OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ingressaren
## Català
### Verb

ingressaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ingressar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sa·ren (4)
* Anagrames: arregnessin, garrinessen
# ingressares
## Català
### Verb

ingressares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ingressar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sa·res (4)
* Anagrames: arregnessis, esgarressin, garrinesses
# ingressareu
## Català
### Verb

ingressareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sa·reu (4)
* Anagrames: arregnéssiu, garrinésseu, resseguiran
# ingressarien
## Català
### Verb

ingressarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ingressar.
# ingressaran
## Català
### Verb

ingressaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sa·ran (4)
* Anagrames: arrangessin, arregnassin, garrinassen, granissaren
# ingressarem
## Català
### Verb

ingressarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sa·rem (4)
* Anagrames: arregnéssim, garrinéssem
# ingressariven
## Català
### Verb

ingressariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ingressar.
# ingressaria
## Català
### Verb

ingressaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ingressar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ingressar.
# ingressaries
## Català
### Verb

ingressaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ingressar.
# ingressariva
## Català
### Verb

ingressariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de ingressar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ingressar.
# informe de autoevaluación
## Castellà
### Nom

informe de autoevaluación m. ‎(plural informes de autoevaluación)
* informe d'autoavaluació

### Vegeu també

* informe de autoevaluación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# informazioni
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.for.matˈt͡sjoː.ni/

### Nom

informazioni f. pl.
* forma plural de informazione
# informe d'autoavaluació
## Català
### Nom

informe d'autoavaluació m. ‎(plural informes d'autoavaluació)
* Document elaborat per un equip intern que comunica els resultats d'un procés d'autodiagnòstic institucional, destacant les fortaleses i les febleses de la institució i suggerint un pla d'acció per a la millora.

#### Traduccions

* Anglès: self-assessment report $^{(en)}$, self-evaluation report $^{(en)}$
* Castellà: informe de autoevaluación $^{(es)}$
* Francès: rapport d'autoévaluation $^{(fr)}$

### Vegeu també

* informe d'autoavaluació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# informe d'avaluació externa
## Català
### Nom

informe d'avaluació externa m. ‎(plural informes d'avaluació externa)
* Document elaborat per una persona o un equip de professionals aliens a una institució educativa que comunica els resultats d'un procés de diagnòstic institucional, destacant les fortaleses i les febleses de la institució i suggerint un pla d'acció per a la millora.

#### Traduccions

* Anglès: external assessment report $^{(en)}$, external evaluation report $^{(en)}$
* Castellà: informe de evaluación externa $^{(es)}$
* Francès: rapport d'évaluation externe $^{(fr)}$

### Vegeu també

* informe d'avaluació externa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# informed
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈfɔɹmd/ àudio (EUA)

### Verb

informed
* passat i participi de inform
# informeguessa
## Català
### Verb

informeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb informar.
# informazione
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.for.matˈt͡sjoː.ne/

### Nom

informazione f. ‎(plural informazioni)
* informació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·zió·ne (5)
# informe de evaluación externa
## Castellà
### Nom

informe de evaluación externa m. ‎(plural informes de evaluación externa)
* informe d'avaluació externa

### Vegeu també

* informe de evaluación externa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# informeguem
## Català
### Verb

informeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb informar.
# infiltraríveu
## Català
### Verb

infiltraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infiltrar.
# infiltraríeu
## Català
### Verb

infiltraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infiltrar.
# infiltrassin
## Català
### Verb

infiltrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.
# infiltraré
## Català
### Verb

infiltraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infiltrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fil.tɾaˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.fil.t͡s(a)ˈɾe\, baix \iŋ.fil.tɾaˈɾe\, austral \iɱ.fil.tɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infiltraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infiltrar
# infiltrasses
## Català
### Verb

infiltrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.
# infiltrassen
## Català
### Verb

infiltrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.
# infiltrassis
## Català
### Verb

infiltrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infiltrar.
# incinerareu
## Català
### Verb

incinerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de incinerar.
# incineraria
## Català
### Verb

incineraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de incinerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de incinerar.
# incinerarien
## Català
### Verb

incinerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incinerar.
# incineraries
## Català
### Verb

incineraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de incinerar.
# incineraren
## Català
### Verb

incineraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de incinerar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.
# incineraran
## Català
### Verb

incineraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de incinerar.
# incinerares
## Català
### Verb

incinerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de incinerar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incinerar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escarnirien
# individueguéssou
## Català
### Verb

individueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individuessa
## Català
### Verb

individuessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individuessen
## Català
### Verb

individuessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individueguéssom
## Català
### Verb

individueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.di.βiˈðu.əs/, balear /in.di.viˈðu.əs/ Occidental: nord-occidental /in.di.βiˈðu.es/ valencià /in.di.viˈðu.es/, /in.di.βiˈðu.es/
   * Rimes: -ues

### Verb

individues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de individuar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb individuar.
# individuegués
## Català
### Verb

individuegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individuen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.di.βiˈðu.ən/, balear /in.di.viˈðu.ən/ Occidental: nord-occidental /in.di.βiˈðu.en/ valencià /in.di.viˈðu.en/, /in.di.βiˈðu.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

individuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de individuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb individuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb individuar.
# individuesses
## Català
### Verb

individuesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# individuessi
## Català
### Verb

individuessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb individuar.
# innervéssem
## Català
### Verb

innervéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervéssim
## Català
### Verb

innervéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervàveu
## Català
### Verb

innervàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de innervar.
# innervàssiu
## Català
### Verb

innervàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervésseu
## Català
### Verb

innervésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innerví
## Català
### Verb

innerví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de innervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ner·ví (3)
* Anagrama: verinin
# innervàssim
## Català
### Verb

innervàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervéssiu
## Català
### Verb

innervéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervés
## Català
### Verb

innervés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# insolazioni
## Italià

   * Pronúncia: /in.so.latˈt͡sjoː.ni/

### Nom

insolazioni f. pl.
* forma plural de insolazione
# insole
## Català
### Verb

insole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insolar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb insolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb insolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·le (3)
* Heterograma de 6 lletres (eilnos)
* Anagrames: ensolí, isolen, lesion, lionès, lionés, solien
# insolen
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈsɔ.ɫən/, occidental /inˈsɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

insolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·len (3)
* Anagrama: ninoles
# insolaven
## Català
### Verb

insolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de insolar.
# insolava
## Català
### Verb

insolava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de insolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de insolar.
# insolent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.suˈɫen/ balear /in.soˈɫent/, /in.suˈɫent/ Occidental: nord-occidental /in.soˈɫen/, valencià /in.soˈɫent/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí insŏlens ‎(«desacostumat, exagerat»), segle XVII

### Adjectiu

insolent inv. ‎(plural insolents)
* atrevit, desvergonyit, descarat.

#### Derivats

* insolentar
* insolentment

#### Traduccions

* Anglès: insolent $^{(en)}$
* Castellà: insolente $^{(es)}$ inv.
* Francès: insolent $^{(fr)}$
* Italià: insolente $^{(it)}$
* Llatí: insolens $^{(la)}$

### Verb

insolent
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insolentar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lent (3)
* Anagrama: ensolint

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsə.lənt/

### Adjectiu

insolent ‎(comparatiu more insolent, superlatiu most insolent)
* insolent
# insolazione
## Italià

   * Pronúncia: /in.so.latˈt͡sjoː.ne/

### Nom

insolazione f. ‎(plural insolazioni)
* insolació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·la·zió·ne (5)
# insolem
## Català
### Verb

insolem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de insolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb insolar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lem (3)
* Heterograma de 7 lletres (eilmnos)
* Anagrames: ensolim, molines, molinés
# insolenta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.suˈɫen.tə/ balear /in.soˈɫen.tə/, /in.suˈɫen.tə/ Occidental: /in.soˈɫen.ta/
   * Rimes: -enta

