OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# distal
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɪs.təl/

### Adjectiu

distal ‎(comparatiu more distal, superlatiu most distal)
* distal

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈtal/, meridional /dihˈtal/
       Americà: alt /d(i)sˈtal/, baix /dihˈtal/
   * Rimes: -al

### Adjectiu

distal inv. ‎(plural distales)
* (arqueologia) distal

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tal (2)
* Heterograma de 6 lletres (adilst)

### Vegeu també

* distal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# dissuasum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪs.sʊˈaː.sʊm/

### Verb

dissuāsum
* supí acusatiu de dissuadeo
# dissuadíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.siw/, occidental /di.su.aˈði.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

dissuadíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguésseu, dissuadiguéreu, dissuadísseu, dissuadíreu
# dissuadíveu
## Català
### Verb

dissuadíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguéveu, dissuadíeu
# dissuadíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.su.əˈði.səm/, occidental /di.su.aˈði.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

dissuadíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dissuadir.

#### Variants

* dissuadiguéssem, dissuadiguérem, dissuadíssim, dissuadírem
# detruontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈon.tojn/

### Verb

detruontojn
* acusatiu plural de detruonto
# detruotoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.toj/

### Verb

detruotoj
* forma plural de detruoto
# detruonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈon.ton/

### Verb

detruonton
* acusatiu de detruonto
# detruoto
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.to/

### Verb

detruoto ‎(plural detruotoj, acusatiu detruoton, plural acusatiu detruotojn)
* participi passiu nominal futur de detrui
# detruotaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.taj/

### Verb

detruotaj
* forma plural de detruota
# detruotan
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.tan/

### Verb

detruotan
* acusatiu de detruota
# detruotajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.tajn/

### Verb

detruotajn
* acusatiu plural de detruota
# detruote
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.te/

### Verb

detruote
* participi passiu adverbial futur de detrui
# detruos
## Esperanto

   * Pronúncia: /deˈtru.os/

### Verb

detruos
* futur de detrui
# detruota
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈo.ta/

### Verb

detruota ‎(plural detruotaj, acusatiu detruotan, plural acusatiu detruotajn)
* participi passiu futur de detrui
# disminuïsc
## Català
### Verb

disminuïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de disminuir.
# disminuïsquen
## Català
### Verb

disminuïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb disminuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·mi·nu·ïs·quen (5)
* Anagrama: disminuesquin
# disminuïgueu
## Català
### Verb

disminuïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /diz.mi.nuˈi.ɾəs/, occidental /diz.mi.nuˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

disminuïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de disminuir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuïsca
## Català
### Verb

disminuïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb disminuir.
# disminuïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /diz.mi.nuˈi.əs/, occidental /diz.mi.nuˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

disminuïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de disminuir.
# disminuïra
## Català
### Verb

disminuïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /diz.mi.nuˈi.ɾən/, occidental /diz.mi.nuˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

disminuïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de disminuir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
# duries
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈɾi.əs/, occidental /duˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

duries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ri·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (deirsu)
* Anagrames: esduir, redius, reduís, residu, seduir
# durklis
## Letó

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

durklis m.
* baioneta
# duro
## Català
### Verb

duro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de durar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb durar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb durar.

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈdu.ɾo/
   * Rimes: -uɾo

### Adjectiu

duro m. ‎(femení dura, plural masculí duros, plural femení duras)
* dur

### Nom

duro m. ‎(plural duros)
* cinc pessetes

### Verb

duro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb durar

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ro (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.roː/

### Adjectiu

dūrō
* datiu masculí singular de dūrus
* datiu neutre singular de dūrus
* ablatiu masculí singular de dūrus
* ablatiu neutre singular de dūrus
# durorum
## Llatí

   * Pronúncia: /duːˈroː.rʊm/

### Adjectiu

dūrōrum
* genitiu masculí plural de dūrus
* genitiu neutre plural de dūrus
# durin
## Català

   * Pronúncia: /ˈdu.ɾin/
   * Rimes: -uɾin

### Verb

durin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb durar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·rin (2)
* Anagrama: diürn
# duris
## Català

   * Pronúncia: /ˈdu.ɾis/
   * Rimes: -uɾis

### Verb

duris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb durar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈduː.riːs/

### Adjectiu

dūrīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de dūrus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de dūrus
# doliums
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdo.lju(m)s/, meridional /ˈdo.lju(m)h/
       Americà: alt /ˈdo.ljums/, baix /ˈdo.lju(m)h/, austral /ˈdo.lju(m)s/
   * Rimes: -oljums

### Nom

doliums m. pl.
* forma plural de dolium
# dollar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈʎa/ balear /doˈʎa/, /duˈʎa/ Occidental: nord-occidental /doˈʎa/ valencià /doˈʎaɾ/, /doˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: dollà
   * Etimologia: De doll.

