OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aeróbicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.eˈɾo.βi.kos\, meridional \a.eˈɾo.βi.koh\
       Americà: alt /a.eˈɾo.bi.k(o)s/, baix \a.eˈɾo.βi.koh\, austral \a.eˈɾo.βi.kos\
   * Rimes: -obikos

### Adjectiu

aeróbicos m. pl.
* forma plural de aeróbico
# aerŝipon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.erˈʃi.pon/

### Nom

aerŝipon
* acusatiu de aerŝipo
# aeróbico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.eˈɾo.βi.ko\
       Americà: alt /a.eˈɾo.bi.k(o)/, baix \a.eˈɾo.βi.ko\
   * Rimes: -obiko

### Adjectiu

aeróbico m. ‎(femení aeróbica, plural masculí aeróbicos, plural femení aeróbicas)
* aeròbic

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ró·bi·co (5)
# aerófonas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.eˈɾo.fo.nas/, meridional /a.eˈɾo.fo.nah/
       Americà: alt /a.eˈɾo.fo.n(a)s/, baix /a.eˈɾo.fo.nah/, austral /a.eˈɾo.fo.nas/
   * Rimes: -ofonas

### Nom

aerófonas f. pl.
* forma plural de aerófona
# aerŝipoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.erˈʃi.poj/

### Nom

aerŝipoj
* forma plural de aerŝipo
# aerŝipojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.erˈʃi.pojn/

### Nom

aerŝipojn
* acusatiu plural de aerŝipo
# aerófonos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.eˈɾo.fo.nos/, meridional /a.eˈɾo.fo.noh/
       Americà: alt /a.eˈɾo.fo.n(o)s/, baix /a.eˈɾo.fo.noh/, austral /a.eˈɾo.fo.nos/
   * Rimes: -ofonos

### Adjectiu

aerófonos m. pl.
* forma plural de aerófono

### Nom

aerófonos m. pl.
* forma plural de aerófono
# aerŝipo
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.erˈʃi.po/
   * Àudio: França

### Nom

aerŝipo ‎(acusatiu aerŝipon, plural aerŝipoj, plural acusatiu aerŝipojn)
* aeronau
* dirigible
# adesques
## Català antic
### Verb

adesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de adir
# adessius
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈsiws/, occidental /a.ðeˈsiws/
   * Rimes: -iws

### Nom

adessius m. pl.
* Forma plural de adessiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·des·sius (3)
# adeso
## Català
### Verb

adeso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adesar.
# adesquen
## Català antic
### Verb

adesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de adir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de adir
# adessiatz
## Occità

   * Etimologia: De adieusiatz.

### Interjecció

adessiatz
* (gascó, llenguadocià) adeu-siau

### Vegeu també

* Vavassori, Bernard. À Bisto de Nas, 2008 (en francès). Tolosa: Loubatières, 25. ISBN 9782862665436.
# adessiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈsiw/, occidental /a.ðeˈsiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí *adessīvus, de adesse ‎(«estar present, arribar»).

### Nom

adessiu m. ‎(plural adessius)
* Cas gramatical locatiu en certes llengües que adopta una paraula que expressa proximitat de lloc o de temps.
    En finès poika on junalla ‎(«el nen és al tren»), junalla és l'adessiu de juna ‎(«tren»).

#### Notes

* En finès, a més, és el cas del posseïdor en la construcció equivalent del verb català tenir. Exemples:
    minulla ei ole autoa ‎(«jo no tinc cotxe», literalment «amb mi no hi ha cotxe»), minulla és l'adessiu de minä ‎(«jo»).

