OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ambiției
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

ambiției
* genitiu i datiu definit singular de ambiție
# ambițiile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

ambițiile
* nominatiu i acusatiu definit plural de ambiție
# ambițiilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

ambițiilor
* genitiu i datiu definit plural de ambiție
# ambla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈam.bɫə/, occidental /ˈam.bɫa/

### Verb

ambla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amblar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla (2)
* Anagrames: ablam, balma, balmà
# amblada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫa.ðə/, occidental /amˈbɫa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

amblada
* Participi femení singular del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·da (3)
* Anagrama: balmada
# amblades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫa.ðəs/, occidental /amˈbɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

amblades
* Participi femení plural del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·des (3)
* Anagrames: balmades, semblada
# alquiléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kiˈɫe.səm/, occidental /aɫ.kiˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alquiléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquilar.
# alquilí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kiˈɫi/, occidental /aɫ.kiˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

alquilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alquilar.
# alquimias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /alˈki.mjas/, meridional /alˈki.mjah/
       Americà: alt /alˈki.m(ja)s/, baix /alˈki.mjah/, austral /alˈki.mjas/
   * Rimes: -imjas

### Nom

alquimias f. pl.
* forma plural de alquimia
# alquilésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kiˈɫe.səw/, occidental /aɫ.kiˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alquilésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquilar.
# alquiléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kiˈɫe.sim/, occidental /aɫ.kiˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alquiléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquilar.
# alquimia
## Castellà

   * Pronúncia: /alˈki.mja/
   * Rimes: -imja

### Nom

alquimia f. ‎(plural alquimias)
* alquímia

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·qui·mia (3)
# alquimistas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /al.kiˈmis.tas/, meridional /al.kiˈmih.tah/
       Americà: alt /al.kiˈmis.t(a)s/, baix /al.kiˈmih.tah/, austral /al.kiˈmih.tas/
   * Rimes: -istas

### Nom

alquimistas m. f. pl.
* forma plural de alquimista
# alquiléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kiˈɫe.siw/, occidental /aɫ.kiˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alquiléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquilar.
# alquimista
## Català

   * Pronúncia: (masculí) oriental /əɫ.kiˈmis.tə/, occidental /aɫ.kiˈmis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení) oriental /əɫ.kiˈmis.tə/, occidental /aɫ.kiˈmis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De alquímia i el sufix -ista, segle XIV.

### Nom

alquimista m. f. ‎(plural alquimistes)
* Persona que es dedicava a l'alquímia.

#### Traduccions

* Alemany: Alchemist $^{(de)}$ m.
* Anglès: alchemist $^{(en)}$
* Castellà: alquimista $^{(es)}$
* Francès: alchimiste $^{(fr)}$
* Italià: alchimista $^{(it)}$
* Neerlandès: alchemist $^{(nl)}$ m.
* Polonès: alchemik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: alquimista $^{(pt)}$ m. f.
* Rus: алхи́мик $^{(ru)}$ m. ‎(alkhímik)
* Suec: alkemist $^{(sv)}$ c.
* Alemany: Alchemist
* Anglès: alchemist
* Àrab: خيميائي
* Armeni: ալքիմիկոս
* Asturià: alquimista
* Basc: alkimista
* Belarús: алхімік
* Castellà: alquimista
* Coreà: 연금술사
* Coreà: 련금술사 $^{(ko-kp)}$
* Còrnic: alkemydh
* Danès: alkymist
* Eslovac: Alchymista
* Eslovè: alkimist
* Esperanto: alkemiisto
* Estonià: alkeemik
* Finès: alkemisti
* Francès: alchimiste
* Gallec: alquimista
* Gal·lès: alchemydd
* Grec: αλχημιστής
* Hebreu: אלכימאי
* Hongarès: alkimista
* Ídix: אלכעמיסט
* Interlingua: alchimista
* Irlandès: ailceimiceoir
* Italià: alchimista
* Japonès: 錬金術師
* Kurd: sîmyager
* Kurd: sîmyager $^{(ku-latn)}$
* Lingua franca nova: alcimiciste $^{(lfn)}$
* Lituà: alchemikas
* Llatí: alchemista
* Luxemburguès: Alchimist
* Maltès: alkimist
* Manx: far-chemmigagh
* Neerlandès: alchemist
* Noruec (bokmål): alkymist
* Polonès: alchemik
* Portuguès: alquimista
* Portuguès brasiler: alquimista $^{(pt-br)}$
* Romanès: alchimist
* Rus: алхимик
* Sami d'Inari: alkemist $^{(smn)}$
* Sami septentrional: alkemista $^{(se)}$
* Sami skolt: alkemistt $^{(sms)}$
* Serbi: алхемичар
* Serbi: алхемичар $^{(sr-ec)}$
* Serbi: alhemičar $^{(sr-el)}$
* Suec: alkemist
* Tàtar: әлхимик
* Txec: alchymista
* Ucraïnès: алхімік
* Urdú: کیمیا گر
* Vietnamita: nhà giả kim
* Volapük: lalkiman
* Xinès: 鍊金術士
* Xinès: 鍊金術士 $^{(zh-hant)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·qui·mis·ta (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /al.kiˈmis.ta/, meridional /al.kiˈmih.ta/
       Americà: alt /al.kiˈmis.t(a)/, baix /al.kiˈmih.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

