OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# accusò
## Italià
### Verb

accusò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de accusare
# accélération
## Francès

   * Pronúncia: /ak.se.le.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

accélération f. ‎(plural accélérations)
* acceleració

### Miscel·lània

* Anagrama: accoleraient
# accélérateurs
## Francès

   * Pronúncia: /ak.se.le.ʁaˈtœʁ/ àudio

### Nom

accélérateurs m. pl.
* forma plural de accélérateur
# accélération matérielle
## Francès
### Nom

accélération matérielle f. ‎(plural accélérations matérielles)
* (videojocs) acceleració per maquinari

### Vegeu també

* accélération matérielle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# abracem
## Català
### Verb

abracem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abraçar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb abraçar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·cem (3)
* Anagrama: macabre
# abracessa
## Català
### Verb

abracessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abracessi
## Català
### Verb

abracessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·ces·si (4)
* Anagrama: bascaries
# abraceu
## Català
### Verb

abraceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abraçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abraçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·ceu (3)
* Anagrama: acubaré
# abracen
## Català
### Verb

abracen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abraçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb abraçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·cen (3)
* Anagrames: bancaré, becaran, caberan
# abracessen
## Català
### Verb

abracessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abracesses
## Català
### Verb

abracesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abracessis
## Català
### Verb

abracessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraces
## Català
### Verb

abraces
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abraçar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·ces (3)
* Anagrames: arabesc, bascaré, becaràs, caberàs
# abracessin
## Català
### Verb

abracessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# acamusséssem
## Català
### Verb

acamusséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussàssim
## Català
### Verb

acamussàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussàsseu
## Català
### Verb

acamussàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussàssiu
## Català
### Verb

acamussàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussésseu
## Català
### Verb

acamussésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamusséssiu
## Català
### Verb

acamusséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# acamussàveu
## Català
### Verb

acamussàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acamussar.
# acamussés
## Català
### Verb

acamussés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·mus·sés (4)
* Anagrames: acusàssem, causàssem
# acamusséssim
## Català
### Verb

acamusséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acamussar.
# aclamaien
## Català
### Verb

aclamaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aclamar.
# aclamaies
## Català
### Verb

aclamaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclamar.
# aclamar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kɫəˈma/ Occidental: nord-occidental /a.kɫaˈma/ valencià /a.kɫaˈmaɾ/, /a.kɫaˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix a- i clamar.

### Verb

aclamar trans.
* Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.
* Nomenar algú per aclamació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aclamo, aclama, aclamem

#### Sinònims

* aplaudir (figurat), aprovar, elogiar, encomiar, felicitar, lloar, ovacionar, victorejar.

#### Traduccions

* Alemany: akklamieren $^{(de)}$
* Anglès: acclaim $^{(en)}$
* Castellà: aclamar $^{(es)}$
* Esperanto: aklami $^{(eo)}$
* Francès: acclamer $^{(fr)}$
* Italià: acclamare $^{(it)}$
* Alemany: akklamieren $^{(de)}$
* Anglès: acclaim $^{(en)}$
* Castellà: aclamar $^{(es)}$
* Francès: conclamer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mar (3)
* Anagrames: calamar, calmara, calmarà, clamara, clamarà, Lamarca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aclamar

## Castellà

   * Pronúncia: /a.klaˈmaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

aclamar ‎(present aclamo, passat aclamé, futur aclamaré)
* aclamar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·mar (3)
# aclamaia
## Català
### Verb

aclamaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aclamar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aclamar.
# aclamam
## Català
### Verb

aclamam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclamar.
# aclamara
## Català
### Verb

aclamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclamar.
# aclamades
## Català
### Verb

aclamades
* Participi femení plural del verb aclamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ma·des (4)
* Anagrama: almescada
# aclamaran
## Català
### Verb

aclamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aclamar.
# acariciava
## Català
### Verb

acariciava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acariciavi
## Català
### Verb

acariciavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acaricie
## Català
### Verb

acaricie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acariciar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acariciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acariciar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acariciar.
# acariciaven
## Català
### Verb

acariciaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acariciaves
## Català
### Verb

acariciaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# acaricieguem
## Català
### Verb

acaricieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acariciar.
# acariciau
## Català
### Verb

acariciau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acariciar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acariciar.
# acariciavo
## Català
### Verb

acariciavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acariciar.
# abrasar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾəˈza/ Occidental: nord-occidental /a.βɾaˈza/ valencià /a.bɾaˈzaɾ/, /a.βɾaˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abrasà
   * Parònim: abraçar
   * Etimologia: Del prefix a- i brasa, segle XIV.