#### Traduccions

* Anglès: adessive $^{(en)}$
* Castellà: adesivo $^{(es)}$ m.
* Francès: adessif $^{(fr)}$ m.
* Italià: adessivo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·des·siu (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: Termcat
# afermancen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fərˈman.sən/, occidental /a.feɾˈman.sen/
   * Rimes: -ansen

### Verb

afermancen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afermançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afermançar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afermançar.
# afermancesses
## Català
### Verb

afermancesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·man·ces·ses (5)
* Anagrama: afranceséssem
# afermancin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fərˈman.sin/, occidental /a.feɾˈman.sin/
   * Rimes: -ansin

### Verb

afermancin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afermançar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afermançar.
# afermancessen
## Català
### Verb

afermancessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermançar.
# afermancessin
## Català
### Verb

afermancessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermançar.
# afermanceu
## Català
### Verb

afermanceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afermançar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afermançar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afermançar.
# afermances
## Català
### Verb

afermances
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afermançar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afermançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·man·ces (4)
* Anagrama: afrancesem
# afermancessis
## Català
### Verb

afermancessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·man·ces·sis (5)
* Anagrama: afranceséssim
# afermanci
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fərˈman.si/, occidental /a.feɾˈman.si/
   * Rimes: -ansi

### Verb

afermanci
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afermançar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afermançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afermançar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afermançar.
# agenollaien
## Català
### Verb

agenollaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agenollar-se.
# agenganako
## Basc
### Nom

agenganako
* genitiu locatiu definit plural de aga
# agenganantz
## Basc
### Nom

agenganantz
* al·latiu direccional definit plural de aga
# agengatik
## Basc
### Nom

agengatik
* causal definit plural de aga
# agengandik
## Basc
### Nom

agengandik
* ablatiu definit plural de aga
# agenoll
## Català
### Verb

agenoll
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agenollar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·noll (3)
* Anagrames: al·logen, gonella
# agenolla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒəˈno.ʎə/ balear /ə.ʒəˈno.ʎə/, /ə.ʒəˈno.jə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeˈno.ʎa/, valencià /a.d͡ʒeˈno.ʎa/
   * Rimes: -oʎa

### Verb

agenolla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agenollar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agenollar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ge·no·lla (4)
* Anagrama: al·lògena
# agenollaia
## Català
### Verb

agenollaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agenollar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agenollar-se.
# acurçàs
## Català
### Verb

acurçàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
# acurçàssiu
## Català
### Verb

acurçàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
# acurçàveu
## Català
### Verb

acurçàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acurçar.
# acusaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ku.saˈθjo.nes/, meridional /a.ku.saˈθjo.neh/
       Americà: alt /a.ku.s(a)ˈsjo.nes/, baix /a.ku.saˈsjo.neh/, austral /a.ku.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

acusaciones f. pl.
* forma plural de acusación
# acurçàssem
## Català
### Verb

acurçàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
# acus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.kʊs/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *h₂eḱ- («agut»).

### Nom

acus f. ‎(genitiu acūs)
* agulla
    «acu pingere» (Virgili, Eneida, IX, 582)brodar
    «Acu rem tetigisti» (Plaute, Rudens, V, 2, 19)Clavar el dit com una agulla, endevinar

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | acus | acūs |
| Vocatiu | acus | acūs |
| Acusatiu | acum | acūs |
| Genitiu | acūs | acuum |
| Datiu | acuī | acibus |
| Ablatiu | acū | acibus |
# acurçàsseu
## Català
### Verb

acurçàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
# acurçàssim
## Català
### Verb

acurçàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurçar.
# acusa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈku.zə/, occidental /aˈku.za/
   * Rimes: -uza

### Verb

acusa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acusar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·sa (3)
* Anagrames: aücàs, casau, causa, causà
# adoptésseu
## Català
### Verb

adoptésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
# adopté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðopˈte\
       Americà: alt /a.dopˈte/, baix \a.ðopˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

adopté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb adoptar
# adoptéssem
## Català
### Verb

adoptéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
# adoptàveu
## Català
### Verb

adoptàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.
# adoptàssiu
## Català
### Verb

adoptàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
# adoptàssim
## Català
### Verb

adoptàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
# adoptés
## Català
### Verb

adoptés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dop·tés (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeopst)
* Anagrames: dèspota, optades, potades, topades
# adoptàsseu
## Català
### Verb

adoptàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoptar.
# aglevis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɣɫɛ.βis/ balear /əˈɣɫə.vis/, /əˈɣɫɛ.vis/ Occidental: nord-occidental /aˈɣɫe.βis/ valencià /aˈɣɫe.vis/, /aˈɣɫe.βis/

