OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# crista fenestrae cochleae
## Llatí
### Nom

crista fenestrae cochleae
* (Terminologia Anatomica) cresta de la finestra coclear, cresta de la finestra rodona

### Vegeu també

* crista fenestrae cochleae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# crista iliaca
## Llatí
### Nom

crista iliaca
* (Terminologia Anatomica) cresta ilíaca

### Vegeu també

* crista iliaca. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# crista colli costae
## Llatí
### Nom

crista colli costae
* (Terminologia Anatomica) cresta del coll de la costella

### Vegeu també

* crista colli costae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# crista galli
## Llatí
### Nom

crista galli
* (Terminologia Anatomica) apòfisi crista galli

### Vegeu també

* crista galli. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# crista ampullaris
## Llatí
### Nom

crista ampullaris
* (Terminologia Anatomica) cresta ampul·lar, cresta acústica

### Vegeu també

* crista ampullaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# crista basilaris
## Llatí
### Nom

crista basilaris
* (Terminologia Anatomica) cresta espiral

#### Sinònims

* crista spiralis

### Vegeu també

* crista basilaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# crista frontalis
## Llatí
### Nom

crista frontalis
* (Terminologia Anatomica) cresta frontal

### Vegeu també

* crista frontalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# correlacionam
## Català
### Verb

correlacionam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de correlacionar.

#### Variants

* correlacionem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·re·la·ci·o·nam (6)
# corregís
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.reˈxis/, meridional /ko.reˈhih/
       Americà: alt /k(o).reˈxis/, baix /ko.reˈhih/, austral /ko.reˈxis/
   * Rimes: -is

### Verb

corregís
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) del present d’indicatiu del verb corregir (corregiu).
# correjel
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.reˈxel/, meridional /ko.reˈhel/
       Americà: alt /k(o).reˈxel/, baix /ko.reˈhel/, austral /ko.reˈxel/
   * Rimes: -el
   * Etimologia: Del català antic correger, «corretger»

### Nom

correjel m. ‎(plural correjeles)
* cuir utilitzat pel corretger

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·rre·jel (3)
# correlaciona
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rə.ɫə.siˈo.nə/ balear /ko.rə.ɫə.siˈo.nə/, /ku.rə.ɫə.siˈo.nə/ Occidental: /ko.re.ɫa.siˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

correlaciona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de correlacionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb correlacionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·re·la·ci·o·na (6)
# correlacionada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rə.ɫə.si.uˈna.ðə/ balear /ko.rə.ɫə.si.oˈna.ðə/, /ku.rə.ɫə.si.uˈna.ðə/ Occidental: /ko.re.ɫa.si.oˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

correlacionada
* Participi femení singular del verb correlacionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·re·la·ci·o·na·da (7)
# correlacionades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rə.ɫə.si.uˈna.ðəs/ balear /ko.rə.ɫə.si.oˈna.ðəs/, /ku.rə.ɫə.si.uˈna.ðəs/ Occidental: /ko.re.ɫa.si.oˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

correlacionades
* Participi femení plural del verb correlacionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·re·la·ci·o·na·des (7)
# correla
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈrɛ.ɫə/ balear /koˈrɛ.ɫə/, /kuˈrɛ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /koˈrɛ.ɫa/ valencià /koˈrɛ.ɫa/, /koˈrɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛla

### Verb

correla
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de correlar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb correlar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·re·la (3)
# correlacion
## Català
### Verb

correlacion
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de correlacionar.

#### Variants

* correlaciono, correlacione, correlacioni

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·re·la·ci·on (5)
# correio
## Portuguès

   * Etimologia: Del castellà correo, del català correu.

