OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abrameu
## Català
### Verb

abrameu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·meu (3)
* Anagrama: abeuram
# abrames
## Català
### Verb

abrames
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·mes (3)
* Anagrames: abrasem, basarem, basàrem, embaràs
# abrami
## Català
### Verb

abrami
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb abramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb abramar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb abramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·mi (3)
# abramessis
## Català
### Verb

abramessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abramar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·mes·sis (4)
* Anagrama: abraséssim
# aceiros
## Gallec
### Nom

aceiros m. pl.
* forma plural de aceiro
# aceite de soja
## Castellà
### Nom

aceite de soja m.
* oli de soja

### Vegeu també

* aceite de soja. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# aceites
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈθei.tes/, meridional /aˈθei.teh/
       Americà: alt /aˈsei.t(e)s/, baix /aˈsei.teh/, austral /aˈsei.tes/
   * Rimes: -eites

### Nom

aceites m. pl.
* forma plural de aceite
# aceituna
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.θeiˈtu.na/
       Americà: alt /a.s(ei)ˈtu.na/, baix /a.seiˈtu.na/
   * Rimes: -una
   * Etimologia: De l'àrab اَلزَّيْتُونَة.

### Nom

aceituna f. ‎(plural aceitunas)
* oliva

#### Sinònims

* oliva

#### Relacionats

* aceite

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cei·tu·na (4)
* Anagrames: acuantié, acuantíe

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre aceituna
# aceiro
## Gallec
### Nom

aceiro m. ‎(plural aceiros)
* acer
# aceite
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈθei.te/
       Americà: alt /aˈsei.t(e)/, baix /aˈsei.te/
   * Rimes: -eite

### Nom

aceite m. ‎(plural aceites)
* oli

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cei·te (3)
# aceitunas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θeiˈtu.nas/, meridional /a.θeiˈtu.nah/
       Americà: alt /a.seiˈtu.n(a)s/, baix /a.seiˈtu.nah/, austral /a.seiˈtu.nas/
   * Rimes: -unas

### Nom

aceitunas f. pl.
* forma plural de aceituna
# aceitó
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səjˈto/, occidental /a.sejˈto/
   * Rimes: -o

### Nom

aceitó m. ‎(plural aceitons)
* seitó

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cei·tó (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceiot)
* Anagrama: acotie

### Vegeu també

* aceitó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# acele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

acele
* nominatiu i acusatiu definit plural de ac
# acarnissaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kər.ni.səˈmens/, occidental /a.kaɾ.ni.saˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

acarnissaments m. pl.
* Forma plural de acarnissament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·sa·ments (5)
# acarnissarem
## Català
### Verb

acarnissarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·sa·rem (5)
* Anagrama: massacrarien
# acarnissaren
## Català
### Verb

acarnissaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acarnissar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.

### Miscel·lània

* Anagrames: encarnissara, encarnissarà
# acarnissam
## Català
### Verb

acarnissam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acarnissar-se.
# acarnissara
## Català
### Verb

acarnissara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acarnissar-se.
# acarnissaran
## Català
### Verb

acarnissaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acarnissar-se.
# acarnissament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kər.ni.səˈmen/ balear /ə.kəɾ.ni.səˈment/, /ə.kər.ni.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.kar.ni.saˈmen/ valencià /a.kaɾ.ni.saˈment/, /a.kaɾ.ni.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acarnissar i el sufix -ment

### Nom

acarnissament m. ‎(plural acarnissaments)
* aferrissament
* encrueliment

#### Variants

* encarnissament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# acarnissar
## Català
### Verb

acarnissar
* Forma de l'infinitiu acarnissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·car·nis·sar (4)
# abassegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βə.səˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.βa.seˈɣa/ valencià /a.ba.seˈɣaɾ/, /a.βa.seˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abassegà
   * Etimologia: Del català antic abcegar, segle XIX, del llatí obcaecare ‎(«encegar»).

