkla.mi/
   * Àudio: França

### Verb

aklami ‎(present aklamas, passat aklamis, futur aklamos, condicional aklamus, volitiu aklamu)
* aclamar
# afaità
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəjˈta/, occidental /a.fajˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: afaitar

### Verb

afaità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afaitar.
# afaitàs
## Català
### Verb

afaitàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitis
## Català
### Verb

afaitis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaitar.
# afaito
## Català
### Verb

afaito
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaitar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afaitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitàreu
## Català
### Verb

afaitàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afaitar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·tà·reu (4)
* Anagrama: afartàieu
# afaitin
## Català
### Verb

afaitin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afaitar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afaitar.
# afaitàieu
## Català
### Verb

afaitàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afaitar.
# afaitàrem
## Català
### Verb

afaitàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afaitar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·tà·rem (4)
* Anagrama: afartàiem
# afaitos
## Català
### Verb

afaitos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaitar.
# ajustarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.taˈɾa/, valencià /a.d͡ʒus.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ajustarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ajustar.
# ajustaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.taˈɾi.ew/, valencià /a.d͡ʒus.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ajustaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ajustar.
# ajustaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.taˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒus.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ajustaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ajustar.
# ajustaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.taˈɾe/, valencià /a.d͡ʒus.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ajustaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ajustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jus·ta·ré (4)
* Anagrama: tuejaràs
# ajustaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒus.təˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʒus.taˈɾas/, valencià /a.d͡ʒus.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ajustaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ajustar.
# ajustariva
## Català
### Verb

ajustariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ajustar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ajustar.
# ajustariven
## Català
### Verb

ajustariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ajustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jus·ta·ri·ven (5)
* Anagrama: ajuntarives
# ajustarives
## Català
### Verb

ajustarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de ajustar.
# akuzu
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈku.zu/
   * Àudio: França

### Verb

akuzu
* volitiu de akuzi
# akuzativojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ku.zaˈti.vojn/

### Nom

akuzativojn
* acusatiu plural de akuzativo
# akuzativon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ku.zaˈti.von/

### Nom

akuzativon
* acusatiu de akuzativo
# akuzativoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.ku.zaˈti.voj/

### Nom

akuzativoj
* forma plural de akuzativo
# akvedukto
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kveˈduk.to/
   * Àudio: França

### Nom

akvedukto ‎(acusatiu akvedukton, plural akveduktoj, plural acusatiu akveduktojn)
* aqüeducte
# akveduktoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kveˈduk.toj/

### Nom

akveduktoj
* forma plural de akvedukto
# akuzos
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈku.zos/

### Verb

akuzos
* futur de akuzi
# akuzus
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈku.zus/
   * Àudio: França

### Verb

akuzus
* condicional de akuzi
# akuzi
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈku.zi/
   * Àudio: França

### Verb

akuzi ‎(present akuzas, passat akuzis, futur akuzos, condicional akuzus, volitiu akuzu)
* acusar, imputar
# akuzis
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈku.zis/

### Verb

akuzis
* passat de akuzi
# afiganyessin
## Català
### Verb

afiganyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyeu
## Català
### Verb

afiganyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afiganyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afiganyar.
# afiganyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɣa.ɲin/, occidental /a.fiˈɣa.ɲin/
   * Rimes: -aɲin

### Verb

afiganyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afiganyar.
# afiganyà
## Català
### Verb

afiganyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afiganyar.
# afiganyessis
## Català
### Verb

afiganyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyo
## Català
### Verb

afiganyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afiganyar.
# afiganyàrem
## Català
### Verb

afiganyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afiganyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyàreu
## Català
### Verb

afiganyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afiganyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɣa.ɲi/, occidental /a.fiˈɣa.ɲi/
   * Rimes: -aɲi

### Verb

afiganyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afiganyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afiganyar.
# afiganyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈɣa.ɲis/, occidental /a.fiˈɣa.ɲis/
   * Rimes: -aɲis

### Verb

afiganyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afiganyar.
# afileren
## Català
### Verb

afileren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afilerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afilerar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afilerar.