OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# activamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \akˌti.βaˈmen.te\
       Americà: alt /akˌti.baˈmen.t(e)/, baix \akˌti.βaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De activo i el sufix -mente.

### Adverbi

activamente
* activament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·men·te (5)
# activar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ək.tiˈβa/, balear /ək.tiˈva/ Occidental: nord-occidental /ak.tiˈβa/ valencià /ak.tiˈvaɾ/, /ak.tiˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: activà
   * Etimologia: De actiu.

### Verb

activar trans.
* Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.
* Posar en marxa algun aparell o dispositiu.
    No hi ha manera d’activar l'ordinador, s'ha mort.
* Fer que un aparell o dispositiu estigui disponible per a ser usat.
    Ja ens han activat la internet, ara la podrem fer servir quan vulguem.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: activo, activa, activem

#### Sinònims

* [1] acalorar, esverar, excitar, incitar, promoure.
* [2] arrencar, connectar, encendre, engegar.
* [3] preparar.

#### Traduccions

* Anglès: activate $^{(en)}$
* Castellà: activar $^{(es)}$
* Esperanto: aktivigi $^{(eo)}$
* Francès: activer $^{(fr)}$
* Italià: attivare $^{(it)}$
* Llatí: excitare $^{(la)}$
* Occità: activar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·var (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ak.tiˈβaɾ\
       Americà: alt /ak.t(i)ˈbaɾ/, baix \ak.tiˈβaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

activar ‎(present activo, passat activé, futur activaré)
* activar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·var (3)

## Occità

   * Pronúncia: /at.tiˈβa/

### Verb

activar
* activar
# activaran
## Català
### Verb

activaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·ran (4)
* Anagrames: cantariva, tancariva
# activarem
## Català
### Verb

activarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·rem (4)
* Anagrama: tacarívem
# activament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əkˌti.βəˈmen/ balear /əkˌti.vəˈment/, /əkˌti.vəˈmen/ Occidental: nord-occidental /akˌti.βaˈmen/ valencià /akˌti.vaˈment/, /akˌti.βaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De actiu i el sufix -ment.

### Adverbi

activament
* De manera activa.

#### Traduccions

* Anglès: actively $^{(en)}$
* Castellà: activamente $^{(es)}$
* Esperanto: aktive $^{(eo)}$
* Italià: attivamente $^{(it)}$
* Occità: activament $^{(oc)}$, actiuaments $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Occità

   * Pronúncia: /at.ti.βaˈmen/

### Adverbi

activament
* activament

#### Sinònims

* actiuaments, en aranès.
# activara
## Català
### Verb

activara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·ra (4)
* Anagrames: atracavi, tacariva
# activaren
## Català
### Verb

activaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de activar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ti·va·ren (4)
* Anagrames: encativar, tacariven
# ache
## Anglès

   * Pronúncia: /eɪk/ àudio (EUA)

### Nom

ache ‎(plural aches)
* mal, dolor

## Francès

   * Pronúncia: /aʃ/

### Nom

ache m. ‎(plural aches)
* hac
# achel
## Romaní
### Nom

achel
* grafia anglicitzada de aćhel
# achaques
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈt͡ʃa.kes/, meridional /aˈt͡ʃa.keh/
       Americà: alt /aˈt͡ʃa.k(e)s/, baix /aˈt͡ʃa.keh/, austral /aˈt͡ʃa.kes/
   * Rimes: -akes

### Nom

achaques m. pl.
* forma plural de achaque
# achegety
## Guaraní

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De a, che, ge i el sufix -ty.

### Nom

achegety
* abecedari

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en guaraní
# aches
## Anglès

   * Pronúncia: /eɪks/

### Nom

aches
* forma plural de ache

## Francès

   * Pronúncia: /aʃ/

### Nom

aches m. pl.
* forma plural de ache

## Occità

   * Pronúncia: /ˈa.t͡ʃes/

### Nom

aches f. pl.
* (aranès) forma plural de acha
# achaparrado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.t͡ʃa.paˈra.ðo\, meridional \a.t͡ʃa.paˈra.(ð)o\
       Americà: alt /a.t͡ʃa.p(a)ˈra.do/, baix \a.t͡ʃa.paˈra.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

achaparrado m. ‎(femení achaparrada, plural masculí achaparrados, plural femení achaparradas)
* rabassut, xaparro

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cha·pa·rra·do (5)
# achaque
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈt͡ʃa.ke/
       Americà: alt /aˈt͡ʃa.k(e)/, baix /aˈt͡ʃa.ke/
   * Rimes: -ake

### Nom

achaque m. ‎(plural achaques)
* (Patologia) xacra

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cha·que (3)