### Verb

dollar intr.
* Rajar un líquid amb força.

#### Traduccions

* Anglès: stream $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·llar (2)
* Anagrames: lladro, lladró, Lladró, llorda

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# dolor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈɫo/ balear /doˈɫo/, /duˈɫo/ Occidental: nord-occidental /doˈɫo/ valencià /doˈɫoɾ/, /doˈɫo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí dolor, segle XII.

### Nom

dolor f. o m. ‎(plural dolors)
* Patiment, pena.
* Símptoma que presenta el cos quan s'alteren els receptors nerviosos per avisar d'un perill o mal, produint una sensació desagradable.

#### Notes

* Tradicionalment femení, avui és literari i predomini el masculí.

#### Derivats

* adolorar, adolorir, dolorejar

#### Sinònims

* angoixa
* desconsol, disgust, pena, penediment, pesar, recança, tristor
* desgràcia, pena, problema
* mal, burs

#### Traduccions

* Alemany: Leid $^{(de)}$ n., Schmerz $^{(de)}$ m.
* Anglès: pain $^{(en)}$
* Àrab: أَلَم‎ $^{(ar)}$ m. f.
* Armeni: ցավ $^{(hy)}$ ‎(txav)
* Basc: min $^{(eu)}$
* Belarús: боль $^{(be)}$ m. ‎(bol)
* Bengalí: ব্যথা $^{(bn)}$
* Castellà: dolor $^{(es)}$, sufrimiento $^{(es)}$
* Coreà: 아픔 $^{(ko)}$ ‎(apeum)
* Danès: smerte $^{(da)}$
* Eslovac: bolesť $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: bolečina $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: doloro $^{(eo)}$
* Estonià: valu $^{(et)}$
* Feroès: pína $^{(fo)}$ f.
* Finès: kipu $^{(fi)}$
* Francès: douleur $^{(fr)}$ f.
* Friülà: dolôr $^{(fur)}$
* Gallec: dor $^{(gl)}$ f.
* Georgià: ტკივილი $^{(ka)}$ ‎(tkívili)
* Grec: πόνος $^{(el)}$ m. ‎(ponos)
* Grec antic: ἄλγος $^{(grc)}$ n. ‎(álgos), ὀδύνη $^{(grc)}$ f. ‎(odýnē)
* Hebreu: כְּאֵב $^{(he)}$ m.
* Hindi: दर्द $^{(hi)}$, साल $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: fájdalom $^{(hu)}$
* Ido: doloro $^{(io)}$
* Indonesi: sakit $^{(id)}$
* Irlandès: pian $^{(ga)}$ f.
* Italià: dolore $^{(it)}$ m.
* Japonès: 痛み $^{(ja)}$
* Kazakh: ауру $^{(kk)}$ ‎(awrw/auru)
* Llatí: dolor $^{(la)}$ m.
* Llengua de signes catalana: DOLOR $^{(csc)}$
* Maltès: dulur $^{(mt)}$
* Neerlandès: pijn $^{(nl)}$ m. f.
* Occità: dolor $^{(oc)}$ m. f.
* Persa: درد $^{(fa)}$
* Polonès: ból $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: dor $^{(pt)}$ f.
* Quítxua: nanay $^{(qu)}$
* Retoromànic: dolur $^{(rm)}$ m.
* Romanès: durere $^{(ro)}$ f.
* Rus: боль $^{(ru)}$ f. ‎(bol)
* Sànscrit: पीडा $^{(sa)}$
* Suahili: umwa $^{(sw)}$
* Suec: smärta $^{(sv)}$ c.
* Tagal: sakit $^{(tl)}$
* Tai: ความเจ็บ $^{(th)}$
* Tàmil: வலி $^{(ta)}$
* Tigrinya: ቃንዛ $^{(ti)}$
* Txec: bolest $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: біль $^{(uk)}$ m. ‎(bil)
* Urdú: درد $^{(ur)}$ m.
* Wolof: metit $^{(wo)}$
* Xinès: 疼痛 $^{(zh)}$ ‎(téngtòng)
* Alemany: Schmerz $^{(de)}$ m.
* Anglès: ache $^{(en)}$
* Castellà: dolor $^{(es)}$
* Hindi: दर्द $^{(hi)}$, साल $^{(hi)}$ m.
* Llengua de signes catalana: MAL $^{(csc)}$
* Polonès: ból $^{(pl)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·lor (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia: /doˈloɾ/
   * Rimes: -oɾ
   * Etimologia: Del llatí dolor.

