OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acaragoles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.ɾəˈɣɔ.ɫəs/, occidental /a.ka.ɾaˈɣɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

acaragoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acaragolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* [2] acaragolis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·les (5)
# acaragolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.βəs/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫa.vəs/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.βes/ valencià /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.ves/, /a.ka.ɾa.ɣoˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

acaragolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acaragolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·la·ves (6)
# acaragolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫe.səs/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫe.səs/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫe.səs/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

acaragolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* acaragolessis, acaragolassis, acaragolasses, acaragolares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·les·ses (6)
# acaragolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫe.sin/ balear /ə.kə.ɾə.ɣoˈɫe.sin/, /ə.kə.ɾə.ɣuˈɫe.sin/ Occidental: /a.ka.ɾa.ɣoˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

acaragolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaragolar.

#### Variants

* acaragolessen, acaragolassin, acaragolassen, acaragolaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ra·go·les·sin (6)
# abreujàssem
## Català
### Verb

abreujàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujaves
## Català
### Verb

abreujaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abreujar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brasejàveu
# abreujàrem
## Català
### Verb

abreujàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abreujar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujàs
## Català
### Verb

abreujàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujàsseu
## Català
### Verb

abreujàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujaven
## Català
### Verb

abreujaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abreujar.
# abreujo
## Català
### Verb

abreujo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abreujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·breu·jo (3)
* Heterograma de 7 lletres (abejoru)
* Anagrama: bouejar
# abreujà
## Català
### Verb

abreujà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abreujar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rabejau
# abreujàreu
## Català
### Verb

abreujàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abreujar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abreujar.
# abreujava
## Català
### Verb

abreujava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abreujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abreujar.
# aclimatàrem
## Català
### Verb

aclimatàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aclimatar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàveu
## Català
### Verb

aclimatàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aclimatar.
# aclimatàreu
## Català
### Verb

aclimatàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aclimatar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàssem
## Català
### Verb

aclimatàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàsseu
## Català
### Verb

aclimatàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàs
## Català
### Verb

aclimatàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàssim
## Català
### Verb

aclimatàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàssiu
## Català
### Verb

aclimatàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclimatar.
# aclimatàieu
## Català
### Verb

aclimatàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aclimatar.
# acetificàssiu
## Català
### Verb

acetificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetifies
## Anglès
### Verb

acetifies
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de acetify
# acetifiquen
## Català
### Verb

acetifiquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acetificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acetificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acetificar.
# acetifiques
## Català
### Verb

acetifiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acetificar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acetificar.
# acetified
## Anglès
### Verb

acetified
* passat i participi de acetify
# acetifique
## Català
### Verb

acetifique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acetificar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acetificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acetificar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acetificar.
# acetificàssim
## Català
### Verb

acetificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificàveu
## Català
### Verb

acetificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acetificar.
# acabavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.βu/, nord-occidental /a.kaˈβa.βo/

### Verb

acabavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] acabàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·vo (4)
* Anagrama: abocava
# acabassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

acabassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    [Ells/elles/vostès] acabessin, acabessen, acabassen, acabassin o acabaren.
# acabaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.βəs/, /ə.kəˈβa.vəs/, occidental /a.kaˈβa.βes/, /a.kaˈβa.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

acabaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
# acabavi
## Català

   * Pronúncia: central /ə.kəˈβa.βi/

### Verb

acabavi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.

#### Variants

* acabava

## Occità
### Verb

acabavi
* primera persona singular (ieu, jo) de l'imperfet d'indicatiu de acabar
# acabat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβat/, occidental /a.kaˈbat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del verb acabar.

### Adjectiu

acabat m. ‎(femení acabada, plural masculí acabats, plural femení acabades)
* Perfet, complet.
* Espatllat, malparat o en mala disposició.

#### Sinònims

* enllestit, llest, resolt
* fet, format
* perdut

#### Traduccions

* Anglès: finished $^{(en)}$
* Castellà: acabado $^{(es)}$
* Francès: parfait $^{(fr)}$, achevé $^{(fr)}$
* Italià: perfetto $^{(it)}$, compiuto $^{(it)}$
* Portuguès: acabado $^{(pt)}$
* Anglès: finished $^{(en)}$, worn-out $^{(en)}$
* Castellà: acabado $^{(es)}$
* Francès: fini $^{(fr)}$, accomplit $^{(fr)}$
* Italià: perfetto $^{(it)}$, compiuto $^{(it)}$
* Portuguès: acabado $^{(pt)}$

### Nom

acabat m. ‎(plural acabats)
* Perfeccionament final d'una obra.