### Verb

abrasar trans., pron. ‎(pronominal abrasar-se)
* Cremar, reduir a brasa alguna cosa.
* Assecar, marcir les plantes l'excessiu calor o fred.
* (pronominal) Estar molt agitat d'alguna passió.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abraso, abrasa, abrasem

#### Variants

* abrasir

#### Traduccions

* Anglès: burn $^{(es)}$
* Castellà: abrasar $^{(es)}$
* Francès: embraser $^{(fr)}$
* Italià: abbruciare $^{(it)}$
* Llatí: exurere $^{(la)}$
* Anglès: parch $^{(en)}$
* Castellà: abrasar $^{(es)}$
* Francès: déssecher $^{(fr)}$
* Italià: inaridire $^{(it)}$, divampare $^{(it)}$
* Llatí: exsiccare $^{(la)}$
* Castellà: abrasar $^{(es)}$
* Francès: s'enflammer $^{(fr)}$
* Llatí: ardere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sar (3)
* Anagrama: arrabàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βɾaˈsaɾ\
       Americà: alt /a.b(ɾa)ˈsaɾ/, baix \a.βɾaˈsaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

abrasar trans., intr., pron. ‎(pronominal abrasarse, present abraso, passat abrasé, futur abrasaré)
* abrasar
* abrusar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sar (3)
# abrasa
## Català
### Verb

abrasa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abrasar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sa (3)
* Anagrames: basara, basarà
# abrasaies
## Català
### Verb

abrasaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abrasar.
# abrasaien
## Català
### Verb

abrasaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abrasar.
# abrasam
## Català
### Verb

abrasam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abrasar.
# abrasant
## Català
### Verb

abrasant
* Gerundi del verb abrasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sant (3)
* Anagrama: bastaran
# abras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈa.βɾas\, meridional \ˈa.βɾah\
       Americà: alt /ˈa.b(ɾa)s/, baix \ˈa.βɾah\, austral \ˈa.βɾas\
   * Rimes: -abɾas

### Nom

abras f. pl.
* forma plural de abra
# abrasaia
## Català
### Verb

abrasaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abrasar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abrasar.
# aclivellaran
## Català
### Verb

aclivellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aclivellar.
# aclivellaren
## Català
### Verb

aclivellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aclivellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫi.βəˈʎa/, balear /ə.kɫi.vəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.kɫi.βeˈʎa/ valencià /a.kɫi.veˈʎaɾ/, /a.kɫi.βeˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aclivellà
   * Etimologia: Del prefix a- i clivellar.

### Verb

aclivellar trans., intr. pron. ‎(pronominal aclivellar-se)
* clivellar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aclivello, aclivella, aclivellem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cli·ve·llar (4)
* Anagrames: clavillaré, clevillara, clevillarà, clivellara, clivellarà

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aclivellar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫi.βəˈʎar.sə/ balear /ə.kɫi.vəˈʎaɾ.sə/, /ə.kɫi.və.ʎərˈsə/ Occidental: nord-occidental /a.kɫi.βeˈʎar.se/ valencià /a.kɫi.veˈʎaɾ.se/, /a.kɫi.βeˈʎaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aclivellar-se
* Forma pronominal de aclivellar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aclivello, s'aclivella, ens aclivellem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Anagrama: aclivellares
# aclivellara
## Català
### Verb

aclivellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivellam
## Català
### Verb

aclivellam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclivellar.
# acolloneu
## Català
### Verb

acolloneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acollonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acollonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acollonar.
# acollonesquin
## Català
### Verb

acollonesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acollonir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nes·quin (5)
* Anagrama: acollonisquen
# acollonessa
## Català
### Verb

acollonessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonessin
## Català
### Verb

acollonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nes·sin (5)
* Anagrama: acollonissen
# acolloni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈʎo.ni/ balear /ə.koˈʎo.ni/, /ə.kuˈjo.ni/ Occidental: /a.koˈʎo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

acolloni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acollonar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acollonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acollonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acollonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·ni (4)
* Anagrama: colonial
# acollonesquis
## Català
### Verb

acollonesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acollonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nes·quis (5)
* Anagrama: acollonisques
# acollonessen
## Català
### Verb

acollonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonesses
## Català
### Verb

acollonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonessi
## Català
### Verb

acollonessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.
# acollonessis
## Català
### Verb

acollonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acollonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·llo·nes·sis (5)
* Anagrama: acollonisses
# absentarentzat
## Basc
### Nom

absentarentzat
* benefactiu indefinit de absenta
* benefactiu definit singular de absenta
# absentarets
## Català antic
### Verb

absentarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de absentar

#### Variants

* absentareu
# absentarengatik
## Basc
### Nom

absentarengatik
* causal indefinit de absenta
* causal definit singular de absenta
# absentari
## Basc
### Nom

absentari
* datiu indefinit de absenta
* datiu definit singular de absenta
# absentarien
## Català
### Verb

absentarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de absentar.

## Català antic
### Verb

absentarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de absentar
# absentares
## Català
### Verb

absentares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de absentar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·ta·res (4)
* Anagrames: absentar-se, baratessen

## Català antic
### Verb

absentares
* segona persona singular (tu) del passat de absentar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de absentar

#### Variants

* [1] absentast, absentist
* [2] absentasses
# absentareu
## Català
### Verb

absentareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de absentar.

## Català antic
### Verb

absentareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de absentar

#### Variants

* absentarets
# absentaria
## Català
### Verb

absentaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de absentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·ta·ri·a (5)
* Anagrames: abastarien, batanaries

## Català antic
### Verb

absentaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de absentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de absentar
# absentarik
## Basc
### Nom

absentarik
* partitiu indefinit de absenta
# absentaries
## Català
### Verb

absentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de absentar.

## Català antic
### Verb

absentaries
* segona persona singular (tu) del condicional de absentar
# acomboio
## Català
### Verb

acomboio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomboiar.
# acomboiàssem
## Català
### Verb

acomboiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboià
## Català
### Verb

acomboià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acomboiar.
# acomboiàrem
## Català
### Verb

acomboiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acomboiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiàreu
## Català
### Verb

acomboiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acomboiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiàsseu
## Català
### Verb

acomboiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboieu
## Català
### Verb

acomboieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acomboiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acomboiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acomboiar.
# acomboiàs
## Català
### Verb

acomboiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiàssim
## Català
### Verb

acomboiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acomboiàssiu
## Català
### Verb

acomboiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomboiar.
# acobli
## Català
### Verb

acobli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acoblar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acoblar.
# acoblessis
## Català
### Verb

acoblessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblin
## Català
### Verb

acoblin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acoblar.
# acoblàrem
## Català
### Verb

acoblàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acoblar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acoblàreu
## Català
### Verb

acoblàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acoblar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# acobleu
## Català
### Verb

acobleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acoblar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acoblar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acoblar.
# acoblis
## Català
### Verb

acoblis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acoblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·blis (3)
* Heterograma de 7 lletres (abcilos)
* Anagrama: abolisc
# acoblo
## Català
### Verb

acoblo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acoblar.
# acoblà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kubˈbɫa/, /ə.kuˈβɫa/ balear /ə.kobˈbɫa/, /ə.kubˈbɫa/ Occidental: nord-occidental /a.kobˈbɫa/, /a.koˈβɫa/ valencià /a.koˈbɫa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: acoblar

### Verb

acoblà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acoblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·blà (3)
* Anagrama: alaboc
# acoblessin
## Català
### Verb

acoblessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoblar.
# aculturau
## Català
### Verb

aculturau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aculturar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aculturar.
# aculturaven
## Català
### Verb

aculturaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aculturar.
# aculturava
## Català
### Verb

aculturava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aculturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aculturar.
# aculturaves
## Català
### Verb

aculturaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aculturar.
# acultures
## Català
### Verb

acultures
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aculturar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aculturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul·tu·res (4)
* Anagrama: escultura
# aculture
## Català
### Verb

aculture
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aculturar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aculturar.
# aculturen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuɫˈtu.ɾən/, occidental /a.kuɫˈtu.ɾen/
   * Rimes: -uɾen

### Verb

aculturen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aculturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aculturar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aculturar.
# aculturessen
## Català
### Verb

aculturessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.