OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escatim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈtim/, occidental /es.kaˈtim/
   * Rimes: -im

### Verb

escatim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escatir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escatir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escatir.

#### Variants

* [2] escatiguem
* [3] escatiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tim (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceimst)

## Català antic
### Verb

escatim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de escatir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de escatir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de escatir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de escatir

#### Variants

* [2] escatírem
* [3] escatam
* [4] escatam
# escaties
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.əs/, occidental /es.kaˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escaties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·es (4)

## Català antic
### Verb

escaties
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escatir
# escatides
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ðəs/, occidental /es.kaˈti.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

escatides
* Participi femení plural del verb escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·des (4)
# escatiguem
## Català
### Verb

escatiguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escatir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escatir.

#### Variants

* [1] escatim
* [2] escatim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·ti·guem (4)
# esercitiamoci
## Italià
### Verb

esercitiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de esercitarsi
# esercitino
## Italià
### Verb

esercitino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de esercitare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de esercitare
# esercitò
## Italià
### Verb

esercitò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de esercitare
# esercito
## Italià
### Verb

esercito
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de esercitare
# eses
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈe.ses/, meridional /ˈe.seh/
       Americà: alt /ˈe.s(e)s/, baix /ˈe.seh/, austral /ˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Nom

eses f. pl.
* forma plural de ese
# esercitiate
## Italià
### Verb

esercitiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de esercitare
# esgargamellaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.mə.ʎəˈɾas/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.me.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esgargamellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·ràs (6)
# esgargamellaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.mə.ʎəˈɾe/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.me.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esgargamellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·ré (6)
# esgargamellassin
## Català
### Verb

esgargamellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* esgargamellessin, esgargamellessen, esgargamellassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llas·sin (6)
# esgargamellats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.məˈʎats/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esgargamellats
* Participi masculí plural del verb esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llats (5)
# esgargamellaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.mə.ʎəˈɾi.əm/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.me.ʎaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esgargamellaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·rí·em (7)
# esgargamellassis
## Català
### Verb

esgargamellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* esgargamellessis, esgargamellesses, esgargamellasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llas·sis (6)
# esgargamellaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.mə.ʎəˈɾi.əw/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.me.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esgargamellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·lla·rí·eu (7)
# esgargamellasses
## Català
### Verb

esgargamellasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgargamellar-se.

#### Variants

* esgargamellessis, esgargamellesses, esgargamellassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llas·ses (6)
# esgargamellat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡər.ɡə.məˈʎat/, occidental /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

esgargamellat
* Participi masculí singular del verb esgargamellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gar·ga·me·llat (5)
# estopegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pəˈʒe.siw/ balear /əs.to.pəˈʒe.siw/, /əs.tu.pəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /es.to.peˈʒe.siw/, valencià /es.to.peˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

estopegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopejar.
# estopeja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈpɛ.ʒə/ balear /əs.toˈpə.ʒə/, /əs.tuˈpɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /es.toˈpe.ʒa/, valencià /es.toˈpe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

estopeja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de estopejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb estopejar.
# estopejam
## Català
### Verb

estopejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de estopejar.
# estopejara
## Català
### Verb

estopejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb estopejar.
# estopejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.pəˈʒa/ balear /əs.to.pəˈd͡ʒa/, /əs.tu.pəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /es.to.peˈʒa/ valencià /es.to.peˈd͡ʒaɾ/, /es.to.peˈd͡ʒa/ Informal: nord-occidental /as.to.peˈʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: estopejà
   * Etimologia: De estopa i el sufix -ejar.

### Verb

estopejar intr., trans.
* (intransitiu) Semblar estopa.
* (transitiu) Calafatar amb estopa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: estopejo, estopeja, estopegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Relacionats

* estopar

#### Traduccions

* Castellà: ser estoposo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·pe·jar (4)
* Anagrames: pasterejo, potejares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# esmortiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈti.ɾən/ balear /əz.moɾˈti.ɾən/, /əz.murˈti.ɾən/ Occidental: /ez.moɾˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

esmortiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esmortir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* [2] esmortissin, esmortissen

## Català antic
### Verb

esmortiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de esmortir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de esmortir

#### Variants

* [2] esmortissen
# esmortireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾɛw/ balear /əz.moɾ.tiˈɾəw/, /əz.mur.tiˈɾɛw/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esmortireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esmortir.
# esmortiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾi.əs/ balear /əz.moɾ.tiˈɾi.əs/, /əz.mur.tiˈɾi.əs/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esmortiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esmortir.
# esmortirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾi.ən/ balear /əz.moɾ.tiˈɾi.ən/, /əz.mur.tiˈɾi.ən/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esmortirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esmortir.
# esmortirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾa/ balear /əz.moɾ.tiˈɾa/, /əz.mur.tiˈɾa/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esmortirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esmortir.

