OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amanseu
## Català
### Verb

amanseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amansar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amansar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amansar.
# amansides
## Català
### Verb

amansides
* Participi femení plural del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·des (4)
* Anagrames: amidassen, desanimàs
# amansien
## Català
### Verb

amansien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·en (4)
* Anagrama: anamnesi
# amansies
## Català
### Verb

amansies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·es (4)
* Anagrames: aïnàssem, animessa, assaïnem
# amansessis
## Català
### Verb

amansessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·sis (4)
* Anagrames: amansisses, amassessin, assassinem
# amansessin
## Català
### Verb

amansessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·sin (4)
* Anagrama: amansissen
# amansesses
## Català
### Verb

amansesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·ses·ses (4)
* Anagrama: amassessen
# amansia
## Català
### Verb

amansia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·a (4)
* Anagrama: amainàs
# amansi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈman.si/, occidental /aˈman.si/
   * Rimes: -ansi

### Verb

amansi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amansar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amansar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amansar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si (3)
* Anagrames: amanís, animàs, anisam, manisa
# amagríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.sim/, occidental /a.maˈɣɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

amagríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·grís·sim (4)
* Anagrama: agrimàssim
# amagríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɣɾi.siw/, occidental /a.maˈɣɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

amagríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·grís·siu (4)
* Anagrama: agrimàssiu
# amagueguem
## Català
### Verb

amagueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amagar.
# amagueguéssom
## Català
### Verb

amagueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
# amague
## Català
### Verb

amague
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amagar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amagar.
# amagueguessa
## Català
### Verb

amagueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
# amagueguesses
## Català
### Verb

amagueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
# amaguegueu
## Català
### Verb

amaguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amagar.
# amagueguessen
## Català
### Verb

amagueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
# amaguegués
## Català
### Verb

amaguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amagar.
# amaneréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.səm/, occidental /a.ma.neˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amaneréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.
# amanerésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.səw/, occidental /a.ma.neˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amanerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.
# amaneréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.sim/, occidental /a.ma.neˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amaneréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·rés·sim (5)
* Anagrames: amarinéssem, emmanseiràs
# amaneràsseu
## Català
### Verb

amaneràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.
# amaneràssim
## Català
### Verb

amaneràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·ràs·sim (5)
* Anagrama: amarinàssem
# amaneràssem
## Català
### Verb

amaneràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.
# amaneràssiu
## Català
### Verb

amaneràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·ràs·siu (5)
* Anagrama: amarinàsseu
# amaneràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nəˈɾa.βəw/, balear /ə.mə.nəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ma.neˈɾa.βew/ valencià /a.ma.neˈɾa.vew/, /a.ma.neˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amaneràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amanerar.
# alletéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈte.sim/, occidental /a.ʎeˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alletéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tés·sim (4)
* Anagrama: allitéssem
# alletés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈtes/, occidental /a.ʎeˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

alletés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tés (3)
* Anagrames: estalle, estella
# alletéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈte.siw/, occidental /a.ʎeˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alletéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tés·siu (4)
* Anagrama: allitésseu
# alleu
## Català
### Verb

alleu
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allevar.

## Francès

   * Pronúncia: /aˈlø/
   * Etimologia: De l'antic franc alôd.

### Nom

alleu m. ‎(plural alleux)
* alou

#### Derivats

* alleutier
* allodial
* allodialité

#### Sinònims

* Variació: aleu.
* franc-alleu.
# alletí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈti/, occidental /a.ʎeˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

alletí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·tí (3)
* Anagrama: allite
# alleuge
## Català
### Verb

alleuge
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alleujar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alleujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alleujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alleujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·ge (3)
* Anagrames: allegeu, al·legue
# alleugem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəwˈʒɛm/ balear /ə.ʎəwˈʒəm/, /ə.ʎəwˈʒɛm/ Occidental: /a.ʎewˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

alleugem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de alleujar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb alleujar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb alleujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lleu·gem (3)
* Anagrama: al·leguem
# alletéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈte.səm/, occidental /a.ʎeˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alletéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.
# alletésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈte.səw/, occidental /a.ʎeˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alletésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alletar.
# ambicionaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bi.si.u.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /am.bi.si.o.naˈɾi.ɛw/, valencià /am.bi.si.o.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ambicionaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ambicionar.
# ambicionassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.sən/ balear /əm.bi.si.oˈna.sən/, /əm.bi.si.uˈna.sən/ Occidental: /am.bi.si.oˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

ambicionassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Ells/elles/vostès] ambicionessin, ambicionessen, ambicionassen, ambicionassin o ambicionaren.
# ambicionareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.u.nəˈɾɛw/, occidental /am.bi.si.o.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ambicionareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ambicionar.
# ambicionarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //əm.bi.ziˈu.nəˈɾə/, occidental /am.bi.si.o.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ambicionarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ambicionar.
# ambicionaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bi.si.u.nəˈɾi.ə/, /əm.bi.si.o.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /am.bi.si.o.naˈɾi.ɛ/, /am.bi.si.o.naˈɾi.e/ valencià /am.bi.si.o.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ambicionaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ambicionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ambicionar.
# ambicionarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.u.nəˈɾi.ən/, occidental /am.bi.si.o.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ambicionarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ambicionar.
# ambicionaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.u.nəˈɾi.əs/, occidental /am.bi.si.o.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ambicionaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ambicionar.
# ambicionaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //əm.bi.ziˈu.nəˈɾəs/, occidental /am.bi.si.o.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ambicionaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ambicionar.
# ambicionaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.si.u.nəˈɾe/, occidental /am.bi.si.o.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ambicionaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ambicionar.
# amordiríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾi.əm/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾi.əm/, /ə.mur.ðiˈɾi.əm/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amordiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·rí·em (5)
* Anagrama: adormiríem
# amordiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾi.ə/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾi.ə/, /ə.mur.ðiˈɾi.ə/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amordiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amordir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amordir.

### Miscel·lània

* Anagrama: adormiria
# amordirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾa/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾa/, /ə.mur.ðiˈɾa/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amordirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amordir.

### Miscel·lània

* Anagrames: adormira, adormirà
# amordiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾe/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾe/, /ə.mur.ðiˈɾe/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amordiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·ré (4)
* Anagrames: adormiré, ordiarem, ordiàrem, rodaríem
# amordireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾɛw/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾəw/, /ə.mur.ðiˈɾɛw/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amordireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·reu (4)
* Anagrames: adormireu, adormíreu, iodurarem, ioduràrem
# amordiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾas/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾas/, /ə.mur.ðiˈɾas/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amordiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amordir.

### Miscel·lània

* Anagrama: adormiràs
# amordirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾi.ən/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾi.ən/, /ə.mur.ðiˈɾi.ən/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amordirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·ri·en (5)
* Anagrames: adormirien, ordinaríem
# amordires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.murˈdi.ɾəs/ balear /ə.moɾˈði.ɾəs/, /ə.murˈði.ɾəs/ Occidental: /a.moɾˈði.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

amordires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·res (4)
* Anagrames: adormir-se, adormires
# amordiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾi.əs/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾi.əs/, /ə.mur.ðiˈɾi.əs/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amordiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·ri·es (5)
* Anagrama: adormiries
# amordiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.diˈɾi.əw/ balear /ə.moɾ.ðiˈɾi.əw/, /ə.mur.ðiˈɾi.əw/ Occidental: /a.moɾ.ðiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amordiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amordir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·di·rí·eu (5)
* Anagrames: adormiríeu, ioduraríem
# ambrettes
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃ˈbʁɛt/

### Nom

ambrettes f. pl.
* forma plural de ambrette
# ambroisies à feuilles d'armoise
## Francès
### Nom

ambroisies à feuilles d'armoise f. pl.
* forma plural de ambroisie à feuilles d'armoise
# ambrette
## Francès
### Nom

ambrette f. ‎(plural ambrettes)
* Bot. (Abelmoschus moschatus (L.) Medik.)
* Bot. (Centaurea jacea L.)

#### Sinònims

* [2]: centaurée jacée, jacée des prés

### Vegeu també

* ↑ Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 361. ISBN 978-2-85910-453-5.
# ambroisie à feuilles d'armoise
## Francès
### Nom

ambroisie à feuilles d'armoise f. ‎(plural ambroisies à feuilles d'armoise)
* Bot. (Ambrosia artemisiifolia L.).

#### Sinònims

* ambroisie élevée, herbe à poux, petite herbe à poux

#### Hiperònims

* ambroisie

### Vegeu també

* ↑ Fried, Guillaume. Guide des plantes invasives, 2012 (en francès). París: Belin, 180. ISBN 978-2-7011-5793-1.
# ambroisies
## Francès
### Nom

ambroisies f. pl.
* forma plural de ambroisie
# ambroisie
## Francès
### Nom

ambroisie f. ‎(plural invariable)
* Ambrosia (beguda).

### Nom

ambroisie f. ‎(plural ambroisies)
* Bot. (Ambrosia) Ambròsia.

#### Compostos i expressions

* ambroisie à feuilles d'armoise
# ambrol
## Romaní

   * Etimologia: Del persa امرود ‎(amrud).

### Nom

ambrol m.
* pera

#### Derivats

* ambrolin ‎(«perera»)

### Vegeu també

* Cizmich, Perseo; Adiego, Ignasi-Xavier. Rromani ćhib - Diccionari romaní-català / català-romaní. Círculo Rojo, 2022. ISBN 978-84-1155-225-7.
# ambrosia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɾuˈzi.ə/ balear /əm.bɾoˈzi.ə/, /əm.bɾuˈzi.ə/ Occidental: /am.bɾoˈzi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí ambrosia, del grec antic ἀμβροσία ‎(ambrosía, «immortalitat»), de ἄμβροτος ‎(ámbrotos, «immortal»), compost del prefix privatiu a- ‎(a-) i βροτός ‎(brotós, «mortal»)..

### Nom

ambrosia f. ‎(plural ambrosies)
* (mitologia grega) Menjar dels déus que els feia immortals.

