OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# utilitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.ti.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /u.ti.ɫiˈd͡za/ valencià /u.ti.ɫiˈzaɾ/, /u.ti.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: utilitzà
   * Etimologia: De útil i el sufix -itzar, segle XIX.

### Verb

utilitzar trans.
* Usar amb una utilitat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: utilitzo, utilitza, utilitzem

#### Sinònims

* aprofitar, beneficiar, espletar, esprémer (figurat), fer profit, fer ús, portar profit
* emprar, usar

#### Traduccions

* Afrikaans: gebruik $^{(af)}$
* Albanès: përdor $^{(sq)}$
* Alemany: benutzen $^{(de)}$
* Anglès: use $^{(en)}$, utilize $^{(en)}$
* Àrab: اِسْتَعْمَلَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: օգտագործել $^{(hy)}$ ‎(ogtagortsel)
* Asturià: usar $^{(ast)}$, utilizar $^{(ast)}$
* Basc: erabili $^{(eu)}$
* Belarús: выкарысто́ўваць $^{(be)}$ ‎(vikaristóuvats) (impf), вы́карыстаць $^{(be)}$ ‎(víkaristats) (pf)
* Búlgar: изпо́лзвам $^{(bg)}$ ‎(izpólzvam)
* Castellà: utilizar $^{(es)}$
* Danès: bruge $^{(da)}$
* Eslovac: používať $^{(sk)}$ (impf), použiť $^{(sk)}$ (pf)
* Eslovè: uporabiti $^{(sl)}$
* Esperanto: uzi $^{(eo)}$
* Estonià: kasutama $^{(et)}$
* Francès: utiliser $^{(fr)}$
* Friülà: utilizâ $^{(fur)}$, doprâ $^{(fur)}$, impleâ $^{(fur)}$
* Gallec: usar $^{(gl)}$, utilizar $^{(gl)}$
* Georgià: გამოყენება $^{(ka)}$ ‎(gamokèneba)
* Grec: χρησιμοποιώ $^{(el)}$ ‎(khrissimopió)
* Grec antic: χράομαι $^{(grc)}$ ‎(khráomai)
* Hebreu: הִשְׁתַּמֵּשׁ‎ $^{(he)}$
* Hindi: इस्तेमाल करना $^{(hi)}$
* Hongarès: használ $^{(hu)}$
* Ídix: ניצן‎ $^{(yi)}$
* Islandès: nota $^{(is)}$
* Italià: utilizzare $^{(it)}$, usare $^{(it)}$
* Japonès: 用いる $^{(ja)}$
* Kazakh: қолдану $^{(kk)}$ ‎(qoldanw/kholdanu)
* Kirguís: пайдалануу $^{(ky)}$ ‎(paidalanuu)
* Letó: lietot $^{(lv)}$
* Lituà: vartoti $^{(lt)}$
* Llatí: utor $^{(la)}$
* Macedoni: употребува $^{(mk)}$ (impf), употреби $^{(mk)}$ (pf)
* Malai: guna $^{(ms)}$
* Maori: whakamahi $^{(mi)}$
* Mongol: хэрэглэх $^{(mn)}$
* Neerlandès: gebruiken $^{(nl)}$, aanwenden $^{(nl)}$
* Noruec: bruke $^{(no)}$
* Occità: usar $^{(oc)}$, emplegar $^{(oc)}$, utilizar $^{(oc)}$
* Polonès: używać $^{(pl)}$
* Portuguès: usar $^{(pt)}$, utilizar $^{(pt)}$
* Retoromànic: duvrar $^{(rm)}$, applitgar $^{(rm)}$
* Romanès: utiliza $^{(ro)}$, folozi $^{(ro)}$
* Rus: испо́льзовать $^{(ru)}$ ‎(ispólzovat)
* Sard: imperàre $^{(sc)}$
* Serbocroat: ко̀ристити $^{(sh)}$, kòristiti $^{(sh)}$
* Suec: använda $^{(sv)}$, bruka $^{(sv)}$
* Tadjik: истифода бурдан $^{(tg)}$
* Tai: ใช้ $^{(th)}$
* Turc: kullanmak $^{(tr)}$
* Txec: používat $^{(cs)}$ (impf), použít $^{(cs)}$ (pf)
* Ucraïnès: ужива́ти $^{(uk)}$ ‎(ujivati)
* Uzbek: ishlatmoq $^{(uz)}$
* Való: si siervi di $^{(wa)}$
* Vietnamita: dùng $^{(vi)}$
* Xinès: 用 $^{(zh)}$ ‎(yòng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ti·lit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: utilitzar
# utilitzam
## Català
### Verb

utilitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de utilitzar.
# utilitzaien
## Català
### Verb

utilitzaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de utilitzar.
# utilitzaia
## Català
### Verb

utilitzaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de utilitzar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de utilitzar.
# utilitzaran
## Català
### Verb

utilitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de utilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ti·lit·za·ran (5)
* Anagrames: naturalitzi, naturalitzí
# utilitzaies
## Català
### Verb

utilitzaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de utilitzar.
# utilitzara
## Català
### Verb

utilitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb utilitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb utilitzar.
# uséssem
## Català
### Verb

uséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: suéssem
# usésseu
## Català
### Verb

usésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: suésseu
# uséssiu
## Català
### Verb

uséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrama: suéssiu
# ut s.
## Català
### Abreviatura

ut s.
* (documentació) up supra (com abans)

