OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alabar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɫəˈβa/ Occidental: nord-occidental /a.ɫaˈβa/ valencià /a.ɫaˈbaɾ/, /a.ɫaˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: alabà, elevà, elevar
   * Etimologia: Del castellà alabar, segle XVI.

### Verb

alabar trans., intr. pron. ‎(pronominal alabar-se)
* Lloar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: alabo, alaba, alabem

#### Derivats

* alabança

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bar (3)
* Anagrames: alarba, albarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.laˈβaɾ\
       Americà: alt /a.laˈbaɾ/, baix \a.laˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

alabar trans., pron. ‎(pronominal alabarse, present alabo, passat alabé, futur alabaré)
* alabar, lloar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bar (3)
* Anagrames: abalar, balara
# alabaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɫaˈβa.jes/

### Verb

alabaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alabar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] alabaves.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·ba·ies (4)
* Anagrama: esbalaïa
# alabam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫəˈβam/
   * Rimes: -am

### Verb

alabam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alabar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] alabem o alabam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·la·bam (3)
* Anagrames: ablama, ablamà
# allargassaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎər.ɡə.səˈɾi.əw/, occidental /a.ʎaɾ.ɣa.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

allargassaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allargassar.
# allargassava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎər.ɡəˈsa.βə/, balear /ə.ʎəɾ.ɣəˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʎar.ɣaˈsa.βa/ valencià /a.ʎaɾ.ɣaˈsa.va/, /a.ʎaɾ.ɣaˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

allargassava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allargassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allargassar.
# allargassasses
## Català
### Verb

allargassasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassassis
## Català
### Verb

allargassassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassassen
## Català
### Verb

allargassassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassassin
## Català
### Verb

allargassassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargassar.
# allargassau
## Català
### Verb

allargassau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allargassar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allargassar.
# amarguejassis
## Català
### Verb

amarguejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.
# amarguejau
## Català
### Verb

amarguejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amarguejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amarguejar.
# amarguejassen
## Català
### Verb

amarguejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.
# amarguejasses
## Català
### Verb

amarguejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.
# amarguejassin
## Català
### Verb

amarguejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarguejar.
# amarguejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mər.ɡə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣe.ʒaˈɾi.ew/, valencià /a.maɾ.ɣe.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amarguejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amarguejar.
# amarguejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mər.ɡə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.mar.ɣe.ʒaˈɾe/, valencià /a.maɾ.ɣe.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amarguejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amarguejar.
# alarmako
## Basc
### Nom

alarmako
* genitiu locatiu definit singular de alarma
# alarmaia
## Català
### Verb

alarmaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alarmar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alarmar.
# alarmaies
## Català
### Verb

alarmaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de alarmar.
# alarmam
## Català
### Verb

alarmam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alarmar.
# alarmant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫərˈman/ balear /ə.ɫəɾˈmant/, /ə.ɫərˈman/ Occidental: nord-occidental /a.ɫarˈman/ valencià /a.ɫaɾˈmant/, /a.ɫaɾˈman/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De alarmar.

### Adjectiu

alarmant inv. ‎(plural alarmants)
* Dit d'una situació dolenta que pot empitjorar, o bé d'una situació de perill creixent.

#### Traduccions

* Alemany: alarmierend $^{(de)}$
* Anglès: alarming $^{(en)}$
* Castellà: alarmante $^{(es)}$
* Francès: alarmant $^{(fr)}$
* Italià: allarmante $^{(it)}$
* Rus: тревожный $^{(ru)}$ ‎(trevojni)

### Verb

alarmant
* Gerundi del verb alarmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lar·mant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alarman
## Basc
### Nom

alarman
* inessiu definit singular de alarma
# alarmada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫərˈma.ðə/, occidental /a.ɫaɾˈma.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

alarmada
* Participi femení singular del verb alarmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lar·ma·da (4)
* Anagrama: ramalada
# alarmades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫərˈma.ðəs/, occidental /a.ɫaɾˈma.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

alarmades
* Participi femení plural del verb alarmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lar·ma·des (4)
* Anagrama: ramalades
# alarmaien
## Català
### Verb

alarmaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alarmar.
# alarmak
## Basc
### Nom

alarmak
* absolutiu definit plural de alarma
* ergatiu definit singular de alarma
* ergatiu indefinit de alarma
# alloquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔ.kin/, occidental /aˈʎɔ.kin/
   * Rimes: -ɔkin

### Verb

alloquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que ells/elles/vostès] s'alloquin o s'alloquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allocar.
    Alloquin-se o alloquen-se [ells/elles/vostès].
# alloquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎɔ.kis/, occidental /aˈʎɔ.kis/
   * Rimes: -ɔkis
   * Homòfon: alloqui's