### Nom

correio m. ‎(plural correios)
* correu
# correjeles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ko.reˈxe.les/, meridional /ko.reˈhe.leh/
       Americà: alt /ko.reˈxe.l(e)s/, baix /ko.reˈhe.leh/, austral /ko.reˈxe.les/
   * Rimes: -eles

### Nom

correjeles m. pl.
* forma plural de correjel
# deligas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.lɪ.ɡaːs/

### Verb

dēligās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dēligō
# deligatum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.lɪˈɡaː.tʊm/

### Verb

dēligātum
* supí acusatiu de dēligō
# delictos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /deˈlik.tos/, meridional /deˈlik.toh/
       Americà: alt /deˈlik.t(o)s/, baix /deˈlik.toh/, austral /deˈlik.tos/
   * Rimes: -iktos

### Nom

delictos m. pl.
* forma plural de delicto

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·lic·tos (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeilost)
* Anagrama: dilectos
# delictuós
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫik.tuˈos/, occidental /de.ɫik.tuˈos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De delicte i el sufix -uós.

### Adjectiu

delictuós m. ‎(femení delictuosa, plural masculí delictuosos, plural femení delictuoses)
* Que és delicte.

#### Sinònims

* delictiu

#### Traduccions

* Anglès: criminal $^{(en)}$
* Castellà: delictivo $^{(es)}$
* Francès: délictueux $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: DELINQUIR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·lic·tu·ós (4)
* Heterograma de 9 lletres (cdeilostu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# deligare
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.lɪˈɡaː.rɛ/

### Verb

dēligāre
* infinitiu del present actiu de dēligō
# deligavi
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.lɪˈɡaː.wiː/

### Verb

dēligāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēligō
# delictum
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈlɪk.tʊm/
   * Etimologia: De dēlinquō.

### Nom

dēlictum n. ‎(genitiu dēlictī)
* delicte

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dēlictum | dēlicta |
| Vocatiu | dēlictum | dēlicta |
| Acusatiu | dēlictum | dēlicta |
| Genitiu | dēlictī | dēlictōrum |
| Datiu | dēlictō | dēlictīs |
| Ablatiu | dēlictō | dēlictīs |

### Verb

dēlictum
* supí acusatiu de dēlinquō
# de mala lluna
## Català
### Adjectiu

de mala lluna inv. inv.
* malhumorat

#### Sinònims

* de futris

#### Antònims

* de bona lluna

#### Relacionats

* estar de mala lluna

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# de la gauche
## Francès
### Adjectiu

de la gauche loc.
* (pilota) d'esquerra

### Vegeu també

* de la gauche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# de la droite
## Francès
### Adjectiu

de la droite loc.
* (pilota) de dreta

### Vegeu també

* de la droite. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# de maravilla
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de ma.ɾaˈβi.ʎa\, meridional \de ma.ɾaˈβi.ʝa\
       Americà: alt /de ma.ɾaˈbi.ʝa/, baix \de ma.ɾaˈβi.ʝa\, austral \de ma.ɾaˈβi.ʒa\

### Adverbi

de maravilla
* de meravella

#### Variants

* a maravilla, de maravillas

#### Sinònims

* maravillosamente

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre maravilla
# de la tête
## Francès
### Adjectiu

de la tête loc.
* (futbol) de cap

### Vegeu també

* de la tête. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# de luxe
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɫuk.sə/, occidental /deˈɫuk.se/
   * Etimologia: Del sentit literal, segle XX.

### Adjectiu

de luxe inv. inv.
* luxós

#### Relacionats

* bé de luxe

#### Traduccions

* Anglès: deluxe $^{(en)}$, luxury $^{(en)}$ (atributiu)
* Castellà: de lujo $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre luxe
# de la hostia
## Castellà
### Adjectiu

de la hostia inv. inv.
* (Espanya, col·loquial) de l'hòstia

#### Sinònims

* maravilloso, excelente, fantástico, genial, de lujo, óptimo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre hostia
# de meravella
## Català
### Adverbi

de meravella
* meravellosament, excel·lentment
    «De vegades hi feia jo de porter. Eren una mica bèsties jugant, i jo els vaig prendre por. Hi havia qui xutava de meravella: jo ho deixava córrer. Quan es cansaven de jugar, paraven i s’asseien a xafardejar. Comentaven els jocs, discutien, es barallaven, arribaven a les mans, però no va passar mai res d’irreparable.» (Rafael Ventura Melià, Àmbit perdurable, pàg. 83, 1981)

#### Variants

* a meravella

#### Sinònims

* de categoria, de perles, com un guant, de primera

#### Traduccions

* Castellà: de maravilla $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF
# de lege farenda
## Llatí
### Adverbi

de lege farenda
* Allò que la llei hauria de ser, per oposició a de lege lata ‎(«allò que la llei és»).
# dedique
## Català
### Verb

dedique
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dedicar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dedicar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dedicar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dedicar.
# dedicàssim
## Català
### Verb

dedicàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dedicar.
# dedicàveu
## Català
### Verb

dedicàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dedicar.
# dedins
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈðins/, occidental /deˈðins/
   * Rimes: -ins
   * Etimologia: De de i dins.