### Vegeu també

* Abreviacions, Criteris de la Universitat de Barcelona.
# ut
## Català

   * Pronúncia: /ˈut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del llatí ut ‎(«com, a fi que»), el primer mot de Ut queant laxis, himne medieval usat per anomenar les notes de l’escala de solfeig.

### Nom

ut m. ‎(plural uts)
* (antic, música) do

### Miscel·lània

* Anagrama: tu $^{(alfagrama)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# uta
## Anglès
### Nom

uta
* uta

### Vegeu també

* uta. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].

## Japonès
### Nom

uta
* forma romaji de 歌
# usó
## Castellà

   * Pronúncia: /uˈso/
   * Rimes: -o

### Verb

usó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb usar

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·só (2)
# usés
## Català
### Verb

usés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sés (2)
* Anagrames: seus, sèus, sues, sués
# uséssim
## Català
### Verb

uséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Anagrames: suéssim, sumessi
# usí
## Català
### Verb

usí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sí (2)
* Anagrames: suí, suï, uís
# vacuum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.ʊm/

### Adjectiu

vacuum
* nominatiu neutre singular de vacuus
* vocatiu neutre singular de vacuus
* acusatiu masculí singular de vacuus
* acusatiu neutre singular de vacuus
# vacuus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.ʊs/
   * Etimologia: De vacō.

### Adjectiu

vacuus m., vacua f., vacuum n.
* buit
    Terra autem erat inanis et vacua et tenebrae super faciem abyssi et spiritus Dei ferebatur super aquas.—(traducció:«La Terra no tenia forma i era buida; i les tenebres estaven sobre l'abisme, i l'esperit de Déu es movia sota les aigües.»)

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | vacuus | vacua | vacuum | vacuī | vacuae | vacua |
| Vocatiu | vacue | vacua | vacuum | vacuī | vacuae | vacua |
| Acusatiu | vacuum | vacuam | vacuum | vacuōs | vacuās | vacua |
| Genitiu | vacuī | vacuae | vacuī | vacuōrum | vacuārum | vacuōrum |
| Datiu | vacuō | vacuae | vacuō | vacuīs | vacuīs | vacuīs |
| Ablatiu | vacuō | vacuā | vacuō | vacuīs | vacuīs | vacuīs |

#### Variants

* vacīvus

### Vegeu també

* ↑ Vulgata: Gènesis, 1.2
# vacàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈka.ɾəw/, balear /vəˈka.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /baˈka.ɾew/ valencià /vaˈka.ɾew/, /baˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

vacàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vacar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cà·reu (3)
* Anagrames: arcàveu, caràveu, creuava, evacuar
# vacàssem
## Català
### Verb

vacàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cassàvem
# vacàssim
## Català
### Verb

vacàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.
# vacà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈka/, balear /vəˈka/ Occidental: nord-occidental /baˈka/ valencià /vaˈka/, /baˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

vacà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cà (2)
* Anagrama: cava
# vacàsseu
## Català
### Verb

vacàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·càs·seu (3)
* Anagrames: acusaves, cassàveu, causaves
# vacuos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.oːs/

### Adjectiu

vacuōs
* acusatiu masculí plural de vacuus
# vacàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈka.ɾəm/, balear /vəˈka.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /baˈka.ɾem/ valencià /vaˈka.ɾem/, /baˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

vacàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vacar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cà·rem (3)
* Anagrames: arcàvem, caràvem, cremava
# vacàs
## Català
### Verb

vacàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacar.
# veremaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾəˈma.βən/, balear /və.ɾəˈma.vən/ Occidental: nord-occidental /be.ɾeˈma.βen/ valencià /ve.ɾeˈma.ven/, /be.ɾeˈma.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

veremaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma·ven (4)
* Anagrames: enervàvem, enveràvem, veneràvem
# veremau
## Català
### Verb

veremau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de veremar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb veremar.
# veremassen
## Català
### Verb

veremassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mas·sen (4)
* Anagrames: enervàssem, veneràssem
# veremassis
## Català
### Verb

veremassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esveràssim, messarives
# veremaríveu
## Català
### Verb

veremaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de veremar.
# veremassin
## Català
### Verb

veremassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·mas·sin (4)
* Anagrames: enervàssim, messariven, veneràssim, verinàssem
# veremasses
## Català
### Verb

veremasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Anagrama: esveràssem
# vengos
## Català
### Verb

vengos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vendre.
# vengo
## Català
### Verb

vengo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vendre.

