OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assossegue
## Català
### Verb

assossegue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assossegar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assossegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assossegar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assossegar.
# assossegat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣat/ balear /ə.so.səˈɣat/, /ə.su.səˈɣat/ Occidental: /a.so.seˈɣat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De assossegar.

### Adjectiu

assossegat m. ‎(femení assossegada, plural masculí assossegats, plural femení assossegades)
* Tranquil, amb calma, sense agitació ni entrebancs.

#### Traduccions

* Castellà: sosegado $^{(es)}$

### Verb

assossegat
* Participi masculí singular del verb assossegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sos·se·gat (4)
* Anagrama: agostasses

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# assossegaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.βən/ balear /ə.so.səˈɣa.vən/, /ə.su.səˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.so.seˈɣa.βen/ valencià /a.so.seˈɣa.ven/, /a.so.seˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assossegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assossegar.
# assossegaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.βəs/ balear /ə.so.səˈɣa.vəs/, /ə.su.səˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.so.seˈɣa.βes/ valencià /a.so.seˈɣa.ves/, /a.so.seˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assossegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assossegar.
# arxivi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈʃi.βi/, balear /əɾˈʃi.vi/ Occidental: nord-occidental /arˈt͡ʃi.βi/ valencià /aɾˈt͡ʃi.vi/, /aɾˈt͡ʃi.βi/
   * Rimes: -ivi

### Verb

arxivi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arxivar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arxivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arxivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arxivar.
# arxivàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.ɾəm/, balear /əɾ.ʃiˈva.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.ɾem/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.ɾem/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arxivàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arxivar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈʃi.βin/, balear /əɾˈʃi.vin/ Occidental: nord-occidental /arˈt͡ʃi.βin/ valencià /aɾˈt͡ʃi.vin/, /aɾˈt͡ʃi.βin/
   * Rimes: -ivin

### Verb

arxivin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arxivar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arxivar.
# arxivis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ərˈʃi.βis/, balear /əɾˈʃi.vis/ Occidental: nord-occidental /arˈt͡ʃi.βis/ valencià /aɾˈt͡ʃi.vis/, /aɾˈt͡ʃi.βis/
   * Rimes: -ivis

### Verb

arxivis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivos
## Català
### Verb

arxivos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivo
## Català
### Verb

arxivo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arxivar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arxivar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arxivar.
# arxivà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa/, balear /əɾ.ʃiˈva/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva/, /aɾ.t͡ʃiˈβa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: arxivar

### Verb

arxivà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arxivar.

### Miscel·lània

* Anagrames: xivara, xivarà
# arxivàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ʃiˈβa.ɾəw/, balear /əɾ.ʃiˈva.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ar.t͡ʃiˈβa.ɾew/ valencià /aɾ.t͡ʃiˈva.ɾew/, /aɾ.t͡ʃiˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arxivàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arxivar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arxivar.
# aterpera
## Basc
### Nom

aterpera
* al·latiu definit singular de aterpe
# aterperaino
## Basc
### Nom

aterperaino
* terminatiu definit singular de aterpe
# aterperekin
## Basc
### Nom

aterperekin
* comitatiu indefinit de aterpe
# aterperik
## Basc
### Nom

aterperik
* partitiu indefinit de aterpe
# aterperi
## Basc
### Nom

aterperi
* datiu indefinit de aterpe
# aterpetako
## Basc
### Nom

aterpetako
* genitiu locatiu indefinit de aterpe
# aterperentzat
## Basc
### Nom

aterperentzat
* benefactiu indefinit de aterpe
# aterperantz
## Basc
### Nom

aterperantz
* al·latiu direccional definit singular de aterpe
# aterperen
## Basc
### Nom

aterperen
* genitiu indefinit de aterpe
# aterperengatik
## Basc
### Nom

aterperengatik
* causal indefinit de aterpe
# asímptota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈzim.tu.tə/ balear /əˈzim.to.tə/, /əˈzim.tu.tə/ Occidental: /aˈzim.to.ta/
   * Etimologia: Del grec antic ἀσύμπτωτος ‎(asýmptōtos, «que no cauen junts»), segle XIX.