alquimista m. f. ‎(plural alquimistas)
* alquimista

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·qui·mis·ta (4)
# alumenéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.səm/, occidental /a.ɫu.meˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alumenéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lu·me·nés·sem (5)
* Anagrama: malmenésseu
# alumin
## Albanès

   * Pronúncia: (pendent)

### Nom

alumin
* Alumini (metall, element químic).
# alumenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫu.məˈna.βəw/, balear /ə.ɫu.məˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɫu.meˈna.βew/ valencià /a.ɫu.meˈna.vew/, /a.ɫu.meˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alumenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alumenar.
# alumenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.siw/, occidental /a.ɫu.meˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alumenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# alumení
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈni/, occidental /a.ɫu.meˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

alumení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lu·me·ní (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeilmnu)
* Anagrama: lamineu
# alumenés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈnes/, occidental /a.ɫu.meˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

alumenés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# alumenéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.sim/, occidental /a.ɫu.meˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alumenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lu·me·nés·sim (5)
* Anagrama: malmenéssiu
# alumiini
## Finès

   * Pronúncia: /ˈɑluˌmiːni/

### Nom

alumiini
* alumini
# alumiinium
## Estonià
### Nom

alumiinium
* Alumini (metall, element químic).
# alumenésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫu.məˈne.səw/, occidental /a.ɫu.meˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alumenésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alumenar.
# amenaçariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ma.na.saˈɾi.va/

### Verb

amenaçariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amenaçar.
    Forma algueresa per [jo] amenaçaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amenaçar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] amenaçaria.
# amenaçaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nə.səˈɾe/, occidental /a.me.na.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amenaçaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amenaçar.
# amenaçarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.mə.nə.səˈɾa/, occidental /a.me.na.saˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amenaçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amenaçar.
# amenaçaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.mə.nə.səˈɾas/, occidental /a.me.na.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amenaçaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amenaçar.
# amenaçariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ma.na.saˈɾi.van/

### Verb

amenaçariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amenaçar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] amenaçarien.
# amenaçarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ma.na.saˈɾi.vas/