### Nom

dolor m. ‎(plural dolores)
* dolor

#### Relacionats

* doloroso

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·lor (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre dolor
# dolium
## Anglès
### Nom

dolium ‎(plural dolia)
* doli

### Vegeu també

* dolium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Castellà

   * Pronúncia: /doˈljum/
   * Rimes: -um

### Nom

dolium m. ‎(plural doliums)
* doli

#### Sinònims

* dolio

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·lium (2)
* Heterograma de 6 lletres (dilmou)

### Vegeu també

* dolium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# dollarvogel
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De dollar ‎(«dòlar») (unitat monetària dels Estats Units d'Amèrica) i vogel ‎(«ocell»), semi-manlleu de l'anglès dollarbird (també dollar roller), denominació inspirada per les marques característiques de les ales d'aquest ocell.

### Nom

dollarvogel m. ‎(plural dollarvogels)
* (ornitologia) gaig blau oriental (Eurystomus orientalis)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# dolo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.loː/
   * Etimologia: Del protoitàlic *dolaō, de l'arrel protoindoeuropea *delh₁- («tallar, separar»), cognat del verb doleō.

### Verb

dolō ‎(1a present$^?$), dolās ‎(2a present), dolāre ‎(infinitiu), dolāvī ‎(perfet), dolātum ‎(supí)
* tallar amb destral, jo tallo

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wortenbuch, 1959, p.194-196
# dolmen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɔɫ.mən/, occidental /ˈdɔɫ.men/
   * Etimologia: Del francès dolmen, segle XIX, del còrnic tolmen ‎(«forat de pedra») interpretat pel bretó taol ‎(«taula») i maen ‎(«pedra») que ha donat per calc taol-vaen. Encunyat per l'historiador i lingüista Théophile-Malo de La Tour d’Auvergne-Corret el 1796.

### Nom

dolmen m. ‎(plural dòlmens)
* Tomba megalítica prehistòrica formada per una pedra plana sostinguda per pedres verticals.

#### Traduccions

* Anglès: dolmen $^{(en)}$
* Castellà: dolmen $^{(es)}$ m.
* Danès: stendysse $^{(da)}$ m.
* Francès: dolmen $^{(fr)}$ m.
* Italià: dolmen $^{(it)}$
* Suec: dös $^{(sv)}$ c., stendös $^{(sv)}$ c.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dol·men (2)
* Heterograma de 6 lletres (delmno)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# dispiaciuta
## Italià
### Verb

dispiaciuta
* participi passat femení singular de dispiacere
# dispiacevo
## Italià
### Verb

dispiacevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de dispiacere
# dispiaciute
## Italià
### Verb

dispiaciute
* participi passat femení plural de dispiacere
# dispiaciuti
## Italià
### Verb

dispiaciuti
* participi passat masculí plural de dispiacere
# dispiacevi
## Italià
### Verb

dispiacevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dispiacere
# dispiaciti
## Italià
### Verb

dispiaciti
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de dispiacersi
# dispiaciuto
## Italià
### Verb

dispiaciuto m. ‎(femení dispiaciuta, plural masculí dispiaciuti, plural femení dispiaciute)
* participi passat masculí singular de dispiacere
# dispiaci
## Italià
### Verb

dispiaci
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de dispiacere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de dispiacere
# dispiaciamo
## Italià
### Verb

dispiaciamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de dispiacere
# dispiaciono
## Italià
### Verb

dispiaciono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de dispiacere
# destronàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈna.səm/ balear /dəs.tɾoˈna.səm/, /dəs.tɾuˈna.səm/ Occidental: /des.tɾoˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

destronàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Nosaltres] destronéssim, destronéssem, destronàssem, destronàssim o destronàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nàs·sem (4)
* Anagrames: demostrassen, mordentasses
# destronàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /dəs.tɾoˈna.sim/, /dəs.tɾuˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

destronàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Nosaltres] destronéssim, destronéssem, destronàssem, destronàssim o destronàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nàs·sim (4)
* Anagrames: demostrassin, mordentassis
# destronés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈnes/, occidental /des.tɾoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