### Nom

asímptota f. ‎(plural asímptotes)
* En un pla, recta tal que la distància entre certa corba i la recta s'aproxima a zero quan una o les dues coordenades del pla tendeixen a l'infinit.

#### Traduccions

* Alemany: Asymptote $^{(de)}$
* Anglès: asymptote $^{(en)}$
* Aragonès: asimptota $^{(an)}$
* Àzeri: asimptot $^{(az)}$
* Basc: asintota $^{(eu)}$
* Castellà: asíntota $^{(es)}$
* Esperanto: asimptoto $^{(eo)}$
* Francès: asymptote $^{(fr)}$
* Gallec: asíntota $^{(gl)}$
* Islandès: aðfella $^{(is)}$
* Italià: asintoto $^{(it)}$
* Neerlandès: asymptoot $^{(nl)}$
* Noruec: asymptote $^{(no)}$
* Noruec (nynorsk): asymptote $^{(nn)}$
* Polonès: asymptota $^{(pl)}$
* Portuguès: assintota $^{(pt)}$
* Romanès: asimptotă $^{(ro)}$
* Suec: asymptot $^{(sv)}$
* Txec: asymptota $^{(cs)}$
* Uzbek: asimptota $^{(uz)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·símp·to·ta (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# at
## Anglès

   * Pronúncia: /æt/ àudio (EUA)

### Preposició

at
* a (introduint un indret determinat)
    at home - a casa
* a (introduint un complement de temps)
    at six o’clock - a les sis en punt
* per (període)
    at Christmas - per Nadal
* a (indicació del preu)
    3 apples at 2¢ - 3 pomes a 2 cèntims (cadascuna)

### Nom

at ‎(plural ats)
* arrova (símbol @)
# at large
## Anglès
### Adverbi

at large ‎(no comparable)
* lliure, en llibertat
    For a nervous twenty-four hours, three wanted criminals were at large in the city.Durant vint-i-quatre hores d'intranquil·litat, tres criminals buscats van anar lliures per la ciutat.
    «Hitherto Joseph had been as sincere as he had been earnest, intent alone upon saving his life at all costs, and forgetting in his fear of the present the dangers that the future might hold for him were Crispin Galliard still at large.» (Raphael Sabatini, The Tavern Knight, 1904, capítol XVII)Fins al moment Joseph havia estat tan sincer com seriós, amb l'única intenció de salvar la seva vida a qualsevol preu i oblidant amb la seva temor pel present els perills que el futur li podria portar mentre Crispin Galliard estigués encara en llibertat.
* general
    The ambassador-at-large was designated to the Middle East as a region, rather than to a specific country.S'ha nomenat un ambaixador general per tota la regió de l'Orient Mitjà, en comptes d'un específic per cada país.

#### Sinònims

* on the loose
# at the same time
## Anglès
### Adverbi

at the same time
* alhora, al mateix temps
# así se hizo
## Castellà
### Adverbi

así se hizo
* com-s'ha-fet
# at-risk situation
## Anglès
### Nom

at-risk situation
* situació de risc

#### Sinònims

* situation of risk

### Vegeu també

* at-risk situation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asín
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular: septentrional /aˈsin/, meridional \aˈsiŋ\
   * Rimes: -in
   * Etimologia: De así amb la n d'altres partícules.