### Verb

insolenta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de insolentar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb insolentar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·len·ta (4)
* Anagrama: lesionant
# insolaves
## Català
### Verb

insolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·la·ves (4)
* Anagrames: olivassen, ovalessin, violassen
# inclusions scolaires
## Francès
### Nom

inclusions scolaires f. pl.
* forma plural de inclusion scolaire
# inclusions sociales
## Francès
### Nom

inclusions sociales f. pl.
* forma plural de inclusion sociale
# inclusiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kluˈsjo.nes\, meridional \iŋ.kluˈsjo.neh\
       Americà: alt \iŋ.kluˈsjo.n(e)s\, baix \iŋ.kluˈsjo.neh\, austral \iŋ.kluˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

inclusiones f. pl.
* forma plural de inclusión
# inclusion scolaire
## Francès
### Nom

inclusion scolaire f. ‎(plural inclusions scolaires)
* inclusió escolar

### Vegeu també

* inclusion scolaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inclusiones escolares
## Castellà
### Nom

inclusiones escolares f. pl.
* forma plural de inclusión escolar
# inclusiones sociales
## Castellà
### Nom

inclusiones sociales f. pl.
* forma plural de inclusión social
# inclusion
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnkluːʒən/
   * Etimologia: Del llatí inclusio.

### Nom

inclusion ‎(comptable i incomptable, plural inclusions)
* inclusió

#### Antònims

* exclusion

#### Relacionats

* include

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·clu·sion (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre inclusion
* inclusion. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# inclusion sociale
## Francès
### Nom

inclusion sociale f. ‎(plural inclusions sociales)
* inclusió social

### Vegeu també

* inclusion sociale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inclusions escolars
## Català
### Nom

inclusions escolars f. pl.
* Forma plural de inclusió escolar.
# interdiguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.diˈɣe.sin/, occidental /in.teɾ.ðiˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

interdiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interdir.
# interdiguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.diˈɣe.sis/, occidental /in.teɾ.ðiˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

interdiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interdir.
# interdiguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈdi.ɣin/, occidental /in.teɾˈði.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

interdiguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interdir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interdir.
# interdiguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈdi.ɣis/, occidental /in.teɾˈði.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

interdiguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interdir.
# interdiguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.diˈɣe.ɾəw/, occidental /in.teɾ.ðiˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

interdiguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interdir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interdir.
# interdigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈdi.ɣi/, occidental /in.teɾˈði.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

interdigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interdir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interdir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interdir.
# interdigué
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.diˈɣe/, occidental /in.teɾ.ðiˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

interdigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de interdir.
# interdigueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.diˈɣɛw/ balear /in.təɾ.ðiˈɣəw/, /in.tər.ðiˈɣɛw/ Occidental: /in.teɾ.ðiˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

interdigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb interdir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb interdir.
# interdigués
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.diˈɣes/, occidental /in.teɾ.ðiˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

interdigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interdir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interdir.
# interdiguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.diˈɣe.ɾəm/, occidental /in.teɾ.ðiˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

interdiguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interdir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interdir.
# indottrinamenti
## Italià

   * Pronúncia: /in.dot.tri.naˈmen.ti/

### Nom

indottrinamenti m. pl.
* forma plural de indottrinamento
# indubitably
## Anglès

   * Etimologia: De indubitable i el sufix -ly.

### Adverbi

indubitably ‎(no comparable)
* (formal) indubtablement
# indubtablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.dupˌtab.bɫəˈmen/, /in.dupˌta.βɫəˈmen/ balear /in.dupˌtab.bɫəˈment/, /in.dupˌtab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.dupˌtab.bɫeˈmen/, /in.dupˌta.βɫeˈmen/ valencià /in.dupˌta.bɫeˈment/, /in.dupˌta.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De indubtable i el sufix -ment, segle XIX.