### Vegeu també

* achaque. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# achas
## Occità

   * Pronúncia: /ˈa.t͡ʃo̞s/

### Nom

achas f. pl.
* forma plural de acha
# achaparradas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.t͡ʃa.paˈra.ðas\, meridional \a.t͡ʃa.paˈra.ðah\
       Americà: alt /a.t͡ʃa.paˈra.d(a)s/, baix \a.t͡ʃa.paˈra.ðah\, austral \a.t͡ʃa.paˈra.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

achaparradas f. pl.
* forma plural de achaparrada
# achaparrados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.t͡ʃa.paˈra.ðos\, meridional \a.t͡ʃa.paˈra.(ð)oh\
       Americà: alt /a.t͡ʃa.paˈra.d(o)s/, baix \a.t͡ʃa.paˈra.ðoh\, austral \a.t͡ʃa.paˈra.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

achaparrados m. pl.
* forma plural de achaparrado
# addomesticantesi
## Italià
### Verb

addomesticantesi
* participi present de addomesticarsi
# addolcì
## Italià
### Verb

addolcì
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de addolcire
# addomesticando
## Italià
### Verb

addomesticando
* gerundi de addomesticare
# addomesticano
## Italià
### Verb

addomesticano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addomesticare
# addome
## Italià

   * Pronúncia: /adˈdɔː.me/

### Nom

addome m. ‎(plural addomi)
* abdomen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dò·me (3)
# addomestica
## Italià
### Verb

addomestica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addomesticare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addomesticare
# addomesticandosi
## Italià
### Verb

addomesticandosi
* gerundi de addomesticarsi
# addomesticai
## Italià
### Verb

addomesticai
* primera persona singular (io) del passat de addomesticare
# addomesticammo
## Italià
### Verb

addomesticammo
* primera persona plural (noi) del passat de addomesticare
# addomesticante
## Italià
### Verb

addomesticante
* participi present de addomesticare
# adelerares
## Català
### Verb

adelerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adelerar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·le·ra·res (5)
* Anagrama: adelerar-se
# adelerarà
## Català
### Verb

adelerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adelerar-se.
# adeleraries
## Català
### Verb

adeleraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adelerar-se.
# adelerareu
## Català
### Verb

adelerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adelerar-se.
# adelerarien
## Català
### Verb

adelerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adelerar-se.
# adeleraràs
## Català
### Verb

adeleraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adelerar-se.
# adeleraren
## Català
### Verb

adeleraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adelerar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleraria
## Català
### Verb

adeleraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adelerar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adelerar-se.
# adeleraré
## Català
### Verb

adeleraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adelerar-se.
# aclivelléssim
## Català
### Verb

aclivelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivelléssiu
## Català
### Verb

aclivelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivellí
## Català
### Verb

aclivellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aclivellar.
# aclivellàssiu
## Català
### Verb

aclivellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivellàveu
## Català
### Verb

aclivellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aclivellar.
# aclivellés
## Català
### Verb

aclivellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivelléssem
## Català
### Verb

aclivelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# aclivellésseu
## Català
### Verb

aclivellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclivellar.
# adarguen
## Català
### Verb

adarguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·guen (3)
* Anagrama: aguarden
# adarguessen
## Català
### Verb

adarguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gues·sen (4)
* Anagrames: aguardessen, dessagnareu, dessagnàreu
# adarguessin
## Català
### Verb

adarguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gues·sin (4)
* Anagrama: aguardessin
# adargues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðar.ɡəs/, occidental /aˈðaɾ.ɣes/
   * Rimes: -aɾɡes

### Verb

adargues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de adargar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gues (3)
* Anagrames: aguardes, aguardés
# adargui
## Català
### Verb

adargui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adargar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adargar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adargar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gui (3)
* Anagrames: aguardi, aguardí, arguïda, argüida, guardià, guàrdia, guarida
# adargueu
## Català
### Verb

adargueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adargar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adargar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gueu (3)
* Anagrama: aguardeu
# adarguin
## Català
### Verb

adarguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adargar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·guin (3)
* Anagrames: aguardin, guarnida
# adarguesses
## Català
### Verb

adarguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gues·ses (4)
* Anagrames: aguardesses, assegurades
# adarguessis
## Català
### Verb

adarguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gues·sis (4)
* Anagrama: aguardessis
# adarguis
## Català
### Verb

adarguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·guis (3)
* Anagrama: aguardis
# acondiciàveu
## Català
### Verb

acondiciàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acondiciar.
# acondiciésseu
## Català
### Verb

acondiciésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciàsseu
## Català
### Verb

acondiciàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciàssiu
## Català
### Verb

acondiciàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciés
## Català
### Verb

acondiciés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciéssem
## Català
### Verb

acondiciéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciàs
## Català
### Verb

acondiciàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciàssem
## Català
### Verb

acondiciàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# acondiciàssim
## Català
### Verb

acondiciàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acondiciar.
# adduïsc
## Català
### Verb

adduïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adduir.
# adduïen
## Català
### Verb

adduïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduïes
## Català
### Verb

adduïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adduir.
# adduïra
## Català
### Verb

adduïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduïren
## Català
### Verb

adduïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adduir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·du·ï·ren (4)
* Anagrames: dindareu, dindàreu
# adduïres
## Català
### Verb

adduïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adduir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adduir.
# adduïgueu
## Català
### Verb

adduïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adduir.
# adinyés
## Català
### Verb

adinyés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nyés (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinsy)
* Anagrames: dianyes, disenya, disenyà
# adinyin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.ɲin/, occidental /aˈði.ɲin/
   * Rimes: -iɲin