#### Traduccions

* Anglès: ambrosia $^{(en)}$
* Basc: anbrosia $^{(eu)}$
* Castellà: ambrosía $^{(es)}$
* Francès: ambroisie $^{(fr)}$
* Italià: ambrosia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bro·si·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Llatí

   * Pronúncia: /amˈbrɔ.sɪ.a/
   * Etimologia: Del grec antic ἀμβροσία ‎(ambrosía, «immortalitat»).

### Nom

ambrosia f. ‎(genitiu ambrosiae)
* (mitologia grega) ambrosia
* Planta del gènere ambròsia
* Un antídot

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ambrosia | ambrosiae |
| Vocatiu | ambrosia | ambrosiae |
| Acusatiu | ambrosiam | ambrosiās |
| Genitiu | ambrosiae | ambrosiārum |
| Datiu | ambrosiae | ambrosiīs |
| Ablatiu | ambrosiā | ambrosiīs |

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «ambrosia». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934.
# ambries
## Anglès
### Nom

ambries
* forma plural de ambry
# ammansatosi
## Italià
### Verb

ammansatosi m. ‎(femení ammansatasi, plural masculí ammansatisi, plural femení ammansatesi)
* participi passat masculí singular de ammansarsi
# ammansata
## Italià
### Verb

ammansata
* participi passat femení singular de ammansare
# ammansava
## Italià
### Verb

ammansava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de ammansare
# ammansatasi
## Italià
### Verb

ammansatasi
* participi passat femení singular de ammansarsi
# ammansate
## Italià
### Verb

ammansate
* participi passat femení plural de ammansare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de ammansare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de ammansare
# ammansatesi
## Italià
### Verb

ammansatesi
* participi passat femení plural de ammansarsi
# ammansatevi
## Italià
### Verb

ammansatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de ammansarsi
# ammansati
## Italià
### Verb

ammansati
* participi passat masculí plural de ammansare
# ammansatisi
## Italià
### Verb

ammansatisi
* participi passat masculí plural de ammansarsi
# ammansato
## Italià
### Verb

ammansato m. ‎(femení ammansata, plural masculí ammansati, plural femení ammansate)
* participi passat masculí singular de ammansare
# allumenaves
## Català
### Verb

allumenaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de allumenar.
# allumenasses
## Català
### Verb

allumenasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumenar.
# allumenassen
## Català
### Verb

allumenassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allumenar.
# allumenaríeu
## Català
### Verb

allumenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allumenar.
# allumenava
## Català
### Verb

allumenava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allumenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allumenar.
# allumene
## Català
### Verb

allumene
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allumenar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allumenar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allumenar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allumenar.
# amnistietarantz
## Basc
### Nom

amnistietarantz
* al·latiu direccional definit plural de amnistia
# amnistietatik
## Basc
### Nom

amnistietatik
* ablatiu definit plural de amnistia
# amnistiez
## Basc
### Nom

amnistiez
* instrumental definit plural de amnistia
# amnistii
## Català
### Verb

amnistii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amnistiar.

## Romanès
### Nom

amnistii
* forma plural de amnistie
* genitiu i datiu indefinit singular de amnistie
* vocatiu plural de amnistie
# amnistietara
## Basc
### Nom

amnistietara
* al·latiu definit plural de amnistia
# amnistietan
## Basc
### Nom

amnistietan
* inessiu definit plural de amnistia
# amnistieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.nis.tiˈɛw/ balear /əm.nis.tiˈəw/, /əm.nis.tiˈɛw/ Occidental: /am.nis.tiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amnistieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amnistiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amnistiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·eu (4)
# amnistietako
## Basc
### Nom

amnistietako
* genitiu locatiu definit plural de amnistia
# amnistiessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.nis.tiˈe.sis/, occidental /am.nis.tiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amnistiessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amnistiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·nis·ti·es·sis (5)
# amnistietaraino
## Basc
### Nom

amnistietaraino
* terminatiu definit plural de amnistia
# amolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɫəˈɾe/ balear /ə.mo.ɫəˈɾe/, /ə.mu.ɫəˈɾe/ Occidental: /a.mo.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·la·ré (4)
# amolassin
## Català
### Verb

amolassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·las·sin (4)
# amolassis
## Català
### Verb

amolassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·las·sis (4)
# amolau
## Català
### Verb

amolau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amolar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lau (3)
# amolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɫəˈɾi.əw/ balear /ə.mo.ɫəˈɾi.əw/, /ə.mu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /a.mo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·la·rí·eu (5)
# amolaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɫəˈɾi.əm/ balear /ə.mo.ɫəˈɾi.əm/, /ə.mu.ɫəˈɾi.əm/ Occidental: /a.mo.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amolaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·la·rí·em (5)
# amolassen
## Català
### Verb

amolassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·las·sen (4)
# amolasses
## Català
### Verb

amolasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·las·ses (4)
# altercà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈka/, occidental /aɫ.teɾˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: altercar

### Verb

altercà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de altercar.
    [Ell/ella/vostè] altercà o va altercar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·cà (3)
* Anagrames: carleta, Carleta, lacerat, lactaré, recalat