### Adverbi

indubtablement
* D'una manera indubtable.

#### Sinònims

* sens dubte, a cop segur, amb seguretat, per descomptat, tant sí com no, de segur, segur, ben segur, de ben segur, amb els trumfos a la mà, forçosament, inqüestionablement, cent per cent, sense cap mena de dubte, a plena llum, de ciència certa, amb certesa, del cert, prou prou, no cal dir, i tant, és clar, evidentment, òbviament, certament, tot seguit, en efecte, efectivament, indiscutiblement, i tal, per suposat (castellanisme), clar (castellanisme), naturalment, com és natural, de llarg, prou, prou que, bé prou, bé prou que, sense cap dubte, per força, com hi ha Déu, a la fe de Déu, com em dic..., pla, pla bé, de totes totes (castellanisme)

#### Traduccions

* Anglès: doubtlessly $^{(en)}$, indubitably $^{(en)}$, undoubtedly $^{(en)}$, unquestionably $^{(en)}$
* Castellà: indudablemente $^{(es)}$, indubitablemente $^{(es)}$
* Neerlandès: ongetwijfeld $^{(nl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dub·ta·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# indoors
## Anglès
### Adverbi

indoors ‎(no comparable)
* a casa

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# indu
## Llatí

   * Etimologia: De l'indoeuropeu *h₁en .

### Preposició

indu
* forma arcaica de in
# indottrinamento
## Italià

   * Pronúncia: /in.dot.tri.naˈmen.to/

### Nom

indottrinamento m. ‎(plural indottrinamenti)
* adoctrinament

#### Sinònims

* addottrinamento

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dot·tri·na·mén·to (6)
# indubitable
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈdubɪtəbl/
   * Etimologia: Del prefix in- i dubitable.

### Adjectiu

indubitable ‎(comparatiu more indubitable, superlatiu most indubitable)
* (formal) indubtable

#### Sinònims

* undoubtable
# indoor hockey
## Anglès
### Nom

indoor hockey
* (hoquei sobre herba) hoquei sala

### Vegeu també

* indoor hockey. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# innou
## Català
### Verb

innou
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de innovar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·nou (2)
* Anagrames: ninou, Ninou
# innovaciones del currículo
## Castellà
### Nom

innovaciones del currículo f. pl.
* forma plural de innovación del currículo
# innovaciones educativas
## Castellà
### Nom

innovaciones educativas f. pl.
* forma plural de innovación educativa
# innovacions curriculars
## Català
### Nom

innovacions curriculars f. pl.
* Forma plural de innovació curricular.
# innovaciones didácticas
## Castellà
### Nom

innovaciones didácticas f. pl.
* forma plural de innovación didáctica
# innovacions del currículum
## Català
### Nom

innovacions del currículum f. pl.
* Forma plural de innovació del currículum.
# innov
## Català
### Verb

innov
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de innovar.
# innova
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /inˈnɔ.βə/, balear /inˈnɔ.və/ Occidental: nord-occidental /inˈnɔ.βa/ valencià /inˈnɔ.va/, /inˈnɔ.βɔ/
   * Rimes: -ɔva

### Verb

innova
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de innovar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb innovar.
# innovaciones curriculares
## Castellà
### Nom

innovaciones curriculares f. pl.
* forma plural de innovación curricular
# indenne
## Italià

   * Pronúncia: /inˈdɛn.ne/

### Adjectiu

indenne inv. ‎(plural indenni)
* indemne

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dèn·ne (3)
# independencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.de.penˈden.θjas/, meridional \iŋ.de.peŋˈdeŋ.θjah\
       Americà: alt /in.de.penˈden.s(ja)s/, baix \iŋ.de.peŋˈdeŋ.sjah\, austral /in.de.penˈden.sjas/
   * Rimes: -enθjas

### Nom

independencias f. pl.
* forma plural de independencia

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·pen·den·cias (5)