### Verb

alloquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allocar-se.
    [Que tu] t'alloquis o t'alloques; [tu] no t'alloquis o t'alloques.
# allors
## Català
### Nom

allors m. pl.
* Forma plural de allor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llors (2)
* Anagrames: llaors, rollàs, sollar
# alloquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈke.səm/ balear /ə.ʎoˈke.səm/, /ə.ʎuˈke.səm/ Occidental: /a.ʎoˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alloquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Nosaltres] ens alloquéssim, ens alloquéssem, ens allocàssem, ens allocàssim o ens allocàrem.
# alloquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈke.səw/ balear /ə.ʎoˈke.səw/, /ə.ʎuˈke.səw/ Occidental: /a.ʎoˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alloquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Vosaltres/vós] us alloquéssiu, us alloquésseu, us allocàsseu, us allocàssiu o us allocàreu.
# alloquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈke.siw/, occidental /a.ʎoˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alloquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Vosaltres/vós] us alloquéssiu, us alloquésseu, us allocàsseu, us allocàssiu o us allocàreu.
# alloquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈki/, occidental /a.ʎoˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

alloquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de allocar.
    [Jo] alloquí o vaig allocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·quí (3)
* Anagrama: alquilo
# alloqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈkes/, occidental /a.ʎoˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

alloqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Jo] m'alloqués, m'allocàs o m'allocara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Ell/ella/vostè] s'alloqués, s'allocàs o s'allocara.
# alloquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈke.sim/, occidental /a.ʎoˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alloquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Nosaltres] ens alloquéssim, ens alloquéssem, ens allocàssem, ens allocàssim o ens allocàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·qués·sim (4)
* Anagrames: amollesquis, amollisques
# allor
## Català

   * Etimologia: Variant de llor.

### Nom

allor m. ‎(plural allors)
* (alguerès) llorer

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llor (2)
* Anagrames: llaor, lloar, Llorà, rallo, Ralló, rolla $^{(revers)}$, rollà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
# al·lotejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.təˈʒa/, /ə.ɫu.təˈʒa/ balear /əɫ.ɫo.təˈd͡ʒa/, /əɫ.ɫu.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫo.teˈʒa/, /a.ɫo.teˈʒa/ valencià /aɫ.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/, /a.ɫo.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: al·lotejà
   * Etimologia: De al·lot i el sufix -ejar.

### Verb

al·lotejar intr.
* (mallorquí, menorquí) Comportar-se com un al·lot sense ser-ho.

#### Sinònims

* criaturejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: al·lotejo, al·loteja, al·lotegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: muchachear $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lo·te·jar (4)
* Anagrames: allotjaré, llotejara, llotejarà, taral·lejo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# al·lotejaren
## Català
### Verb

al·lotejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de al·lotejar.
# al·lotejam
## Català
### Verb

al·lotejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de al·lotejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lo·te·jam (4)
* Anagrama: malaltejo
# al·lotejares
## Català
### Verb

al·lotejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de al·lotejar.
# al·loteja
## Català
### Verb

al·loteja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de al·lotejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb al·lotejar.
# al·lotejaran
## Català
### Verb

al·lotejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de al·lotejar.
# amalgamazioko
## Basc
### Nom

amalgamazioko
* genitiu locatiu definit singular de amalgamazio
# amalgamaziora
## Basc
### Nom

amalgamaziora
* al·latiu definit singular de amalgamazio
# amalgamazioraino
## Basc
### Nom

amalgamazioraino
* terminatiu definit singular de amalgamazio
# amalgamaziorentzat
## Basc
### Nom

amalgamaziorentzat
* benefactiu indefinit de amalgamazio
# amalgamaziorik
## Basc
### Nom

amalgamaziorik
* partitiu indefinit de amalgamazio
# amalgamaziorantz
## Basc
### Nom

amalgamaziorantz
* al·latiu direccional definit singular de amalgamazio
# amalgamaziorekin
## Basc
### Nom

amalgamaziorekin
* comitatiu indefinit de amalgamazio
# amalgamazioren
## Basc
### Nom

amalgamazioren
* genitiu indefinit de amalgamazio
# amalgamaziorengatik
## Basc
### Nom

amalgamaziorengatik
* causal indefinit de amalgamazio
# amalgamaziori
## Basc
### Nom

amalgamaziori
* datiu indefinit de amalgamazio
# alas izquierdas
## Castellà
### Nom

alas izquierdas f. pl.
* forma plural de ala izquierda
# alassen
## Català
### Verb

alassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alar.
# alas abiertos
## Castellà
### Nom

alas abiertos m. pl.
* forma plural de ala abierto
# alas derechas
## Castellà
### Nom

alas derechas f. pl.
* forma plural de ala derecha
# alas abiertas
## Castellà
### Nom

alas abiertas f. pl.
* forma plural de ala abierta
# alaskalom
## Suec

   * Etimologia: De Alaska ‎(«regió nord-americana») i lom ‎(«calàbria»).