### Verb

abassegar trans.
* Arreplegar i quedar-se tot el que un pugui.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abassego, abassega, abasseguem

#### Traduccions

* Anglès: monopolize $^{(en)}$
* Castellà: acaparar $^{(es)}$
* Francès: accaparer $^{(fr)}$
* Italià: accaparrare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bas·se·gar (4)
* Anagrama: bagassera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# abassegareu
## Català
### Verb

abassegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abassegar.
# abassegaria
## Català
### Verb

abassegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abassegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abassegar.
# abassegarien
## Català
### Verb

abassegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abassegar.
# abassegara
## Català
### Verb

abassegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abassegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abassegar.
# abassegaren
## Català
### Verb

abassegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abassegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abassegar.
# abassegaries
## Català
### Verb

abassegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de abassegar.
# abassegaran
## Català
### Verb

abassegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abassegar.
# abassegares
## Català
### Verb

abassegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abassegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abassegar.
# absorbiva
## Català
### Verb

absorbiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de absorbir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de absorbir.
# absorbiven
## Català
### Verb

absorbiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de absorbir.
# absorbixes
## Català
### Verb

absorbixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de absorbir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbiu
## Català
### Verb

absorbiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de absorbir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb absorbir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb absorbir.
# absorbives
## Català
### Verb

absorbives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de absorbir.
# absorbix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əp.surˈbiʃ/ balear /əp.soɾˈbiʃ/, /əp.surˈbiʃ/ Occidental: /ap.soɾˈbiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

absorbix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de absorbir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb absorbir.
# absorbixen
## Català
### Verb

absorbixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de absorbir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbixa
## Català
### Verb

absorbixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb absorbir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb absorbir.
# acimesses
## Català
### Verb

acimesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mes·ses (4)
* Anagrames: escamessi, saciéssem
# acimeu
## Català
### Verb

acimeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·meu (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceimu)
* Anagrama: ucàiem
# acimi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.mi/, occidental /aˈsi.mi/
   * Rimes: -imi

### Verb

acimi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acimar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acimar.
# acimin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.min/, occidental /aˈsi.min/
   * Rimes: -imin

### Verb

acimin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acimar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·min (3)
* Anagrames: camini, caminí
# acimis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsi.mis/, occidental /aˈsi.mis/
   * Rimes: -imis

### Verb

acimis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acimar.
# acimessin
## Català
### Verb

acimessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mes·sin (4)
* Anagrames: caminessi, messiànic
# acimessis
## Català
### Verb

acimessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mes·sis (4)
* Anagrama: saciéssim
# acimo
## Català
### Verb

acimo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mo (3)
* Anagrama: camió
# acimà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈma/, occidental /a.siˈma/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acimar

### Verb

acimà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mà (3)
* Anagrames: amaci, amací, caïma, camia
# acimàrem
## Català
### Verb

acimàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acimar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·mà·rem (4)
* Anagrames: emmarcia, macaríem, marcàiem
# acorralí
## Català
### Verb

acorralí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acorralar.
# acorrapar
## Occità

   * Pronúncia: /a.ku.raˈpa/

### Verb

acorrapar
* agrupar

#### Sinònims

* agropar
* agropelar
# acorralé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ko.raˈle/
       Americà: alt /a.k(o).raˈle/, baix /a.ko.raˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

acorralé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acorralar
# acorralés
## Català
### Verb

acorralés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorraléssem
## Català
### Verb

acorraléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralàveu
## Català
### Verb

acorralàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acorralar.
# acorraléssim
## Català
### Verb

acorraléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorraléssiu
## Català
### Verb

acorraléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorralésseu
## Català
### Verb

acorralésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorralar.
# acorruam
## Català
### Verb

acorruam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acorruar.
# acorruar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.ruˈa/ balear /ə.ko.ruˈa/, /ə.ku.ruˈa/ Occidental: nord-occidental /a.ko.ruˈa/ valencià /a.ko.ruˈaɾ/, /a.ko.ruˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acorruà
   * Etimologia: Del prefix a- i corrua.