### Verb

adinyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adinyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adinyar.
# adinyis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.ɲis/, occidental /aˈði.ɲis/
   * Rimes: -iɲis

### Verb

adinyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adinyar.
# adinyo
## Català
### Verb

adinyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adinyar.
# adinyéssem
## Català
### Verb

adinyéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adinyar.
# adinyàrem
## Català
### Verb

adinyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nyà·rem (4)
* Anagrames: anyadirem, anyadírem, danyaríem
# adinyàreu
## Català
### Verb

adinyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·nyà·reu (4)
* Anagrames: anyadireu, anyadíreu, danyaríeu
# adinyà
## Català
### Verb

adinyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adinyar.

### Miscel·lània

* Anagrama: anyadí
# adinyàveu
## Català
### Verb

adinyàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adinyar.
# aconduí
## Català
### Verb

aconduí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aconduir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aconduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·du·í (4)
* Heterograma de 7 lletres (acdinou)
* Anagrama: acuindo
# aconduíeu
## Català
### Verb

aconduíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aconduir.
# aconduíreu
## Català
### Verb

aconduíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aconduir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduís
## Català
### Verb

aconduís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduisquem
## Català
### Verb

aconduisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduísseu
## Català
### Verb

aconduísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduírem
## Català
### Verb

aconduírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aconduir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.
# aconduíssem
## Català
### Verb

aconduíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·con·du·ís·sem (5)
* Anagrama: comandéssiu
# aconduisqueu
## Català
### Verb

aconduisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aconduir.
# acordonàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈna.ɾəw/, occidental /a.koɾ.ðoˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

acordonàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acordonar.
    [Vosaltres/vós] acordonàreu o vau/vàreu acordonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] acordonéssiu, acordonésseu, acordonàsseu, acordonàssiu o acordonàreu.
# acordonàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.duˈna.səm/ balear /ə.koɾ.ðoˈna.səm/, /ə.kur.ðuˈna.səm/ Occidental: /a.koɾ.ðoˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

acordonàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Nosaltres] acordonéssim, acordonéssem, acordonàssem, acordonàssim o acordonàrem.
# acordonàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.koɾ.ðoˈna.sim/, /ə.kuɾ.ðuˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

acordonàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Nosaltres] acordonéssim, acordonéssem, acordonàssem, acordonàssim o acordonàrem.
# acordonàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈna.ɾəm/, occidental /a.koɾ.ðoˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

acordonàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acordonar.
    [Nosaltres] acordonàrem o vam/vàrem acordonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    Forma valenciana: [nosaltres] acordonéssim, acordonéssem, acordonàssem, acordonàssim o acordonàrem.
# acordonàs
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.koɾ.ðoˈnas/, /ə.kuɾ.ðuˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

acordonàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Jo] acordonés, acordonàs o acordonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Ell/ella/vostè] acordonés, acordonàs o acordonara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·do·nàs (4)
* Anagrama: candorosa
# acordonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.duˈna.βəw/ balear /ə.koɾ.ðoˈna.vəw/, /ə.kur.ðuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.kor.ðoˈna.βew/ valencià /a.koɾ.ðoˈna.vew/, /a.koɾ.ðoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

acordonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acordonar.

#### Variants

* (col·loquial) acordonavo, acordonàieu
# acordonàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.duˈna.səw/ balear /ə.koɾ.ðoˈna.səw/, /ə.kur.ðuˈna.səw/ Occidental: /a.koɾ.ðoˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

acordonàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Vosaltres/vós] acordonéssiu, acordonésseu, acordonàsseu, acordonàssiu o acordonàreu.
# acordonàssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.duˈna.siw/ balear /ə.koɾ.ðoˈna.siw/, /ə.kur.ðuˈna.siw/ Occidental: /a.koɾ.ðoˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

acordonàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.

#### Variants

* acordonéssiu, acordonésseu, acordonàsseu, acordonàreu
# acotxéssem
## Català
### Verb

acotxéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotàieu
## Català
### Verb

acotàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acotar.
# acotxéssim
## Català
### Verb

acotxéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxésseu
## Català
### Verb

acotxésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxéssiu
## Català
### Verb

acotxéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotà
## Català
### Verb

acotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·tà (3)
* Anagrames: acato, ataco
# acotxés
## Català
### Verb

acotxés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xés (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceostx)
* Anagrama: xacotes
# acotxí
## Català
### Verb

acotxí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acotxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aciotx)
* Anagrames: tòxica, xicota
# acotàrem
## Català
### Verb

acotàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acotar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotar.
# admetésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.məˈte.səw/, occidental /ad.meˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

admetésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb admetre.
    [Vosaltres/vós] admetéssiu, admetésseu o admetéreu.