### Miscel·lània

* Anagrames: amorteris, amortires
# esmortiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾi.ə/ balear /əz.moɾ.tiˈɾi.ə/, /əz.mur.tiˈɾi.ə/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esmortiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esmortir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esmortir.

### Miscel·lània

* Anagrama: amortiries
# esmortiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾe/ balear /əz.moɾ.tiˈɾe/, /əz.mur.tiˈɾe/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esmortiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esmortir.

### Miscel·lània

* Anagrama: esmorteir
# esmortires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈti.ɾəs/ balear /əz.moɾˈti.ɾəs/, /əz.murˈti.ɾəs/ Occidental: /ez.moɾˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

esmortires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esmortir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esmortir.

#### Variants

* [2] esmortissis, esmortisses

### Miscel·lània

* Anagrama: esmortir-se

## Català antic
### Verb

esmortires
* segona persona singular (tu) del passat de esmortir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de esmortir

#### Variants

* [1] esmortist
* [2] esmortisses
# esmortiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.mur.tiˈɾas/ balear /əz.moɾ.tiˈɾas/, /əz.mur.tiˈɾas/ Occidental: /ez.moɾ.tiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esmortiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esmortir.

### Miscel·lània

* Anagrames: assortirem, assortírem, mostraries, sostraríem, trossaríem
# espetolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.tuˈɫi/ balear /əs.pə.toˈɫi/, /əs.pə.tuˈɫi/ Occidental: /es.pe.toˈɫi/
   * Rimes: -i

### Nom

espetolí m. ‎(plural espetolins)
* sonso blau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·to·lí (4)

### Vegeu també

* espetolí. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# espetegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.pə.təˈɣa/ Occidental: nord-occidental /es.pe.teˈɣa/ valencià /es.pe.teˈɣaɾ/, /es.pe.teˈɣa/ Informal: nord-occidental /as.pe.teˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix es-, pet i el sufix -egar.

### Verb

espetegar intr.
* Fer un o més espetecs.
* Estavellar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: espetego, espetega, espeteguem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·te·gar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espeuar-se
## Català
### Verb

espeuar-se
* Forma pronominal de espeuar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpi.ə/, occidental /esˈpi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí vulgar , del gòtic *𐍃𐍀𐌰𐌹𐌷𐌰 ‎(spaiha), segle XIV.

### Nom

espia m. f. ‎(plural espies)
* Persona que vigila els altres per revelar els seus secrets o accions.

#### Traduccions

* Afrikaans: spioen $^{(af)}$
* Albanès: spiun $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Spion $^{(de)}$ m., Spionin $^{(de)}$ f.
* Anglès: spy $^{(en)}$
* Àrab: جَاسُوس‎ $^{(ar)}$ m., جَاسُوسَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Basc: espioi $^{(eu)}$
* Belarús: шпіён $^{(be)}$ m. ‎(xpion)
* Bengalí: গুপ্তচর $^{(bn)}$
* Búlgar: шпио́нин $^{(bg)}$ m. ‎(xpionin)
* Castellà: espía $^{(es)}$ m. f.
* Coreà: 간첩 $^{(ko)}$ ‎(gancheop)
* Danès: spion $^{(da)}$ c.
* Eslovac: sliedič $^{(sk)}$ m., vyzvedač $^{(sk)}$ m., špión $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: vohun $^{(sl)}$ m., vohunka $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: spiono $^{(eo)}$
* Estonià: spioon $^{(et)}$
* Feroès: njósnari $^{(fo)}$ m.
* Finès: vakooja $^{(fi)}$
* Francès: espion $^{(fr)}$ m., espionne $^{(fr)}$ f.
* Gallec: espía $^{(gl)}$ m. f.
* Georgià: ჯაშუში $^{(ka)}$ ‎(djàixuixi)
* Grec: κατάσκοπος $^{(el)}$ m. ‎(katàskopos)
* Grec antic: κατάσκοπος $^{(grc)}$ m. ‎(katáskopos)
* Hebreu: מְרַגֵל $^{(he)}$ m., מרגלת‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: जासूस $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: spion $^{(hu)}$, kém $^{(hu)}$
* Ídix: שפּיאָן‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: mata-mata $^{(id)}$ f.
* Irlandès: spiaire $^{(ga)}$ m.
* Islandès: njósnari $^{(is)}$ m.
* Italià: spia $^{(it)}$
* Japonès: 間諜 $^{(ja)}$
* Kazakh: шпион $^{(kk)}$ ‎(şpïon/xpion)
* Kurd: sîxur $^{(ku)}$
* Letó: spiegs $^{(lv)}$ m., spiedze $^{(lv)}$ f.
* Lituà: šnipas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: speculator $^{(la)}$ m., emissarius $^{(la)}$ m.
* Macedoni: шпи́он $^{(mk)}$ m.
* Malgaix: mitsikilo $^{(mg)}$
* Mongol: тагнуул $^{(mn)}$
* Neerlandès: spion $^{(nl)}$ m.
* Noruec: spion $^{(no)}$ m.
* Persa: جاسوس $^{(fa)}$
* Polonès: szpieg $^{(pl)}$ m., szpicel $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: espião $^{(pt)}$ m.
* Romanès: spion $^{(ro)}$ m., spioană $^{(ro)}$
* Rus: шпио́н $^{(ru)}$ m. ‎(xpion), шпио́нка $^{(ru)}$ f. ‎(xpionka)
* Serbocroat: шпијун $^{(sh)}$, špijun $^{(sh)}$, шпијунка $^{(sh)}$, špijunka $^{(sh)}$
* Suahili: jasusi $^{(sw)}$
* Suec: spion $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: ҷосус $^{(tg)}$
* Tagal: batyaw $^{(tl)}$
* Tai: สายลับ $^{(th)}$
* Telugu: వేగు $^{(te)}$
* Turc: ajan $^{(tr)}$, casus $^{(tr)}$
* Txec: vyzvědač $^{(cs)}$ m., špión $^{(cs)}$ m.
* Urdú: جاسوس‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: shpion $^{(uz)}$, josus $^{(uz)}$
* Vietnamita: gián điệp $^{(vi)}$
* Xinès: 間諜 $^{(zh)}$ ‎(间谍, jiāndié)