destronés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Jo] destronés, destronàs o destronara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Ell/ella/vostè] destronés, destronàs o destronara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nés (3)
* Anagrama: sostendre
# destronésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈne.səw/, occidental /des.tɾoˈne.sew/
       Informal: /des.tɾoˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

destronésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Vosaltres/vós] destronéssiu, destronésseu, destronàsseu, destronàssiu o destronàreu.
# destronàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈna.səw/ balear /dəs.tɾoˈna.səw/, /dəs.tɾuˈna.səw/ Occidental: /des.tɾoˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

destronàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Vosaltres/vós] destronéssiu, destronésseu, destronàsseu, destronàssiu o destronàreu.
# destronéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈne.səm/, occidental /des.tɾoˈne.sem/
       Informal: /des.tɾoˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

destronéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Nosaltres] destronéssim, destronéssem, destronàssem, destronàssim o destronàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nés·sem (4)
* Anagrames: demostressen, mordentesses
# destronéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈne.sim/, occidental /des.tɾoˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

destronéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Nosaltres] destronéssim, destronéssem, destronàssem, destronàssim o destronàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nés·sim (4)
* Anagrames: demostressin, mordentessis
# destronàssiu
## Català

   * Pronúncia: balear /dəs.tɾoˈna.siw/, /dəs.tɾuˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

destronàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Vosaltres/vós] destronéssiu, destronésseu, destronàsseu, destronàssiu o destronàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nàs·siu (4)
* Anagrama: entossudiràs
# destronàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈna.βəm/ balear /dəs.tɾoˈna.vəm/, /dəs.tɾuˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /des.tɾoˈna.βɛm/, valencià /des.tɾoˈna.vem/
   * Rimes: -avem

### Verb

destronàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nà·vem (4)
* Anagrames: demostraven, mordentaves
# destronàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈna.βəw/ balear /dəs.tɾoˈna.vəw/, /dəs.tɾuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.tɾoˈna.βɛw/, valencià /des.tɾoˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

destronàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nà·veu (4)
* Anagrama: esternudavo
# dribbles
## Anglès
### Nom

dribbles
* forma plural de dribble

### Verb

dribbles
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de dribble

## Francès

   * Pronúncia: /dʁibl/

### Nom

dribbles m. pl.
* forma plural de dribble
# dribbles bas
## Francès
### Nom

dribbles bas m. pl.
* forma plural de dribble bas
# dribbles de débordement
## Francès
### Nom

dribbles de débordement m. pl.
* forma plural de dribble de débordement
# dribbles hauts
## Francès
### Nom

dribbles hauts m. pl.
* forma plural de dribble haut
# dribbler
## Francès

   * Pronúncia: /dʁiˈble/
   * Etimologia: De l'anglès dribble.

### Verb

dribbler
* (esports de pilota) driblar

#### Sinònims

* dribler

#### Conjugació
### Vegeu també

* dribbler. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dribbles en l'air
## Francès
### Nom

dribbles en l'air m. pl.
* forma plural de dribble en l'air
# dribbles longs
## Francès
### Nom

dribbles longs m. pl.
* forma plural de dribble long
# dribbleur
## Francès
### Nom

dribbleur m. ‎(plural dribbleurs, femení dribbleuse)
* (esports de pilota) driblador

#### Variants

* dribleur

### Vegeu també

* dribbleur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dribbles courts
## Francès
### Nom

dribbles courts m. pl.
* forma plural de dribble court
# dribbles d'attente
## Francès
### Nom

dribbles d'attente m. pl.
* forma plural de dribble d'attente
# délicatesses
## Francès

   * Pronúncia: /de.li.kaˈtɛs/

### Nom

délicatesses f. pl.
* forma plural de délicatesse
# délicats
## Francès

   * Pronúncia: /de.liˈka/

### Adjectiu

délicats m. pl.
* forma plural de délicat
# délimitation
## Francès

   * Pronúncia: /de.li.taˈsjɔ̃/

### Nom

délimitation f. ‎(plural délimitations)
* delimitació
# délinquance
## Francès

   * Pronúncia: /de.lɛ̃.kɑ̃s/
   * Etimologia: Del llatí dēlinquentia, de dēlinquēns.