### Verb

amenaçarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amenaçar.
    Forma algueresa per [tu] amenaçaries.
# amenaçaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nə.səˈɾi.əs/, occidental /a.me.na.saˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amenaçaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amenaçar.
# amenaçaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.nə.səˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.me.na.saˈɾi.ɛw/, valencià /a.me.na.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amenaçaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amenaçar.
# anarkismoengatik
## Basc
### Nom

anarkismoengatik
* causal definit plural de anarkismo
# anarkismoetako
## Basc
### Nom

anarkismoetako
* genitiu locatiu definit plural de anarkismo
# anarkismoetan
## Basc
### Nom

anarkismoetan
* inessiu definit plural de anarkismo
# anarkismoetaraino
## Basc
### Nom

anarkismoetaraino
* terminatiu definit plural de anarkismo
# anarkismoetatik
## Basc
### Nom

anarkismoetatik
* ablatiu definit plural de anarkismo
# anarkismok
## Basc
### Nom

anarkismok
* ergatiu indefinit de anarkismo
# anarkismoez
## Basc
### Nom

anarkismoez
* instrumental definit plural de anarkismo
# anarkismoentzat
## Basc
### Nom

anarkismoentzat
* benefactiu definit plural de anarkismo
# anarkismoetara
## Basc
### Nom

anarkismoetara
* al·latiu definit plural de anarkismo
# anarkismoetarantz
## Basc
### Nom

anarkismoetarantz
* al·latiu direccional definit plural de anarkismo
# alàssiu
## Català
### Verb

alàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alar.
# alç
## Català
### Verb

alç
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alçar.

## Català antic
### Verb

alç
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de alçar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de alçar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de alçar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de alçar
# alça, Pilili
## Català
### Interjecció

alça, Pilili!
* (València) Forma alternativa de alça, Manela.
# alçada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈsa.ðə/, occidental /aɫˈsa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De alçar, segle XVII.

### Nom

alçada f. ‎(plural alçades)
* Alçària d’una persona o animal.
* alçària

#### Sinònims

* talla (persones o animals)
* estatura (persones)

#### Traduccions

* Alemany: Höhe $^{(de)}$ f.
* Anglès: tallness $^{(en)}$
* Castellà: estatura $^{(es)}$
* Esperanto: alteco $^{(eo)}$
* Francès: taille $^{(fr)}$

### Adjectiu

alçada f. ‎(plural alçades)
* Forma femenina de alçat.

### Verb

alçada
* Participi femení singular del verb alçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# alàsseu
## Català
### Verb

alàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alar.
# alàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫa.βəw/, balear /əˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /aˈɫa.βew/ valencià /aˈɫa.vew/, /aˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·là·veu (3)
* Anagrames: avaleu, avalue
# alça
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaɫ.sə/, occidental /ˈaɫ.sa/
   * Rimes: -alsa
   * Etimologia: De alçar, segle XIX.

### Nom

alça f. ‎(plural alces)
* Acció de dur a un nivell superior.
* Augment de preu.
* Element que serveix per alçar-ne un altre.

#### Traduccions

* Anglès: rise $^{(en)}$
* Castellà: alza $^{(es)}$ f.
* Francès: hausse $^{(fr)}$ f.

### Interjecció

alça
* Expressió de sorpresa, d’admiració.

#### Sinònims

* (sorpresa) ah, ara pla, bo, bufa, collons, com, Déu meu, eu, fotre, hòstia, no fotis, oh, oi, oidà, redeu, Reina santíssima, tafoi, ual·la, uau, vaja, valga'm Déu, vatua
* (admiració) carall, collons, cony, eu, fotre, hòstia, jesús, mosca, oh, redeu, renoi, tira, ual·la, vaja, xe

#### Traduccions

* Anglès: wow $^{(en)}$
* Castellà: guau $^{(es)}$
* Francès: oh là là $^{(fr)}$

### Verb

alça
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alçar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ça (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Català antic
### Verb

alça
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de alçar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de alçar
# alça, Manela
## Català

   * Etimologia: Crit d’entusiasme per la ballarina Manuela Perea, molt popular a Barcelona durant els anys 1859-1870.

### Interjecció

alça, Manela
* Expressió de sorpresa o desacord.