#### Traduccions

* Anglès: finish $^{(en)}$
* Basc: akabera $^{(eu)}$
* Castellà: acabado $^{(es)}$
* Esperanto: prilaboro $^{(eo)}$
* Francès: finition $^{(fr)}$
* Gallec: acabado $^{(gl)}$ m.
* Italià: finitura $^{(it)}$
* Portuguès: acabamento $^{(pt)}$

### Adverbi

acabat
* més tard, en acabat

### Verb

acabat
* Participi masculí singular del verb acabar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·bat (3)
* Anagrama: atabac

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Occità
### Verb

acabat
* participi masculí singular de acabar
# acabau
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβaw/, occidental /a.kaˈbaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

acabau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acabar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acabar.

#### Variants

* acabeu
# acabaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.βən/, /ə.kəˈβa.vən/, occidental /a.kaˈβa.βen/, /a.kaˈβa.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

acabaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acabar.
# acabassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

acabassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabar.
    [Tu] acabessis, acabesses, acabasses, acabassis o acabares.
# aclarissi
## Català
### Verb

aclarissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Anagrama: clissaria
# aclarisses
## Català
### Verb

aclarisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ris·ses (4)
* Anagrames: aclaressis, lacerassis
# aclarissis
## Català
### Verb

aclarissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarisquen
## Català
### Verb

aclarisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ris·quen (4)
* Anagrama: aclaresquin
# aclarissen
## Català
### Verb

aclarissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ris·sen (4)
* Anagrames: aclaressin, lacerassin
# aclarisquem
## Català
### Verb

aclarisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarissin
## Català
### Verb

aclarissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
# aclarisques
## Català
### Verb

aclarisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ris·ques (4)
* Anagrama: aclaresquis
# aclarisqueu
## Català
### Verb

aclarisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclarir.
# acatxarà
## Català
### Verb

acatxarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acatxar.
# acatxaria
## Català
### Verb

acatxaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acatxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acatxar.
# acatxaràs
## Català
### Verb

acatxaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acatxar.
# acatxaré
## Català
### Verb

acatxaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acatxar.
# acatxasses
## Català
### Verb

acatxasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxassen
## Català
### Verb

acatxassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatxar.
# acatxarien
## Català
### Verb

acatxarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acatxar.
# acatxaries
## Català
### Verb

acatxaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acatxar.
# acatxaríeu
## Català
### Verb

acatxaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acatxar.
# acorarives
## Català
### Verb

acorarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acorar.
# acorariva
## Català
### Verb

acorariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acorar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acorar.
# acoraré
## Català
### Verb

acoraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acorar.
# acorarà
## Català
### Verb

acorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acorar.
# acoraríveu
## Català
### Verb

acoraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acorar.
# acoraràs
## Català
### Verb

acoraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acorar.
# acoraríeu
## Català
### Verb

acoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acorar.
# acorem
## Català
### Verb

acorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·rem (3)
* Heterograma de 6 lletres (acemor)
* Anagrames: comare, macero, mocaré
# acoressi
## Català
### Verb

acoressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·res·si (4)
* Anagrames: asserció, oscaries, rosàcies
# acoressin
## Català
### Verb

acoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·res·sin (4)
* Anagrames: ancoressi, encossiar
# acoreu
## Català
### Verb

acoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acorar.
# acoresses
## Català
### Verb

acoresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acoressis
## Català
### Verb

acoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorar.
# acori
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɔ.ɾi/, occidental /aˈkɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi

### Verb

acori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ri (3)
* Anagrames: cairo, cairó, cario, ració
# aconhortes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈnɔr.təs/ balear /ə.koˈnɔɾ.təs/, /ə.kuˈnɔr.təs/ Occidental: /a.koˈnɔɾ.tes/
   * Rimes: -ɔɾtes

### Verb

aconhortes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aconhortar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aconhortar.