### Nom

délinquance f. ‎(plural délinquances)
* delinqüència
# délégué adjoint
## Francès
### Nom

délégué adjoint m. ‎(plural délégués adjoints, femení déléguée adjointe)
* (esports de pilota) delegat de camp

#### Sinònims

* délégué au terrain

### Vegeu també

* délégué adjoint. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# délimitations
## Francès

   * Pronúncia: /de.li.mi.taˈsjɔ̃/

### Nom

délimitations f. pl.
* forma plural de délimitation
# délinquances
## Francès

   * Pronúncia: /de.lɛ̃ˈkɑ̃s/

### Nom

délinquances f. pl.
* forma plural de délinquance
# délicieuse
## Francès
### Adjectiu

délicieuse f. ‎(plural délicieuses)
* forma femenina de délicieux
# délinquance juvénile
## Francès
### Nom

délinquance juvénile f. ‎(plural délinquances juvéniles)
* delinqüència juvenil

### Vegeu també

* délinquance juvénile. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# délinquances juvéniles
## Francès
### Nom

délinquances juvéniles f. pl.
* forma plural de délinquance juvénile
# diffuseur
## Francès

   * Pronúncia: /di.fyˈzœʁ/

### Nom

diffuseur m. ‎(plural diffuseurs)
* difusor

### Vegeu també

* diffuseur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# diffusione
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪf.fʊ.sɪˈoː.nɛ/

### Nom

diffusiōne
* ablatiu singular de diffusiō
# diffusiones
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪf.fʊ.sɪˈoː.neːs/

### Nom

diffusiōnēs
* nominatiu plural de diffusiō
* vocatiu plural de diffusiō
* acusatiu plural de diffusiō
# diffusioni
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪf.fʊ.sɪˈoː.niː/

### Nom

diffusiōnī
* datiu singular de diffusiō
# diffusionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪf.fʊ.sɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

diffusiōnibus
* datiu plural de diffusiō
* ablatiu plural de diffusiō
# diffuseurs
## Francès

   * Pronúncia: /di.fyˈzœʁ/

### Nom

diffuseurs m. pl.
* forma plural de diffuseur
# diffusionem
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪf.fʊ.sɪˈoː.nɛm/

### Nom

diffusiōnem
* acusatiu singular de diffusiō
# diffusers
## Anglès
### Nom

diffusers
* forma plural de diffuser
# diffusion
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈfjuːʒən/

### Nom

diffusion ‎(plural diffusions)
* difusió

## Francès

   * Pronúncia: /di.fy.zjɔ̃/

### Nom

diffusion f. ‎(plural diffusions)
* difusió

#### Derivats

* rediffusion
# diffusio
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪfˈfʊ.sɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de diffusus, participi de diffundō

### Nom

diffusiō f. ‎(genitiu diffusiōnis)
* difusió

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | diffusiō | diffusiōnēs |
| Vocatiu | diffusiō | diffusiōnēs |
| Acusatiu | diffusiōnem | diffusiōnēs |
| Genitiu | diffusiōnis | diffusiōnum |
| Datiu | diffusiōnī | diffusiōnibus |
| Ablatiu | diffusiōne | diffusiōnibus |
# efficiently
## Anglès

   * Etimologia: De efficient i el sufix -ly.

### Adverbi

efficiently ‎(comparatiu more efficiently, superlatiu most efficiently)
* eficientment
# efficis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɛf.fɪ.kɪs/

### Verb

efficis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de efficiō
# effigiem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛfˈfɪ.ɡɪ.ɛm/

### Nom

effigiem
* acusatiu singular de effigiēs
# efficientibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛf.fɪ.kɪˈɛn.tɪ.bʊs/

### Adjectiu

efficientibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de efficiēns
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de efficiēns
# efficio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛfˈfɪ.kɪ.oː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i faciō.

### Verb

efficiō ‎(1a present$^?$), efficis ‎(2a present), efficere ‎(infinitiu), effēcī ‎(perfet), effectum ‎(supí)
* efectuar, jo efectuo
* produir-se

#### Derivats

| efficāx efficiēns efficienter efficientia effectē | effectiō effectīvus effector effectus |
# effigie
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛfˈfɪ.ɡɪ.eː/

### Nom

effigiē
* ablatiu singular de effigiēs
# efficientis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛf.fɪ.kɪˈɛn.tɪs/

### Adjectiu

efficientis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de efficiēns
# efficientium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛf.fɪ.kɪˈɛn.tɪ.ʊm/

### Adjectiu

efficientium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de efficiēns
# effictum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛfˈfɪk.tʊm/

### Verb

effictum
* supí acusatiu de effingo