### Nom

alaskalom c. ‎(singular definit alaskalommen, plural indefinit alaskalommar, plural definit alaskalommarna)
* (ornitologia) calàbria del Pacífic (Gavia pacifica)

#### Sinònims

* pacifiklom
* stillahavslom

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# alasse
## Italià
### Verb

alasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de alare
# alas cerradas
## Castellà
### Nom

alas cerradas f. pl.
* forma plural de ala cerrada
# alas cerrados
## Castellà
### Nom

alas cerrados m. pl.
* forma plural de ala cerrado
# alassero
## Italià
### Verb

alassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de alare
# amararies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.ma.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amararies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·ri·es (5)
* Anagrama: arrasàiem
# amarares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɾa.ɾəs/, occidental /a.maˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

amarares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amarar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·res (4)
* Anagrama: ameraràs
# amararia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /a.ma.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amararia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amarar.
# amararien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /a.ma.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amararien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·ri·en (5)
* Anagrama: amarinaré
# amararan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾəˈɾan/, occidental /a.ma.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amararan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amarar.
# amararen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɾa.ɾən/, occidental /a.maˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

amararen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amarar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·ren (4)
* Anagrames: amanerar, ameraran
# amarareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɾəˈɾɛw/ balear /ə.mə.ɾəˈɾəw/, /ə.mə.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /a.ma.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amarareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amarar.
# amarara
## Català
### Verb

amarara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amarar.
# amarariva
## Català
### Verb

amarariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amarar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·ri·va (5)
* Anagrama: arraïmava
# ambita
## Italià
### Verb

ambita
* participi passat femení singular de ambire
# ambisexualities
## Anglès
### Nom

ambisexualities
* forma plural de ambisexuality
# ambissero
## Italià
### Verb

ambissero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de ambire
# ambiste
## Italià
### Verb

ambiste
* segona persona plural (voi) del passat de ambire
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ambire
# ambissimo
## Italià
### Verb

ambissimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de ambire
# ambite
## Italià
### Verb

ambite
* participi passat femení plural de ambire
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de ambire
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de ambire
# ambiti
## Italià
### Verb

ambiti
* participi passat masculí plural de ambire
# ambisse
## Italià
### Verb

ambisse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ambire
# ambissi
## Italià
### Verb

ambissi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de ambire
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ambire
# ambisti
## Italià
### Verb

ambisti
* segona persona singular (tu) del passat de ambire
# albergina
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βərˈʒi.nə/, occidental /aɫ.beɾˈd͡ʒi.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

albergina f. ‎(plural albergines)
* (valencià) albergínia

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·gi·na (4)
* Anagrama: ablagiren

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# albergos
## Català
### Verb

albergos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb albergar.
# albergo
## Català
### Verb

albergo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de albergar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb albergar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb albergar.
# albergs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈβɛrks/, occidental /aɫˈβɛrks/

### Nom

albergs m. pl.
* Forma plural de alberg.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bergs (2)
* Heterograma de 7 lletres (abeglrs)
* Anagrama: glabres
# alberge
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈβɛr.ʒə/, occidental /aɫˈβɛɾ.d͡ʒe/
   * Rimes: -ɛɾdʒe
   * Etimologia: Del prefix àrab al- (determinant) i del llatí pērsĭcu ‎(«préssec»).

### Nom

alberge m. ‎(plural alberges)
* Varietat de préssec primerenc i de mida petita.

#### Traduccions

* Anglès: peach $^{(en)}$ variety
* Castellà: albérchigo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·ge (3)
* Anagrames: belegar, blegaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alberges
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈβɛr.ʒəs/, occidental /aɫˈbɛɾ.d͡ʒes/

### Nom

alberges m. pl.
* Forma plural de alberge.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·ges (3)
* Anagrames: àlgebres, blegares
# albergavo
## Català
### Verb

albergavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de albergar.
# alberginiera
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βər.ʒi.niˈe.ɾə/, occidental /aɫ.beɾ.d͡ʒi.niˈe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De albergínia i el sufix -era.