### Verb

aglevis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aglevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gle·vis (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilsv)
* Anagrames: galives, galivés, levigàs
# aglevàsseu
## Català
### Verb

aglevàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.
# aglevo
## Català
### Verb

aglevo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aglevar.
# aglevàs
## Català
### Verb

aglevàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.
# aglevàssem
## Català
### Verb

aglevàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.
# aglevà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫəˈβa/, balear /ə.ɣɫəˈva/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫeˈβa/ valencià /a.ɣɫeˈva/, /a.ɣɫeˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

aglevà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aglevar.
# aglevàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫəˈβa.ɾəm/, balear /ə.ɣɫəˈva.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫeˈβa.ɾem/ valencià /a.ɣɫeˈva.ɾem/, /a.ɣɫeˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aglevàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aglevar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gle·và·rem (4)
* Anagrama: alegràvem
# aglevàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɫəˈβa.ɾəw/, balear /ə.ɣɫəˈva.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɫeˈβa.ɾew/ valencià /a.ɣɫeˈva.ɾew/, /a.ɣɫeˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aglevàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aglevar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gle·và·reu (4)
* Anagrama: alegràveu
# aglevin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɣɫɛ.βin/ balear /əˈɣɫə.vin/, /əˈɣɫɛ.vin/ Occidental: nord-occidental /aˈɣɫe.βin/ valencià /aˈɣɫe.vin/, /aˈɣɫe.βin/

### Verb

aglevin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aglevar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aglevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gle·vin (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegilnv)
* Anagrama: galiven
# aglevàssim
## Català
### Verb

aglevàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aglevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gle·vàs·sim (4)
* Anagrama: galivàssem
# afitoràssem
## Català
### Verb

afitoràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ràs·sem (5)
* Anagrama: atrofiàssem
# afitoràsseu
## Català
### Verb

afitoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ràs·seu (5)
* Anagrama: atrofiàsseu
# afitoràvem
## Català
### Verb

afitoràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rà·vem (5)
* Anagrama: atrofiàvem
# afitoréssem
## Català
### Verb

afitoréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rés·sem (5)
* Anagrama: atrofiéssem
# afitoràssiu
## Català
### Verb

afitoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ràs·siu (5)
* Anagrama: atrofiàssiu
# afitoràveu
## Català
### Verb

afitoràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rà·veu (5)
* Anagrama: atrofiàveu
# afitoràreu
## Català
### Verb

afitoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afitorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rà·reu (5)
* Anagrames: atrofiareu, atrofiàreu
# afitoràs
## Català
### Verb

afitoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ràs (4)
* Anagrama: atrofiàs
# afitoràssim
## Català
### Verb

afitoràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·ràs·sim (5)
* Anagrama: atrofiàssim
# afitorés
## Català
### Verb

afitorés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afitorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·to·rés (4)
* Heterograma de 8 lletres (aefiorst)
* Anagrames: aforesti, aforestí, atrofies, atrofiés, atròfies
# adjectivaves
## Català
### Verb

adjectivaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adjectivar.
# adjectivassis
## Català
### Verb

adjectivassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adjectivar.
# adjectivava
## Català
### Verb

adjectivava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adjectivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adjectivar.
# adjectivaven
## Català
### Verb

adjectivaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adjectivar.
# adjectivau
## Català
### Verb

adjectivau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adjectivar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adjectivar.
# adjectivaux
## Francès

   * Pronúncia: /ad.ʒɛk.tiˈvo/

### Adjectiu

adjectivaux m. pl.
* forma plural de adjectival
# adjective
## Català
### Verb

adjective
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adjectivar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adjectivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adjectivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adjectivar.