#### Variants

* [2] aconhortis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·hor·tes (4)
* Anagrama: cohonestar
# aconhortava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.nurˈta.βə/ balear /ə.ko.noɾˈta.və/, /ə.ku.nurˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.ko.norˈta.βa/ valencià /a.ko.noɾˈta.va/, /a.ko.noɾˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aconhortava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aconhortar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aconhortar.
# aconhortaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.nurˈta.βən/ balear /ə.ko.noɾˈta.vən/, /ə.ku.nurˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ko.norˈta.βen/ valencià /a.ko.noɾˈta.ven/, /a.ko.noɾˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aconhortaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aconhortar.
# aconhorten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈnɔr.tən/ balear /ə.koˈnɔɾ.tən/, /ə.kuˈnɔr.tən/ Occidental: /a.koˈnɔɾ.ten/
   * Rimes: -ɔɾten

### Verb

aconhorten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aconhortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aconhortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aconhortar.

#### Variants

* [2] aconhortin
* [3] aconhortin
# aconhortessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.nurˈte.sən/ balear /ə.ko.noɾˈte.sən/, /ə.ku.nurˈte.sən/ Occidental: /a.ko.noɾˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aconhortessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconhortar.

#### Variants

* aconhortessin, aconhortassin, aconhortassen, aconhortaren
# aconhortaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.nurˈta.βəs/ balear /ə.ko.noɾˈta.vəs/, /ə.ku.nurˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ko.norˈta.βes/ valencià /a.ko.noɾˈta.ves/, /a.ko.noɾˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aconhortaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aconhortar.
# aconhorte
## Català
### Verb

aconhorte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aconhortar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aconhortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aconhortar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aconhortar.

#### Variants

* [1] aconhorto, aconhorti, aconhort
* [2] aconhorti
* [3] aconhorti
* [4] aconhorti
# aconhortesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.nurˈte.səs/ balear /ə.ko.noɾˈte.səs/, /ə.ku.nurˈte.səs/ Occidental: /a.ko.noɾˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aconhortesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconhortar.

#### Variants

* aconhortessis, aconhortassis, aconhortasses, aconhortares
# aconhortessi
## Català
### Verb

aconhortessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconhortar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconhortar.

#### Variants

* [1] aconhortés, aconhortàs, aconhortara
* [2] aconhortés, aconhortàs, aconhortara
# acoble
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkob.bɫə/, /əˈko.βɫə/ balear /əˈkob.bɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈkob.bɫe/, /aˈko.βɫe/ valencià /aˈko.bɫe/
   * Rimes: -oble

### Verb

acoble
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acoblar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acoblar.
# acoblen
## Català
### Verb

acoblen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acoblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acoblar.
# acobles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈkob.bɫəs/, /əˈko.βɫəs/ balear /əˈkob.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /aˈkob.bɫes/, /aˈko.βɫes/ valencià /aˈko.bɫes/
   * Rimes: -obles

### Verb

acobles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acoblar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acoblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·bles (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcelos)
* Anagrama: abolesc
# acoblaves
## Català
### Verb

acoblaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acoblar.
# acoblesses
## Català
### Verb

acoblesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblau
## Català
### Verb

acoblau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acoblar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acoblar.
# acoblava
## Català
### Verb

acoblava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acoblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acoblar.
# acoblaven
## Català
### Verb

acoblaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acoblar.
# acoblessen
## Català
### Verb

acoblessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acceleram
## Català
### Verb

acceleram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de accelerar.
# accelerar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ək.sə.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ak.se.ɫeˈɾa/ valencià /ak.se.ɫeˈɾaɾ/, /ak.se.ɫeˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: accelerà
   * Etimologia: Del llatí accelerāre.

### Verb

accelerar trans., pron. ‎(pronominal accelerar-se)
* Fer amb promptitud, més ràpid.
* Donar més velocitat
* Fer que una cosa succeeixi abans del temps regular.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: accelero, accelera, accelerem

#### Derivats

* accelerador

#### Sinònims

* apressar, fomentar.
* córrer.

#### Traduccions

* Alemany: beschleunigen $^{(de)}$
* Anglès: accelerate $^{(en)}$
* Castellà: acelerar $^{(es)}$
* Francès: accélérer $^{(fr)}$
* Italià: affrettare $^{(it)}$
* Occità: accelerar $^{(oc)}$
* Alemany: beschleunigen $^{(de)}$
* Anglès: accelerate $^{(en)}$
* Castellà: acelerar $^{(es)}$
* Esperanto: rapidigi $^{(eo)}$
* Francès: accélérer $^{(fr)}$
* Italià: accelerare $^{(it)}$
* Occità: accelerar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ce·le·rar (4)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: accelerar
# accelerara
## Català
### Verb

accelerara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb accelerar.
# acceleraran
## Català
### Verb

acceleraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de accelerar.
# acceleraies
## Català
### Verb

acceleraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accelerar.