OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# infeccioso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fekˈθjo.so\
       Americà: alt \iɱ.fekˈsjo.s(o)\, baix \iŋ.fekˈsjo.so\, austral \iɱ.fekˈsjo.so\
   * Rimes: -oso
   * Etimologia: De infección i el sufix -oso.

### Adjectiu

infeccioso m. ‎(femení infecciosa, plural masculí infecciosos, plural femení infecciosas)
* infecciós

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·cio·so (4)
* Anagrama: oficinesco

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre infeccioso
# infecciosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fək.siˈo.zə/, occidental /iɱ.fek.siˈo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

infecciosa f. ‎(plural infeccioses)
* Forma femenina de infecciós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ci·o·sa (5)
* Anagrama: afeccionis

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fekˈθjo.sa\
       Americà: alt \iɱ.fekˈsjo.s(a)\, baix \iŋ.fekˈsjo.sa\, austral \iɱ.fekˈsjo.sa\
   * Rimes: -osa

### Adjectiu

infecciosa f. ‎(plural infecciosas)
* forma femenina de infeccioso

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·cio·sa (4)
* Anagrama: oficinesca
# infección
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fekˈθjon\, meridional \iɱ.fekˈθjoŋ\
       Americà: alt \iɱ.f(e)kˈsjon\, baix \iŋ.fekˈsjoŋ\, austral \iɱ.fekˈsjon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del francès infection, del llatí infectus.

### Nom

infección f. ‎(plural infecciones)
* infecció

#### Derivats

* desinfección
* primoinfección

#### Relacionats

* infectar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ción (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre infección
# infeccioní
## Català
### Verb

infeccioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de infeccionar.
# infecciosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fekˈθjo.sas\, meridional \iɱ.fekˈθjo.sah\
       Americà: alt \iɱ.fekˈsjo.s(a)s\, baix \iŋ.fekˈsjo.sah\, austral \iɱ.fekˈsjo.sas\
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

infecciosas f. pl.
* forma plural de infecciosa

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·cio·sas (4)
* Anagrames: cosificasen, oficinescas
# infecció
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fək.siˈo/, occidental /iɱ.fek.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí tardà infectiō, segle XIV.

### Nom

infecció f. ‎(plural infeccions)
* Introducció en un organisme viu de microorganismes que el perjudiquen.

#### Sinònims

* malaltia, contagi

#### Traduccions

* Afrikaans: infeksie $^{(af)}$
* Alemany: Infektion $^{(de)}$ f.
* Anglès: infection $^{(en)}$
* Àrab: عَدْوَى‎ $^{(ar)}$
* Basc: infekzio $^{(eu)}$
* Búlgar: инфе́кция $^{(bg)}$ f. ‎(infèktsia)
* Castellà: infección $^{(es)}$
* Coreà: 감염 $^{(ko)}$ ‎(gamyeom)
* Danès: infektion $^{(da)}$
* Esperanto: infekto $^{(eo)}$
* Estonià: nakkus $^{(et)}$
* Finès: tartunta $^{(fi)}$
* Francès: infection $^{(fr)}$
* Gallec: infección $^{(gl)}$ f.
* Georgià: ინფექცია $^{(ka)}$ ‎(inpèktsia)
* Grec: λοίμωξη $^{(el)}$ f. ‎(límoxi)
* Hebreu: זיהום‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: संक्रमण $^{(hi)}$
* Hongarès: fertőzés $^{(hu)}$
* Ídix: אינפֿעקציע‎ $^{(yi)}$ f.
* Irlandès: galar $^{(ga)}$ m.
* Islandès: sýking $^{(is)}$ f.
* Italià: infectione $^{(it)}$, infezione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 感化 $^{(ja)}$
* Letó: infekcija $^{(lv)}$
* Llatí: infectio $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: BRUT+BACTERIS $^{(csc)}$
* Neerlandès: infectie $^{(nl)}$ f.
* Noruec: infeksjon $^{(no)}$ m.
* Occità: infeccion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: zakażenie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: infecção $^{(pt)}$ f.
* Romanès: infecție $^{(ro)}$ f.
* Rus: инфе́кция $^{(ru)}$ f. ‎(inféktsia)
* Serbocroat: инфѐкција $^{(sh)}$, infekcija $^{(sh)}$
* Suec: infektion $^{(sv)}$
* Tai: การติดเชื้อ $^{(th)}$
* Turc: enfeksiyon $^{(tr)}$
* Txec: infekce $^{(cs)}$ f., nákaza $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: інфе́кція $^{(uk)}$ f. ‎(infèktsia)
* Xinès: 感染 $^{(zh)}$ ‎(gǎnrǎn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ci·ó (4)
* Anagrama: ficcione

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# infeccionéssim
## Català
### Verb

infeccionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeccionar.
# infeccionéssiu
## Català
### Verb

infeccionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeccionar.
# infamavi
## Català
### Verb

infamavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.
# infame
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱˈfa.mə/, occidental /iɱˈfa.me/
   * Etimologia: Del llatí infamis, segle XIV

### Adjectiu

infame inv. ‎(plural infames)
* que no té honra, crèdit o estimació.
* molt dolent, menyspreable.