## Castellà

   * Pronúncia: \ˈbeŋ.ɡo\
   * Rimes: -enɡo

### Verb

vengo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb venir

## Italià
### Verb

vengo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de venire
# vengono
## Italià
### Verb

vengono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de venire
# venguen
## Català
### Verb

venguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vendre.
# vencille
## Català
### Verb

vencille
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vencillar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vencillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vencillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vencillar.
# vencilles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈsi.ʎəs/, balear /vənˈsi.ʎəs/ Occidental: nord-occidental /benˈsi.ʎes/ valencià /venˈsi.ʎes/, /benˈsi.ʎes/
   * Rimes: -iʎes

### Verb

vencilles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vencillar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vencillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: envellisc
# vencillaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.siˈʎa.βən/, balear /vən.siˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /ben.siˈʎa.βen/ valencià /ven.siˈʎa.ven/, /ben.siˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vencillaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vencillar.
# vencillaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.siˈʎa.βəs/, balear /vən.siˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ben.siˈʎa.βes/ valencià /ven.siˈʎa.ves/, /ben.siˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

vencillaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vencillar.
# vencillava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.siˈʎa.βə/, balear /vən.siˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /ben.siˈʎa.βa/ valencià /ven.siˈʎa.va/, /ben.siˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vencillava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vencillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vencillar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ci·lla·va (4)
* Anagrama: vacil·laven
# vencillesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.siˈʎe.səs/, balear /vən.siˈʎe.səs/ Occidental: nord-occidental /ben.siˈʎe.ses/ valencià /ven.siˈʎe.ses/, /ben.siˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

vencillesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vencillar.
# vencillau
## Català
### Verb

vencillau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vencillar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vencillar.
# vencillen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈsi.ʎən/, balear /vənˈsi.ʎən/ Occidental: nord-occidental /benˈsi.ʎen/ valencià /venˈsi.ʎen/, /benˈsi.ʎen/
   * Rimes: -iʎen

### Verb

vencillen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vencillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vencillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vencillar.
# vencillessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.siˈʎe.sən/, balear /vən.siˈʎe.sən/ Occidental: nord-occidental /ben.siˈʎe.sen/ valencià /ven.siˈʎe.sen/, /ben.siˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vencillessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vencillar.
# verolejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫə.ʒəˈɾas/ balear /və.ɾo.ɫə.ʒəˈɾas/, /və.ɾu.ɫə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫe.ʒaˈɾas/ valencià /ve.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾas/, /be.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

verolejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de verolejar.
# verolejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫə.ʒəˈɾi.əw/ balear /və.ɾo.ɫə.ʒəˈɾi.əw/, /və.ɾu.ɫə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫe.ʒaˈɾi.ew/ valencià /ve.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾi.ew/, /be.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

verolejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de verolejar.
# verolejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa.βə/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa.və/, /və.ɾu.ɫəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa.βa/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.va/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

verolejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de verolejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de verolejar.
# verolejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa.βəs/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa.vəs/, /və.ɾu.ɫəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa.βes/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.ves/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

verolejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de verolejar.
# verolejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫə.ʒəˈɾa/ balear /və.ɾo.ɫə.ʒəˈɾa/, /və.ɾu.ɫə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫe.ʒaˈɾa/ valencià /ve.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾa/, /be.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

verolejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de verolejar.
# verolejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫə.ʒəˈɾe/ balear /və.ɾo.ɫə.ʒəˈɾe/, /və.ɾu.ɫə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫe.ʒaˈɾe/ valencià /ve.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾe/, /be.ɾo.ɫe.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

verolejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de verolejar.
# verolejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒa.βən/ balear /və.ɾo.ɫəˈd͡ʒa.vən/, /və.ɾu.ɫəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒa.βen/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.ven/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

verolejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de verolejar.
# vanagloriïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɣɫuˈɾi.is/ balear /və.nə.ɣɫoˈɾi.is/, /və.nə.ɣɫuˈɾi.is/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɣɫoˈɾi.is/ valencià /va.na.ɣɫoˈɾi.is/, /ba.na.ɣɫoˈɾi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

vanagloriïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
# vanament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌba.nəˈmen/ balear /ˌva.nəˈment/, /ˌva.nəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌba.naˈmen/ valencià /ˌva.naˈment/, /ˌba.naˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De vana i el sufix -ment.