### Adverbi

asín
* (Espanya, vulgarisme, arcaisme o humorístic) així

#### Sinònims

* así

#### Notes

* L'ús de asín és d'un registre marcadament més baix que aixins, aixís, aixina i aixines en català.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sín (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre asín
# at the moment
## Anglès
### Adverbi

at the moment
* de moment, actualment

#### Sinònims

* currently, right now

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# ata
## Turc
### Nom

ata
* pare, progenitor
# asímptotes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈzim.tu.təs/ balear /əˈzim.to.təs/, /əˈzim.tu.təs/ Occidental: /aˈzim.to.tes/

### Nom

asímptotes f. pl.
* Forma plural de asímptota.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·símp·to·tes (4)
# aspergia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.ə/, occidental /as.peɾˈd͡ʒi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aspergia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aspergir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·a (4)
* Anagrames: arpegiàs, esgaripa, esgaripà, espargia, pagaries
# aspergien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.ən/, occidental /as.peɾˈd͡ʒi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aspergien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·en (4)
* Anagrames: esgaripen, espargien
# aspergesqui
## Català
### Verb

aspergesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aspergir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aspergir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargesqui
# aspergies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pərˈʒi.əs/, occidental /as.peɾˈd͡ʒi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aspergies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·es (4)
* Anagrames: esgaripes, esgaripés, espargies, espigar-se, pessigaré
# aspergesquin
## Català
### Verb

aspergesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aspergir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·ges·quin (4)
* Anagrames: aspergisquen, espargesquin, espargisquen
# aspergesquis
## Català
### Verb

aspergesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·ges·quis (4)
* Anagrames: aspergisques, espargesquis, espargisques
# aspergesc
## Català
### Verb

aspergesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargesc
# asseuríets
## Català antic
### Verb

asseuríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de asseure
# asseureu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səwˈɾɛw/ balear /ə.səwˈɾəw/, /ə.səwˈɾɛw/ Occidental: /a.sewˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

asseureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de asseure.

## Català antic
### Verb

asseureu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de asseure
# asseuries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾi.əs/, occidental /a.sewˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

asseuries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de asseure.

## Català antic
### Verb

asseuries
* segona persona singular (tu) del condicional de asseure
# asseuríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾi.əm/, occidental /a.sewˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

asseuríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seu·rí·em (4)
* Anagrames: ameréssiu, messaríeu, mesuraies, raïmésseu

## Català antic
### Verb

asseuríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de asseure
# asseurà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾa/, occidental /a.sewˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

asseurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de asseure.

## Català antic
### Verb

asseurà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de asseure
# asseuríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾi.əw/, occidental /a.sewˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

asseuríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de asseure.

## Català antic
### Verb

asseuríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de asseure
# asseuràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾas/, occidental /a.sewˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

asseuràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de asseure.

## Català antic
### Verb

asseuràs
* segona persona singular (tu) del futur de asseure
# asseuré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səwˈɾe/, occidental /a.sewˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

asseuré
* Primera persona del singular (jo) del futur de asseure.

## Català antic
### Verb

asseuré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de asseure
# atemptàrem
## Català
### Verb

atemptàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atemptar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptis
## Català
### Verb

atemptis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptos
## Català
### Verb

atemptos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atemptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: empostat
# atemptàieu
## Català
### Verb

atemptàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.
# atemptàreu
## Català
### Verb

atemptàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atemptar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.
# atempto
## Català
### Verb

atempto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atemptar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atemptar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptà
## Català
### Verb

atemptà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atemptar.
# azelerazioei
## Basc
### Nom

azelerazioei
* datiu definit plural de azelerazio
# azelerazioen
## Basc
### Nom

azelerazioen
* genitiu definit plural de azelerazio
# azelerazioetako
## Basc
### Nom

azelerazioetako
* genitiu locatiu definit plural de azelerazio
# azelerazioekin
## Basc
### Nom

azelerazioekin
* comitatiu definit plural de azelerazio
# azelerazioentzat
## Basc
### Nom

azelerazioentzat
* benefactiu definit plural de azelerazio
# azelerazioaz
## Basc
### Nom

azelerazioaz
* instrumental definit singular de azelerazio
# azelerazioengatik
## Basc
### Nom

azelerazioengatik
* causal definit plural de azelerazio
# azelerazioetan
## Basc
### Nom

azelerazioetan
* inessiu definit plural de azelerazio
# azelerazioek
## Basc
### Nom

azelerazioek
* ergatiu definit plural de azelerazio
# azelerazioetara
## Basc
### Nom

azelerazioetara
* al·latiu definit plural de azelerazio
# assibilaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βi.ɫəˈɾan/, occidental /a.si.bi.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assibilaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assibilar.
# assibilaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫa.ɾən/, occidental /a.si.biˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assibilaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assibilar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assibilar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.si.βiˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.si.βiˈɫa/ valencià /a.si.biˈɫaɾ/, /a.si.βiˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assibilà
   * Etimologia: Del llatí assibilare ‎(«xiular»).