### Nom

alberginiera f. ‎(plural alberginieres)
* Planta de la família de les solanàcies (Solanum melongena) el fruit de la qual és l'albergínia.

#### Traduccions

* Alemany: Aubergine $^{(de)}$ f., Eierpflanze $^{(de)}$ f.
* Anglès: eggplant $^{(en)}$
* Italià: melanzana $^{(it)}$ f.
* Llatí: melongena $^{(la)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·gi·ni·e·ra (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# amiate
## Italià
### Verb

amiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de amare
# amicale
## Francès

   * Pronúncia: /a.miˈkal/

### Nom

amicale f. ‎(plural amicales)
* germandat (associació)

### Adjectiu

amicale f. ‎(plural amicales)
* forma femenina de amical

## Italià

   * Pronúncia: /a.miˈkaː.le/

### Adjectiu

amicale inv. ‎(plural amicali)
* amical

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·cà·le (4)
# amiaz
## Basc
### Nom

amiaz
* instrumental definit singular de ami
# amica
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

amica
* nominatiu i acusatiu definit singular de amică
# amicable
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæmɪkəbl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

amicable ‎(comparatiu more amicable, superlatiu most amicable)
* amistós, cordial, amigable

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# amicably
## Anglès

   * Etimologia: De amicable i el sufix -ly.

### Adverbi

amicably ‎(comparatiu more amicably, superlatiu most amicably)
* amistosament, cordialment, amigablement
# amicales
## Francès

   * Pronúncia: /a.miˈkal/

### Adjectiu

amicales f. pl.
* forma plural de amicale

### Nom

amicales f. pl.
* forma plural de amicale
# amicali
## Italià

   * Pronúncia: /a.miˈkaː.li/

### Adjectiu

amicali inv. pl.
* forma plural de amicale
# ambrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɾat/, occidental /amˈbɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De ambre i el sufix -at.

### Adjectiu

ambrat m. ‎(femení ambrada, plural masculí ambrats, plural femení ambrades)
* De color ambre.

#### Traduccions

* Anglès: amber $^{(en)}$
* Castellà: ámbar $^{(es)}$
* Francès: ambré $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·brat (2)
* Anagrama: bramat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ambosta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈbɔs.tə/ Occidental: nord-occidental /amˈbɔs.ta/ valencià /amˈbɔs.ta/, /amˈbɔs.tɔ/
   * Rimes: -ɔsta
   * Etimologia: Del llatí vulgar *ambosta, del gàl·lic *ambostā, del protocèltic *bostā ‎(«palmell») amb un prefix equivalent a ambi- ‎(«ambdós»), segle XVI.

### Nom

ambosta f. ‎(plural ambostes)
* almosta

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bos·ta (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB, DECat
# ambostes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɔs.təs/, occidental /amˈbɔs.tes/
   * Rimes: -ɔstes

### Nom

ambostes f. pl.
* Forma plural de ambosta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bos·tes (3)
* Anagrames: botàssem, embossat, tombessa
# amborum
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈboː.rʊm/

### Adjectiu

ambōrum
* genitiu masculí singular de ambō
* genitiu neutre singular de ambō
# ambos
## Anglès
### Nom

ambos
* forma plural de ambo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈam.bos/, meridional /ˈam.boh/
       Americà: alt /ˈam.b(o)s/, baix /ˈam.boh/, austral /ˈam.bos/
   * Rimes: -ambos

### Adjectiu

ambos ‎(femení ambas)
* ambdós

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bos (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈam.boːs/

### Adjectiu

ambōs
* acusatiu masculí singular de ambō
# ambre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈam.bɾə/, occidental /ˈam.bɾe/
   * Etimologia: De l'àrab عَنْبَر ‎(ánbar, «ambre gris de catxalot»), segle XIV.

### Nom

ambre m. ‎(plural ambres)
* (obsolet) ambre gris
* Resina fòssil translúcida, de color groc o marró, usada en joieria.
* (invariable) Color groguenc ataronjat com la resina groga.
    #FFBF00

#### Derivats

* ambrat

#### Traduccions

* Anglès: amber $^{(en)}$
* Castellà: ámbar $^{(es)}$
* Francès: ambre $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bre (2)
* Anagrames: barem, brame, brema, mabre

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ambones
## Anglès
### Nom

ambones
* forma plural de ambo
# amistançà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.tənˈsa/, occidental /a.mis.tanˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

amistançà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çà (4)
# amistançàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mis.tənˈsa.ɾəm/, occidental /a.mis.tanˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amistançàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amistançar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amistançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tan·çà·rem (5)