#### Variants

* alça, Pilili

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# alàssim
## Català
### Verb

alàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alar.
# alàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɫa.βəm/, balear /əˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /aˈɫa.βem/ valencià /aˈɫa.vem/, /aˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

alàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·là·vem (3)
* Anagrama: avalem
# anisava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.niˈza.βə/, balear /ə.niˈza.və/ Occidental: nord-occidental /a.niˈza.βa/ valencià /a.niˈza.va/, /a.niˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

anisava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anisar.
# anisat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.niˈzat/, occidental /a.niˈzat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De anís.

### Adjectiu

anisat m. ‎(femení anisada, plural masculí anisats, plural femení anisades)
* Compost o adobat amb anís.

#### Traduccions

* Castellà: anisado $^{(es)}$ m.
* Francès: anisé $^{(fr)}$
* Llatí: aniso $^{(la)}$ conditus

### Nom

anisat m. ‎(plural anisats)
* Licor d'anís.

### Verb

anisat
* Participi masculí singular del verb anisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·sat (3)
* Anagrames: aïnats, atansi, atansí, tanasi, tisana

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anisats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.niˈzats/, occidental /a.niˈzats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

anisats m. pl.
* Forma plural de anisat.

### Nom

anisats m. pl.
* Forma plural de anisat.

### Verb

anisats
* Participi masculí plural del verb anisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·sats (3)
* Anagrama: atansis
# anisassin
## Català
### Verb

anisassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.
# anisaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.niˈza.βən/, balear /ə.niˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /a.niˈza.βen/ valencià /a.niˈza.ven/, /a.niˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anisaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anisar.
# anisassen
## Català
### Verb

anisassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.
# anar amb el lliri a la mà
## Català

   * Etimologia: Usat sovint pels pintors clàssics com a símbol de puresa.

### Verb

anar amb el lliri a la mà
* Ser innocent, especialment en les relacions socials.

#### Traduccions

* Anglès: be naive $^{(en)}$
* Castellà: con el corazón en la mano $^{(es)}$
* Francès: naïf comme une oie blanche $^{(fr)}$ (ingenu com una oca blanca)
* Italià: fare il santarellino $^{(it)}$ (fer el beat)
# anar bé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˌnaˈβe/ Occidental: nord-occidental /aˌnaˈβe/, valencià /aˌnaɾˈbe/

### Verb

anar bé
* Anar de bona manera, en bona situació.

#### Variants

* anar bo (balear)

#### Traduccions

* Castellà: ir $^{(es)}$ bien
* Francès: aller $^{(fr)}$ bien
* Italià: andar $^{(it)}$ bene
* Llatí: bene $^{(la)}$ sese habere

### Miscel·lània

* Anagrama: nabera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# anar a rossegons
## Català
### Verb

anar a rossegons
* Anar alguna cosa per terra sense menyspreament o descuit.

#### Traduccions

* Castellà: rodar $^{(es)}$
* Francès: rouler $^{(fr)}$
* Italià: andar $^{(it)}$ a vanvera
* Llatí:pessumdari $^{(la)}$

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar bo
## Català
### Verb

anar bo
* (balear) Forma alternativa de anar bé.

### Miscel·lània

* Anagrama: abonar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# anar a menys
## Català
### Verb

anar a menys
* Anar decaient el seu estat.

#### Traduccions

* Castellà: retrasar $^{(es)}$, ir $^{(es)}$ a menos
* Francès: déchoir $^{(fr)}$ de sa fortune

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# anar a raure
## Català
### Verb

anar a raure intr.
* Acabar sense voler en un lloc.

#### Sinònims

* anar a espetegar, fer cap

#### Traduccions

* Anglès: end up $^{(en)}$
* Castellà: ir a parar $^{(es)}$
* Francès: être passé $^{(fr)}$
* Italià: diventare $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF
# anar a tomballons
## Català
### Verb

anar a tomballons
* Rodolar, caure per algun declivi.
* Ensopegar amb freqüència i violència.