### Nom

dedins m. ‎(plural invariable)
* Part interior d'alguna cosa.

#### Traduccions
### Adverbi

dedins
* dins

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·dins (2)
* Anagrames: dindes, dindés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# dediqueguem
## Català
### Verb

dediqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dedicar.
# dedicàssiu
## Català
### Verb

dedicàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dedicar.

### Miscel·lània

* Anagrama: suïcidades
# dedil
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \deˈðil\
       Americà: alt /deˈdil/, baix \deˈðil\
   * Rimes: -il

### Nom

dedil m. ‎(plural dediles)
* (pilota valenciana) didal

#### Sinònims

* dedal

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·dil (2)

### Vegeu també

* dedil. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dediles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \deˈði.les\, meridional \deˈði.leh\
       Americà: alt /deˈdi.l(e)s/, baix \deˈði.leh\, austral \deˈði.les\
   * Rimes: -iles

### Nom

dediles m. pl.
* forma plural de dedil
# dendarirentzat
## Basc
### Nom

dendarirentzat
* benefactiu indefinit de dendari
# dendariri
## Basc
### Nom

dendariri
* datiu indefinit de dendari
# dendariz
## Basc
### Nom

dendariz
* instrumental indefinit de dendari
# dendatan
## Basc
### Nom

dendatan
* inessiu indefinit de denda
# dendatara
## Basc
### Nom

dendatara
* al·latiu indefinit de denda
# dendarirengatik
## Basc
### Nom

dendarirengatik
* causal indefinit de dendari
# dendaritzat
## Basc
### Nom

dendaritzat
* prolatiu indefinit de dendari
# dendatako
## Basc
### Nom

dendatako
* genitiu locatiu indefinit de denda
# dendataraino
## Basc
### Nom

dendataraino
* terminatiu indefinit de denda
# dendaririk
## Basc
### Nom

dendaririk
* partitiu indefinit de dendari
# cubanitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βə.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.niˈd͡za/ valencià /ku.ba.niˈzaɾ/, /ku.βa.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De cubà i el sufix -itzar, segle XX.

### Verb

cubanitzar trans.
* Fer tornar cubà; fer prendre característiques cubanes.
    «Per al segon, Bel proposa irònicament “cubanitzar Catalunya” per prohibir que marxin.» (Aleix Moldes, La política catalana se suma al debat sobre la renda universal, Diari ARA, abr. 2021)
    «Per això el jazz va començar a Nova Orleans i la rumba a Cuba, precedida de les havaneres i les contradanses franceses vingudes d’Haití, contradanses que En Saumell va tenir cura de «cubanitzar» integrant-hi el ritme dels africans.» (Joan Casajuana, En Manuel Saumell i la música cubana, Institut Nova Història, jul. 2020)
    «Cap de les dues no va deixar descendència, i la branca dels Robrenyo hauria estroncat la tradició teatral si no hagués estat per en Joaquín, I'altre germà, net del veil Josep que s'havia ofegat en el naufragi de l'«Afortunada», i que va cubanitzar definitivament els ja anomenats Robreno en dedicar-se sobretot al gènere còmic i tenir continuació en els fills Gustavo i Francisco, ídols de I'Alhambra de I'Havana.» (Rine Leal, Una branca cubana del teatre catala, Serra d'Or, núm. 327, pàg. 92, des. 1986)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cubanitzo, cubanitza, cubanitzem

#### Traduccions

* Anglès: Cubanize $^{(en)}$, Cubanise $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: cubanizar $^{(es)}$
* Esperanto: kubigi $^{(eo)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·zar (4)
# cubanitzara
## Català
### Verb

cubanitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cubanitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cubanitzar.