### Verb

espia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de espiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb espiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pi·a (3)
* Anagrames: aspie, espai, paies, païes, sèpia, sépia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# espetones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.peˈto.nes/, meridional /eh.peˈto.neh/
       Americà: alt /es.peˈto.n(e)s/, baix /eh.peˈto.neh/, austral /eh.peˈto.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

espetones m. pl.
* forma plural de espetón
# espetón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.peˈton/, meridional \eh.peˈtoŋ\
       Americà: alt /es.p(e)ˈton/, baix \eh.peˈtoŋ\, austral /eh.peˈton/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De espeto i el sufix -ón.

### Nom

espetón m. ‎(plural espetones)
* (peixos) espet

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pe·tón (3)

### Vegeu també

* espetón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# estrangulist
## Català antic
### Verb

estrangulist
* segona persona singular (tu) del passat de estrangular
# estrangulessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫe.sis/, occidental /es.tɾaŋ.ɡuˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

estrangulessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estrangular.
# estrangulets
## Català antic
### Verb

estrangulets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de estrangular
# estranguleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫɛw/ balear /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫəw/, /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫɛw/ Occidental: /es.tɾaŋ.ɡuˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estranguleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estrangular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb estrangular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estrangular.

## Català antic
### Verb

estranguleu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de estrangular
# estrangulos
## Català
### Verb

estrangulos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estrangular.
# estranguls
## Català antic
### Verb

estranguls
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de estrangular
# estrangulin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡu.ɫin/, occidental /es.tɾaŋˈɡu.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

estrangulin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb estrangular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb estrangular.
# estrangulo
## Català

   * Pronúncia: central /əs.tɾəŋˈɡu.ɫu/, occidental /es.tɾaŋˈɡu.ɫo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

estrangulo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de estrangular.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb estrangular.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb estrangular.
# estrangulis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tɾəŋˈɡu.ɫis/, occidental /es.tɾaŋˈɡu.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Verb

estrangulis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb estrangular.
# eskuéla
## Guaraní

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del castellà escuela.

### Nom

eskuéla
* escola

#### Sinònims

* mbo'ehao

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en guaraní
# eslaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əzˈɫa.βəs/, balear /əzˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ezˈɫa.βes/ valencià /ezˈɫa.ves/, /ezˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Adjectiu

eslaves f. pl.
* Forma plural de eslava.

### Nom

eslaves f. pl.
* Forma plural de eslava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·la·ves (3)
# eskuz
## Basc
### Nom

eskuz
* instrumental indefinit de esku
# eslalon
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ezˈla.lon/, meridional \ehˈla.loŋ\
       Americà: alt /ezˈla.lon/, baix \ehˈla.loŋ\, austral /ehˈla.lon/
   * Rimes: -alon

### Nom

eslalon m. ‎(plural eslalones)
* eslàlom

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·la·lon (3)

### Vegeu també

* eslalon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# eslavas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ezˈla.βas\, meridional \ehˈla.βah\
       Americà: alt /ezˈla.b(a)s/, baix \ehˈla.βah\, austral \ehˈla.βas\
   * Rimes: -abas

### Adjectiu

eslavas f. pl.
* forma plural de eslava

### Nom

eslavas f. pl.
* forma plural de eslava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·la·vas (3)
* Anagrames: lavases, salvase, valsase
# eslalones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ez.laˈlo.nes/, meridional /eh.laˈlo.neh/
       Americà: alt /ez.laˈlo.n(e)s/, baix /eh.laˈlo.neh/, austral /eh.laˈlo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

eslalones m. pl.
* forma plural de eslalon
# eskutzat
## Basc
### Nom

eskutzat
* prolatiu indefinit de esku
# eslava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əzˈɫa.βə/, balear /əzˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /ezˈɫa.βa/ valencià /ezˈɫa.va/, /ezˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Adjectiu

eslava f. ‎(plural eslaves)
* Forma femenina de eslau.