### Verb

acorruar trans., pron. ‎(pronominal acorruar-se)
* Fer corrua, formant una llarga filera.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acorruo, acorrua, acorruem

#### Derivats

* acorruament

#### Traduccions

* Anglès: line up $^{(en)}$
* Castellà: alinear $^{(es)}$
* Francès: aligner $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ru·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acorruar-se
## Català
### Verb

acorruar-se
* Forma pronominal de acorruar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acorruo, s'acorrua, ens acorruem

### Miscel·lània

* Anagrama: acorruares
# acorruara
## Català
### Verb

acorruara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acorruar.
# acorrua
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈru.ə/ balear /ə.koˈru.ə/, /ə.kuˈru.ə/ Occidental: /a.koˈru.a/
   * Rimes: -ua

### Verb

acorrua
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acorruar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acorruar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·ru·a (4)
* Anagrama: arrocau
# acorruaran
## Català
### Verb

acorruaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acorruar.
# abastant
## Català
### Verb

abastant
* Gerundi del verb abastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bas·tant (3)
* Anagrames: bastanta, batanats
# abastament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəs.təˈmen/ balear /ə.bəs.təˈment/, /ə.bəs.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.βas.taˈmen/ valencià /a.bas.taˈment/, /a.βas.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De abastar i el sufix -ment.

### Nom

abastament m. ‎(plural abastaments)
* Acció d'abastar.
* Provisió de béns per al sosteniment de primera necessitat.

#### Sinònims

* (provisió) abast, abastiment

#### Traduccions

* Anglès: supply $^{(en)}$, provision $^{(en)}$
* Castellà: abastecimiento $^{(es)}$ m.
* Francès: suffisance $^{(fr)}$ f.
* Italià: provviste $^{(it)}$ f. pl.
* Anglès: provision $^{(en)}$
* Castellà: abastecimientos $^{(es)}$ m. pl.
* Francès: approvisionnement $^{(fr)}$ m.

### Adverbi

abastament
* (mallorquí) Forma alternativa de a bastament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bas·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# abastaran
## Català
### Verb

abastaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bas·ta·ran (4)
* Anagrames: batanaràs, sarbatana
# abastara
## Català
### Verb

abastara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abastar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abastar.
# abastaren
## Català
### Verb

abastaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abastar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abastar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bas·ta·ren (4)
* Anagrames: absentara, absentarà, batanares, esbatanar
# abastareu
## Català
### Verb

abastareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abastar.
# abastar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βəsˈta/ Occidental: nord-occidental /a.βasˈta/ valencià /a.basˈtaɾ/, /a.βasˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abastà
   * Etimologia: Del prefix a- i bastar.

### Verb

abastar intr., trans.
* (transitiu) Haver allò que està en algun lloc alt o distant.
* (transitiu) Donar l'abastament de gèneres o aliments.
* (intransitiu) Ser suficient o bastant.
* (transitiu, penedesenc) Envoltar completament amb els braços.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abasto, abasta, abastem

#### Sinònims

* abastir (variant)
* aconseguir, arribar, venir
* fornir, subministrar

#### Traduccions

* Anglès: catch $^{(en)}$
* Castellà: alcanzar $^{(es)}$
* Francès: atteindre $^{(fr)}$
* Italià: staccare $^{(it)}$
* Anglès: supply $^{(en)}$
* Castellà: abastecer $^{(es)}$
* Esperanto: provizi $^{(eo)}$
* Francès: approvisionner $^{(fr)}$
* Italià: provvedere $^{(it)}$
* Llatí: alimoniarum $^{(la)}$
* Castellà: bastar $^{(es)}$
* Francès: suffire $^{(fr)}$
* Italià: bastare $^{(it)}$
* Llatí: sufficere $^{(la)}$
* Occità: abastar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bas·tar (3)
* Anagrames: abatràs, abrasat, baratàs, bastara, bastarà, rabasta