#### Variants

* [1] cubanitzés, cubanitzàs
* [2] cubanitzés, cubanitzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·ra (5)
# cubanitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.βə.ni.d͡zəˈɾɛw/ balear /ku.bə.ni.d͡zəˈɾəw/, /ku.bə.ni.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.ni.d͡zaˈɾew/, valencià /ku.ba.ni.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cubanitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de cubanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·reu (5)
# cubanitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βə.ni.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.ni.d͡zaˈɾi.a/, valencià /ku.ba.ni.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cubanitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cubanitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cubanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·ri·a (6)
# cubanitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βə.ni.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.ni.d͡zaˈɾi.en/, valencià /ku.ba.ni.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

cubanitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de cubanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·ri·en (6)
# cubanitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βə.ni.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.ni.d͡zaˈɾan/, valencià /ku.ba.ni.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cubanitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cubanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·ran (5)
# cubanitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βə.niˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.niˈd͡za.ɾes/, valencià /ku.ba.niˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cubanitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cubanitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cubanitzar.

#### Variants

* [2] cubanitzessis, cubanitzesses, cubanitzassis, cubanitzasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·res (5)
# cubanitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.βə.niˈd͡zan/ balear /ku.bə.niˈd͡zant/, /ku.bə.niˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.niˈd͡zan/ valencià /ku.ba.niˈzant/, /ku.βa.niˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

cubanitzant
* Gerundi del verb cubanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·zant (4)
# cubanitzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.βə.ni.d͡zəˈɾɛm/ balear /ku.bə.ni.d͡zəˈɾəm/, /ku.bə.ni.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.ni.d͡zaˈɾem/, valencià /ku.ba.ni.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cubanitzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de cubanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·rem (5)
# cubanitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.βə.niˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ku.βa.niˈd͡za.ɾen/, valencià /ku.ba.niˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cubanitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cubanitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cubanitzar.

#### Variants

* [2] cubanitzessin, cubanitzessen, cubanitzassin, cubanitzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ba·nit·za·ren (5)
# craquegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈkɛ.ʒin/ balear /kɾəˈkə.ʒin/, /kɾəˈkɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /kɾaˈke.ʒin/, valencià /kɾaˈke.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

craquegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb craquejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb craquejar.
# craquegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.sim/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

craquegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craqueig
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈkɛt͡ʃ/ balear /kɾəˈkət͡ʃ/, /kɾəˈkɛt͡ʃ/ Occidental: /kɾaˈket͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ
   * Etimologia: De craquejar i la desinència Ø, calc del castellà craqueo.

### Nom

craqueig m. ‎(plural craqueigs o craquejos)
* Procés de refinació del petroli brut amb la transformació de certs components en altres de més lleugers per l’efecte de la temperatura i un catalitzador.

#### Traduccions

* Anglès: cracking $^{(en)}$
* Castellà: craqueo $^{(es)}$ m.
* Francès: craquage $^{(fr)}$ m.

### Verb

craqueig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de craquejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cra·queig (2)
* Heterograma de 8 lletres (acegiqru)
* Anagrames: craquegi, craquegí

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, Termcat
# craquegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.siw/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

craquegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒes/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

craquegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craquegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾə.kəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /kɾa.keˈʒe.sem/, valencià /kɾa.keˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

craquegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb craquejar.
# craqueigs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾəˈkɛt͡ʃ/, /kɾəˈkɛjt͡s/ balear /kɾəˈkət͡ʃ/, /kɾəˈkɛt͡ʃ/ Occidental: /kɾaˈket͡ʃ/
   * Rimes: -ɛtʃ

### Nom

craqueigs m. pl. ‎(alternatiu craquejos)
* Forma plural de craqueig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cra·queigs (2)
* Heterograma de 9 lletres (acegiqrsu)
* Anagrama: craquegis
# cursibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊr.sɪ.bʊs/