### Verb

assibilar trans.
* Pronunciar les esses deixant passar l'aire com si se sentís un xiulet.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assibilo, assibila, assibilem

#### Traduccions

* Anglès: assibilate $^{(en)}$
* Castellà: asibilar $^{(es)}$
* Francès: assibiler $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·si·bi·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assibilara
## Català
### Verb

assibilara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# atrevigueu
## Català
### Verb

atrevigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atrevir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tre·vi·gueu (4)
* Anagrama: traiguéveu
# atreviguérem
## Català
### Verb

atreviguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atrevir-se.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atreviguessen
## Català
### Verb

atreviguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atrevigueva
## Català
### Verb

atrevigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atrevir-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atrevir-se.
# atreviguesses
## Català
### Verb

atreviguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atrevigueven
## Català
### Verb

atrevigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atrevir-se.
# atrevigueves
## Català
### Verb

atrevigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atrevir-se.
# atreviguéreu
## Català
### Verb

atreviguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atrevir-se.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atraçaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾe/, occidental /a.tɾa.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atraçaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atraçar.
# atraçaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾi.əw/, occidental /a.tɾa.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atraçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atraçar.
# atraçassen
## Català
### Verb

atraçassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# atraçariven
## Català
### Verb

atraçariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atraçar.
# atraçarives
## Català
### Verb

atraçarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de atraçar.
# atraçaríveu
## Català
### Verb

atraçaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atraçar.
# atraçaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾas/, occidental /a.tɾa.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atraçaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atraçar.
# atraçarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾa/, occidental /a.tɾa.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atraçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atraçar.
# atraçara
## Català
### Verb

atraçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# atraçaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾi.ə/, occidental /a.tɾa.saˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atraçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atraçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atraçar.
# atraçaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾi.əs/, occidental /a.tɾa.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atraçaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atraçar.
# atraçaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾan/, occidental /a.tɾa.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atraçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atraçar.
# atraçares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈsa.ɾəs/, occidental /a.tɾaˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

atraçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atraçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# atraçareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾə.səˈɾɛw/ balear /ə.tɾə.səˈɾəw/, /ə.tɾə.səˈɾɛw/ Occidental: /a.tɾa.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atraçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atraçar.
# atraçarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾə.səˈɾi.ən/, occidental /a.tɾa.saˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atraçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atraçar.
# atraçariva
## Català
### Verb

atraçariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de atraçar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atraçar.
# atraçaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾəˈsa.ɾən/, occidental /a.tɾaˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

atraçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atraçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atraçar.
# atrobes
## Català antic
### Verb

atrobes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de atrobar
# atrobaves
## Català antic
### Verb

atrobaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atrobar
# atroben
## Català antic
### Verb

atroben
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de atrobar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de atrobar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de atrobar
# atrobem
## Català antic
### Verb

atrobem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de atrobar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de atrobar
# atrobets
## Català antic
### Verb

atrobets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de atrobar

#### Variants

* atrobeu
# atrobeu
## Català antic
### Verb

atrobeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de atrobar

#### Variants

* atrobets
# atrobs
## Català antic
### Verb

atrobs
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de atrobar
# atrobava
## Català antic
### Verb

atrobava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de atrobar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de atrobar
# atrobaven
## Català antic
### Verb

atrobaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de atrobar
# atrobist
## Català antic
### Verb

atrobist
* segona persona singular (tu) del passat de atrobar

#### Variants

* atrobast, atrobares
# autoritzassis
## Català
### Verb

autoritzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb autoritzar.