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: abastar

## Occità

   * Pronúncia: /a.βasˈta/

### Verb

abastar ‎(pronominal s'abastar)
* abastar, ser suficient
* abundar
* (pronominal) acontentar-se
* (pronominal) posar-se els ocells
# abastares
## Català
### Verb

abastares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abastar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abastar.
# abuixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈβu.ʃin/ Occidental: nord-occidental /aˈβuj.ʃin/ valencià /aˈbuj.ʃin/, /aˈβu.ʃin/
   * Rimes: -ujʃin

### Verb

abuixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abuixar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abuixar.
# abuixiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βu.ʃiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.βuj.ʃiˈɾan/ valencià /a.buj.ʃiˈɾan/, /a.βu.ʃiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

abuixiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abuixir.
# abuixires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βuˈʃi.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.βujˈʃi.ɾes/ valencià /a.bujˈʃi.ɾes/, /a.βuˈʃi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

abuixires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abuixir.
# abuixireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.ʃiˈɾɛw/ balear /ə.bu.ʃiˈɾəw/, /ə.bu.ʃiˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βuj.ʃiˈɾew/ valencià /a.buj.ʃiˈɾew/, /a.βu.ʃiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

abuixireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abuixir.
# abuixiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βu.ʃiˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.βuj.ʃiˈɾi.a/ valencià /a.buj.ʃiˈɾi.a/, /a.βu.ʃiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

abuixiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abuixir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abuixir.
# abuixir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βuˈʃi/ Occidental: nord-occidental /a.βujˈʃi/ valencià /a.bujˈʃiɾ/, /a.βuˈʃi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: abuixí
   * Etimologia: De abuixar amb canvi de conjugació.

### Verb

abuixir intr.
* (nord-occidental) lladrar
* (nord-occidental) aquissar

#### Derivats

* buixir

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bui·xir (3)
* Anagrama: buixirà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# abuixiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βuˈʃi.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.βujˈʃi.ɾen/ valencià /a.bujˈʃi.ɾen/, /a.βuˈʃi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

abuixiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abuixir.
# abuixirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βu.ʃiˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.βuj.ʃiˈɾi.en/ valencià /a.buj.ʃiˈɾi.en/, /a.βu.ʃiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

abuixirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abuixir.
# acolle
## Català
### Verb

acolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acollar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ocella
# acolleguessa
## Català
### Verb

acolleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.
# acolleguesses
## Català
### Verb

acolleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.
# acolleguem
## Català
### Verb

acolleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acollar.
# acolleguessen
## Català
### Verb

acolleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lle·gues·sen (5)
* Anagrama: aconsellegués
# acollavo
## Català
### Verb

acollavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·vo (4)
* Anagrama: allocavo
# acollegueu
## Català
### Verb

acollegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acollar.
# acollegués
## Català
### Verb

acollegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollar.
# acollaves
## Català
### Verb

acollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·ves (4)
* Anagrames: allocaves, escavallo
# acollavi
## Català
### Verb

acollavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lla·vi (4)
* Anagrames: acolliva, allocavi, cal·lovià, Cal·lovià
# acromegàlia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɾu.məˈɣa.ɫi.ə/ balear /ə.kɾo.məˈɣa.ɫi.ə/, /ə.kɾu.məˈɣa.ɫi.ə/ Occidental: /a.kɾo.meˈɣa.ɫi.a/
   * Rimes: -alia
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

acromegàlia f. ‎(plural acromegàlies)
* Malaltia crònica que cursa característicament amb un creixement desproporcionat dels ossos de les extremitats i de la mandíbula, causada per un augment de la secreció d'hormona del creixement.

#### Derivats

* acromegàlic

#### Traduccions

* Anglès: acromegaly $^{(en)}$
* Castellà: acromegalia $^{(es)}$ f.
* Francès: acromégalie $^{(fr)}$ f.
* Gallec: acromegalia $^{(gl)}$ f.
* Italià: acromegalia $^{(it)}$ f.
* Portuguès: acromegalia $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cro·me·gà·li·a (6)
* Anagrama: caragolàiem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC, DCVB
# acromiis
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈkrɔ.mɪ.iːs/

### Nom

acromiīs
* datiu plural de acromion
* ablatiu plural de acromion