### Nom

cursibus
* datiu plural de cursus
* ablatiu plural de cursus
# cursillista
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kuɾ.siˈʎis.ta/, meridional /kuɾ.siˈʝih.ta/
       Americà: alt /kuɾ.siˈʝis.t(a)/, baix /kuɾ.siˈʝih.ta/, austral \kuɾ.siˈʒih.ta\
   * Rimes: -ista

### Nom

cursillista m. f. ‎(plural cursillistas)
* cursetista

### Miscel·lània

* Síl·labes: cur·si·llis·ta (4)

### Vegeu també

* cursillista. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# cursillos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kuɾˈsi.ʎos/, meridional /kuɾˈsi.ʝoh/
       Americà: alt /kuɾˈsi.ʝ(o)s/, baix /kuɾˈsi.ʝoh/, austral \kuɾˈsi.ʒos\
   * Rimes: -iʎos

### Nom

cursillos m. pl.
* forma plural de cursillo
# cursiva
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kuɾˈsi.βa\
       Americà: alt /k(u)ɾˈsi.ba/, baix \kuɾˈsi.βa\
   * Rimes: -iba

### Nom

cursiva f. ‎(plural cursivas)
* cursiu, cursiva

### Miscel·lània

* Síl·labes: cur·si·va (3)
* Heterograma de 7 lletres (acirsuv)

### Vegeu també

* cursiva. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# cursivas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kuɾˈsi.βas\, meridional \kuɾˈsi.βah\
       Americà: alt /kuɾˈsi.b(a)s/, baix \kuɾˈsi.βah\, austral \kuɾˈsi.βas\
   * Rimes: -ibas

### Nom

cursivas f. pl.
* forma plural de cursiva
# cursive
## Anglès
### Adjectiu

cursive ‎(comparatiu more cursive, superlatiu most cursive)
* cursiu

### Vegeu també

* cursive. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# cursillo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kuɾˈsi.ʎo/, meridional /kuɾˈsi.ʝo/
       Americà: alt /k(u)ɾˈsi.ʝo/, baix /kuɾˈsi.ʝo/, austral \kuɾˈsi.ʒo\
   * Rimes: -iʎo

### Nom

cursillo m. ‎(plural cursillos)
* curset

### Miscel·lània

* Síl·labes: cur·si·llo (3)

### Vegeu també

* cursillo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# cursillistas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kuɾ.siˈʎis.tas/, meridional /kuɾ.siˈʝih.tah/
       Americà: alt /kuɾ.siˈʝis.t(a)s/, baix /kuɾ.siˈʝih.tah/, austral \kuɾ.siˈʒih.tas\
   * Rimes: -istas

### Nom

cursillistas m. f. pl.
* forma plural de cursillista
# curso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈkuɾ.so/
       Americà: alt /ˈkuɾ.s(o)/, baix /ˈkuɾ.so/
   * Rimes: -uɾso

### Nom

curso m. ‎(plural cursos)
* curs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cur·so (2)

### Vegeu també

* curso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊr.soː/
   * Etimologia: De currō.

### Verb

cursō ‎(1a present$^?$), cursās ‎(2a present), cursāre ‎(infinitiu), cursāvi ‎(perfet)
* córrer, jo corro
* avançar, progressar, cursar
# derribadora defensiva
## Castellà
### Nom

derribadora defensiva f. ‎(plural derribadoras defensivas)
* forma femenina de derribador defensivo
# derribarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.riˈβaɾ.se\
       Americà: alt /de.riˈbaɾ.s(e)/, baix \de.riˈβaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

derribarse trans., pron. ‎(present me derribo, passat me derribé, futur me derribaré)
* forma pronominal de derribar
# derribé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.riˈβe\
       Americà: alt /de.riˈbe/, baix \de.riˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

derribé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb derribar
# derribar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.riˈβaɾ\
       Americà: alt /de.riˈbaɾ/, baix \de.riˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

derribar trans., pron. ‎(pronominal derribarse, present derribo, passat derribé, futur derribaré)
* derrocar
* tombar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·rri·bar (3)
# derribador defensivo
## Castellà
### Nom

derribador defensivo m. ‎(plural derribadores defensivos, femení derribadora defensiva)
* (futbol americà) línia defensiu interior

### Vegeu també

* derribador defensivo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].