### Nom

eslava f. ‎(plural eslaves)
* Forma femenina de eslau.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·la·va (3)
* Anagrames: alaves, avales, avalés

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ezˈla.βa\, meridional \ehˈla.βa\
       Americà: alt /ezˈla.ba/, baix \ehˈla.βa\
   * Rimes: -aba

### Adjectiu

eslava f. ‎(plural eslavas)
* forma femenina de eslavo

### Nom

eslava f. ‎(plural eslavas)
* forma femenina de eslavo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·la·va (3)
* Anagrames: alavés, avales, lavase
# eslavo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ezˈla.βo\, meridional \ehˈla.βo\
       Americà: alt /ezˈla.bo/, baix \ehˈla.βo\
   * Rimes: -abo
   * Etimologia: Del llatí Slavus.

### Adjectiu

eslavo m. ‎(femení eslava, plural masculí eslavos, plural femení eslavas)
* eslau

#### Derivats

* eslavismo
* protoeslavo

### Nom

eslavo m. ‎(plural eslavos, femení eslava)
* eslau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·la·vo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aelosv)
* Anagrames: álveos, avoles, levosa, ovales, soleva, solevá, valeos, volase, voleas, voleás

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre eslavo
# espandís
## Català antic
### Verb

espandís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de espandir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de espandir

#### Variants

* [1] espandira
* [2] espandira
# espandíssets
## Català antic
### Verb

espandíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espandir

#### Variants

* espandísseu, espandírets, espandíreu
# espandísseu
## Català antic
### Verb

espandísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espandir

#### Variants

* espandíssets, espandírets, espandíreu
# espantablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pənˌtab.bɫəˈmen/, /əs.pənˌta.βɫəˈmen/ balear /əs.pənˌtab.bɫəˈment/, /əs.pənˌtab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.panˌtab.bɫeˈmen/, /es.panˌta.βɫeˈmen/ valencià /es.panˌta.bɫeˈment/, /es.panˌta.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De espantable i el sufix -ment.

### Adverbi

espantablement
* espantosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pan·ta·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espandíssem
## Català antic
### Verb

espandíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espandir

#### Variants

* espandírem
# espansivamente
## Italià

   * Pronúncia: /e.spanˌsi.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De espansivo i el sufix -mente.

### Adverbi

espansivamente
* expansivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·span·si·va·mén·te (6)
# espant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əsˈpan/ balear /əsˈpant/, /əsˈpan/ Occidental: nord-occidental /esˈpan/ valencià /esˈpant/, /esˈpan/ Informal: nord-occidental /asˈpan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: De espantar, segle XV.

### Nom

espant m. ‎(plural espants)
* Por forta inesperada.

#### Sinònims

* espantament
* espavent

#### Traduccions

* Anglès: fright $^{(en)}$
* Castellà: espanto $^{(es)}$ m.
* Francès: frayeur $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: POR $^{(csc)}$
* Occità: espant $^{(oc)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pant (2)
* Heterograma de 6 lletres (aenpst)
* Anagrames: panets, pasten, penats, pensat, pesant, sapent

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# espandíreu
## Català antic
### Verb

espandíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de espandir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espandir

#### Variants

* [1] espandist
* [2] espandíssets, espandísseu, espandírets
# espandírets
## Català antic
### Verb

espandírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de espandir

#### Variants

* espandíssets, espandísseu, espandíreu
# estirarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.tiˈɾaɾ.se/, meridional /eh.tiˈɾaɾ.se/
       Americà: alt /es.tiˈɾaɾ.s(e)/, baix /eh.tiˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

estirarse intr. pron. ‎(present me estiro, passat me estiré, futur me estiraré)
* forma pronominal de estirar
* (esports de pilota) estirar-se

### Vegeu també

* estirarse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# estiraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ti.ɾaˈɾe/, meridional /eh.ti.ɾaˈɾe/
       Americà: alt /es.t(i).ɾaˈɾe/, baix /eh.ti.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estiraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb estirar
# estiramientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.ti.ɾaˈmjen.tos/, meridional \eh.ti.ɾaˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /es.ti.ɾaˈmjen.t(o)s/, baix \eh.ti.ɾaˈmjeŋ.toh\, austral /eh.ti.ɾaˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

estiramientos f. pl.
* forma plural de estiramiento