### Adverbi

vanament
* D’una manera vana, en va.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: va·na·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vanam
## Català
### Verb

vanam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vanar-se.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwaː.nam/

### Adjectiu

vānam
* acusatiu femení singular de vānus
# vanaglòria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈɣɫɔ.ɾi.ə/, balear /və.nəˈɣɫɔ.ɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ba.naˈɣɫɔ.ɾi.a/ valencià /va.naˈɣɫɔ.ɾi.a/, /ba.naˈɣɫɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia
   * Etimologia: De vana i glòria, segle XII.

### Nom

vanaglòria f. ‎(plural vanaglòries)
* Glòria vana o mèrits vans.

#### Traduccions

* Anglès: vainglory $^{(en)}$
* Castellà: vanagloria $^{(es)}$
* Francès: vanité $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: FATXENDA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·na·glò·ri·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vanamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌva.naˈmen.te/
   * Etimologia: De vano i el sufix -mente.

### Adverbi

vanamente
* vanament

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·na·mén·te (4)
# vanagloriï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɣɫuˈɾi.i/ balear /və.nə.ɣɫoˈɾi.i/, /və.nə.ɣɫuˈɾi.i/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɣɫoˈɾi.i/ valencià /va.na.ɣɫoˈɾi.i/, /ba.na.ɣɫoˈɾi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

vanagloriï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vanagloriar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vanagloriar-se.
# vanagloriïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɣɫuˈɾi.in/ balear /və.nə.ɣɫoˈɾi.in/, /və.nə.ɣɫuˈɾi.in/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɣɫoˈɾi.in/ valencià /va.na.ɣɫoˈɾi.in/, /ba.na.ɣɫoˈɾi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

vanagloriïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vanagloriar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vanagloriar-se.
# vanaglorií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɣɫu.ɾiˈi/ balear /və.nə.ɣɫo.ɾiˈi/, /və.nə.ɣɫu.ɾiˈi/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɣɫo.ɾiˈi/ valencià /va.na.ɣɫo.ɾiˈi/, /ba.na.ɣɫo.ɾiˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

vanaglorií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vanagloriar-se.
# verbalitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bə.ɫiˈd͡za/, balear /vəɾ.bə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ber.βa.ɫiˈd͡za/ valencià /veɾ.ba.ɫiˈzaɾ/, /beɾ.βa.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: verbalitzà
   * Etimologia: De verbal i el sufix -itzar.

### Verb

verbalitzar trans.
* Dir en paraules allò que es pensa o succeeix.
* Convertir una paraula en un verb mitjançant derivació o habilitació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: verbalitzo, verbalitza, verbalitzem

#### Traduccions

* Anglès: verbalize $^{(en)}$
* Castellà: verbalizar $^{(es)}$
* Esperanto: vortigi $^{(eo)}$, vortumi $^{(eo)}$
* Italià: verbalizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·lit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# verbalitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bə.ɫi.d͡zəˈɾan/, balear /vəɾ.bə.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ber.βa.ɫi.d͡zaˈɾan/ valencià /veɾ.ba.ɫi.zaˈɾan/, /beɾ.βa.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

verbalitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de verbalitzar.
# verbalitzable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bə.ɫiˈd͡zab.bɫə/, /bər.bə.ɫiˈd͡za.βɫə/ balear /vəɾ.bə.ɫiˈd͡zab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /ber.βa.ɫiˈd͡zab.bɫe/, /beɾ.βa.ɫiˈd͡za.βɫe/ valencià /veɾ.ba.ɫiˈza.bɫe/, /beɾ.βa.ɫiˈza.βɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De verbalitzar i el sufix -ble.

### Adjectiu

verbalitzable inv. ‎(plural verbalitzables)
* Que pot ser verbalitzat.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·lit·za·ble (5)
# verbalitzam
## Català
### Verb

verbalitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de verbalitzar.
# verbalitzables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.bə.ɫiˈd͡zab.bɫəs/, /bər.bə.ɫiˈd͡za.βɫəs/ balear /vəɾ.bə.ɫiˈd͡zab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /ber.βa.ɫiˈd͡zab.bɫes/, /beɾ.βa.ɫiˈd͡za.βɫes/ valencià /veɾ.ba.ɫiˈza.bɫes/, /beɾ.βa.ɫiˈza.βɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

verbalitzables inv. pl.
* Forma plural de verbalitzable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ba·lit·za·bles (5)
# verbalitzara
## Català
### Verb

verbalitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verbalitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb verbalitzar.
# venjàs
## Català
### Verb

venjàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb venjar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb venjar.
# venjàsseu
## Català
### Verb

venjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb venjar.
# venjàssim
## Català
### Verb

venjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb venjar.
# venjà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɲˈʒa/, balear /vəɲˈʒa/ Occidental: nord-occidental /beɲˈd͡ʒa/ valencià /veɲˈd͡ʒa/, /beɲˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

venjà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de venjar.