#### Traduccions

* Castellà: rodar $^{(es)}$
* Francès: rouler $^{(fr)}$
* Italià: rotolare $^{(it)}$, voltolare $^{(it)}$
* Llatí: in præceps cadere
* Castellà: trompicar $^{(es)}$
* Francès: broncher $^{(fr)}$ souvent
* Llatí: cæspitare $^{(la)}$

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar amb
## Català
### Verb

anar amb
* Tenir o portar allò que el nom que segueix significa.
    anar amb encert, amb por, etc..

#### Derivats

* Anar amb algú: ser de la seva part, estar al seu favor.

#### Traduccions

* Castellà: ir $^{(es)}$ con, andar $^{(es)}$ con
* Francès: agir $^{(fr)}$ avec
* Italià: operare $^{(it)}$, procedere $^{(it)}$
* Castellà: ir con alguien
* Francès: prendre $^{(fr)}$ le parti de quelqu'un
* Italià: convenire $^{(it)}$, esser della stessa opinione, esser concorde, concordare $^{(it)}$, star d'accordo

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# anar cap per mans
## Català

   * Etimologia: De l'àmbit dels negocis: on cap és «finalitat, objectiu de producció» i mans són «la mà d'obra, els recursos emprats».

### Verb

anar cap per mans
* Conformar-se a no tenir pèrdues en un negoci.
* Restar ajustat un càlcul de previsió.

#### Traduccions

* Castellà: las gallinas que entran por las que salen $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# anar a mal borràs
## Català
### Verb

anar a mal borràs
* Anar malament, decaure en fortuna, en salut.

#### Traduccions

* Anglès: go south $^{(en)}$, go downhill $^{(en)}$
* Castellà: andar de capa caída $^{(es)}$, ir de mal en peor $^{(es)}$
* Francès: aller à vau-l'eau $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF
# apassa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpa.sə/, occidental /aˈpa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

apassa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apassar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apassar.
# apassaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈsa.ɾən/, occidental /a.paˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apassaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apassar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassar.
# apassara
## Català
### Verb

apassara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apassar.
# apassaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.səˈɾan/, occidental /a.pa.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apassaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apassar.
# apasioné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.pa.sjoˈne/
       Americà: alt /a.p(a).sjoˈne/, baix /a.pa.sjoˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

apasioné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb apasionar
# amidés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈðes/, occidental /a.miˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

amidés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Jo] amidés, amidàs o amidara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Ell/ella/vostè] amidés, amidàs o amidara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dés (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeims)
* Anagrames: desmai, mediàs
# amidéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈðe.sim/, occidental /a.miˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amidéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Nosaltres] amidéssim, amidéssem, amidàssem, amidàssim o amidàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dés·sim (4)
* Anagrama: mediàssim
# amie
## Francès

   * Pronúncia: /a.mi/
   * Homòfons: ami, amies, amis

### Nom

amie f. ‎(plural amies)
* forma femenina de ami

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mie (2)
* Anagrames: aime, aimé, Aimé
# amiei
## Basc
### Nom

amiei
* datiu definit plural de ami
# amidéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈðe.səm/, occidental /a.miˈðe.sem/
       Informal: /a.miˈðe.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

amidéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Nosaltres] amidéssim, amidéssem, amidàssem, amidàssim o amidàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dés·sem (4)
* Anagrama: mediàssem
# amidéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈðe.siw/, occidental /a.miˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amidéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Vosaltres/vós] amidéssiu, amidésseu, amidàsseu, amidàssiu o amidàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dés·siu (4)
* Anagrama: mediàssiu
# amidésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈðe.səw/, occidental /a.miˈðe.sew/
       Informal: /a.miˈðe.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

amidésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Vosaltres/vós] amidéssiu, amidésseu, amidàsseu, amidàssiu o amidàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dés·seu (4)
* Anagrama: mediàsseu
# amidí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈði/, occidental /a.miˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

amidí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amidar.
    [Jo] amidí o vaig amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·dí (3)
* Anagrames: imida, midia
# amiek
## Basc
### Nom

amiek
* ergatiu definit plural de ami
# amiekin
## Basc
### Nom

amiekin
* comitatiu definit plural de ami