## Anglès
### Nom

adjective ‎(plural adjectives)
* adjectiu

### Verb

adjective ‎(3a persona singular present adjectives, gerundi adjectiving, passat i participi adjectived)
* adjectivar

## Francès
### Adjectiu

adjective f. ‎(plural adjectives)
* forma femenina de adjectif

## Romanès
### Nom

adjective
* forma plural de adjectiv
* vocatiu singular de adjectiv
# adjectived
## Anglès
### Verb

adjectived
* passat i participi de adjective
# afegiguessen
## Català
### Verb

afegiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegiguéreu
## Català
### Verb

afegiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegiguéssem
## Català
### Verb

afegiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegigueres
## Català
### Verb

afegigueres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegiguesses
## Català
### Verb

afegiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegigueu
## Català
### Verb

afegigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afegiguérem
## Català
### Verb

afegiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegigués
## Català
### Verb

afegigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# afegiguésseu
## Català
### Verb

afegiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afegir.
# agermanàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒər.məˈna.βəm/, /ə.ʒər.məˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeɾ.maˈna.βɛm/, /a.ʒeɾ.maˈna.ɛm/ valencià /a.d͡ʒeɾ.maˈna.vem/, /a.d͡ʒeɾ.maˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

agermanàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·vem (5)
* Anagrama: amargenàvem
# agermanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒər.məˈna.βəw/, /ə.ʒər.məˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒeɾ.maˈna.βɛw/, /a.ʒeɾ.maˈna.ɛw/ valencià /a.d͡ʒeɾ.maˈna.vew/, /a.d͡ʒeɾ.maˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agermanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·veu (5)
* Anagrama: amargenàveu
# agermanés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈnes/, occidental /a.ʒeɾ.maˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

agermanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Jo] agermanés, agermanàs o agermanara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Ell/ella/vostè] agermanés, agermanàs o agermanara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nés (4)
* Anagrames: amargenes, amargenés, manegar-se, manegares, masegaren
# agermanéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈne.səm/, occidental /a.ʒeɾ.maˈne.sem/
       Informal: /a.ʒeɾ.maˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

agermanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Nosaltres] agermanéssim, agermanéssem, agermanàssem, agermanàssim o agermanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nés·sem (5)
* Anagrama: amargenéssem
# agermanàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

agermanàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Nosaltres] agermanéssim, agermanéssem, agermanàssem, agermanàssim o agermanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nàs·sim (5)
* Anagrama: amargenàssim
# agermanàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

agermanàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Vosaltres/vós] agermanéssiu, agermanésseu, agermanàsseu, agermanàssiu o agermanàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nàs·siu (5)
* Anagrama: amargenàssiu
# agermanàvom
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈna.βum/, occidental /a.ʒeɾ.maˈna.βom/

### Verb

agermanàvom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agermanar.
    Forma col·loquial per [nosaltres] agermanàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nà·vom (5)
* Anagrama: amargenàvom
# agermanàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʒər.məˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

agermanàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Jo] agermanés, agermanàs o agermanara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Ell/ella/vostè] agermanés, agermanàs o agermanara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nàs (4)
* Anagrames: amargenàs, anagrames, manegaràs, masegaran
# agermanàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒər.məˈna.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒer.maˈna.sem/, valencià /a.d͡ʒeɾ.maˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

agermanàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Nosaltres] agermanéssim, agermanéssem, agermanàssem, agermanàssim o agermanàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nàs·sem (5)
* Anagrama: amargenàssem
# agermanàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒər.məˈna.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒer.maˈna.sew/, valencià /a.d͡ʒeɾ.maˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

agermanàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agermanar.
    [Vosaltres/vós] agermanéssiu, agermanésseu, agermanàsseu, agermanàssiu o agermanàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ger·ma·nàs·seu (5)
* Anagrama: amargenàsseu
# affollato
## Italià
### Verb

affollato m. ‎(femení affollata, plural masculí affollati, plural femení affollate)
* participi passat masculí singular de affollare
# affollavamo
## Italià
### Verb

affollavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de affollare
# affollavano
## Italià
### Verb

affollavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de affollare
# affollatisi
## Italià
### Verb

affollatisi
* participi passat masculí plural de affollarsi