#### Traduccions

* Anglès: infamous $^{(en)}$
* Castellà: infame $^{(es)}$
* Francès: infâme $^{(fr)}$
* Italià: infame $^{(it)}$
* Llatí: infamis $^{(la)}$
* Anglès: infamous $^{(en)}$
* Castellà: infame $^{(es)}$
* Francès: infâme $^{(fr)}$
* Italià: infame $^{(it)}$
* Llatí: vilis $^{(la)}$

### Verb

infame
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infamar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·me (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefimn)
* Anagrames: afinem, nimfea

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱˈfa.me\
       Americà: alt \iɱˈfa.me\, baix \iŋˈfa.me\, austral \iɱˈfa.me\
   * Rimes: -ame

### Adjectiu

infame inv. ‎(plural infames)
* infame

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·me (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefimn)

## Italià

   * Pronúncia: /iɱˈfaː.me/

### Adjectiu

infame inv. ‎(plural infami)
* infame

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fà·me (3)
* Heterograma de 6 lletres (aefimn)
# infameguessa
## Català
### Verb

infameguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·me·gues·sa (5)
* Anagrames: afameguessin, manifassegeu
# infameguéssom
## Català
### Verb

infameguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamavo
## Català
### Verb

infamavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·ma·vo (4)
* Anagrama: afinàvom
# infameguessen
## Català
### Verb

infameguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamegueu
## Català
### Verb

infamegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb infamar.
# infameguesses
## Català
### Verb

infameguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infameguem
## Català
### Verb

infameguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb infamar.
# infamegués
## Català
### Verb

infamegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infinitas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiːˈniː.taːs/

### Adjectiu

īnfīnītās
* acusatiu femení plural de īnfīnītus
# infiniti
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiːˈniː.tiː/

### Adjectiu

īnfīnītī
* nominatiu masculí plural de īnfīnītus
* vocatiu masculí plural de īnfīnītus
* genitiu masculí singular de īnfīnītus
* genitiu neutre singular de īnfīnītus
# infinito
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiːˈniː.toː/

### Adjectiu

īnfīnītō
* datiu masculí singular de īnfīnītus
* datiu neutre singular de īnfīnītus
* ablatiu masculí singular de īnfīnītus
* ablatiu neutre singular de īnfīnītus
# infinite
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiːˈniː.tɛ/

### Adjectiu

īnfīnīte
* vocatiu masculí singular de īnfīnītus
# infinitiu
## Català

   * Pronúncia: /iɱ.fi.niˈtiw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí infinitīvus, segle XIV.

### Nom

infinitiu m. ‎(plural infinitius)
* Forma verbal que expressa una acció de forma impersonal atemporal i lliure de qualsevol altre aspecte verbal. En català els infinitius terminen en -ar, -er, -ir o -re.

#### Traduccions

* Alemany: Infinitiv $^{(de)}$ m.
* Anglès: infinitiv $^{(en)}$
* Búlgar: инфинитив $^{(bg)}$ ‎(infinitiv)
* Castellà: infinitivo $^{(es)}$ m.
* Francès: infinitif $^{(fr)}$
* Hebreu: שם הפועל $^{(he)}$
* Neerlandès: infinitief $^{(nl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fi·ni·tiu (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# infinitorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiː.niːˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

īnfīnītōrum
* genitiu masculí plural de īnfīnītus
* genitiu neutre plural de īnfīnītus
# infinitarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiː.niːˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

īnfīnītārum
* genitiu femení plural de īnfīnītus
# infinitis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.fiːˈniː.tiːs/

### Adjectiu

īnfīnītīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de īnfīnītus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de īnfīnītus
# interactuàssim
## Català
### Verb

interactuàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssim, interactuéssem, interactuàssem, interactuàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·às·sim (6)
# interactuàssiu
## Català
### Verb

interactuàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssiu, interactuésseu, interactuàsseu, interactuàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·às·siu (6)
# interactuàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.tuˈa.βəw/, balear /in.tə.ɾək.tuˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾak.tuˈa.βew/ valencià /in.te.ɾak.tuˈa.vew/, /in.te.ɾak.tuˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

interactuàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·à·veu (6)
# interactuàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈa.ɾəm/, occidental /in.te.ɾak.tuˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

interactuàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interactuar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* [2] interactuéssim, interactuéssem, interactuàssim, interactuàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·à·rem (6)
# interactuàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈa.ɾəw/, occidental /in.te.ɾak.tuˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

interactuàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interactuar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* [2] interactuéssiu, interactuésseu, interactuàssiu, interactuàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·à·reu (6)
# interactuàsseu
## Català
### Verb

interactuàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssiu, interactuésseu, interactuàssiu, interactuàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·às·seu (6)
# interactuà
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.tuˈa/, occidental /in.te.ɾak.tuˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

interactuà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·à (5)
* Anagrama: autenticar
# interactuàs
## Català
### Verb

interactuàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* [1] interactuessi, interactués, interactuara
* [2] interactuessi, interactués, interactuara

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·às (5)
# interactuàssem
## Català
### Verb

interactuàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interactuar.

#### Variants

* interactuéssim, interactuéssem, interactuàssim, interactuàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·às·sem (6)
# interactuàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.tuˈa.βəm/, balear /in.tə.ɾək.tuˈa.vəm/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾak.tuˈa.βem/ valencià /in.te.ɾak.tuˈa.vem/, /in.te.ɾak.tuˈa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

interactuàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de interactuar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·tu·à·vem (6)
# instalas
## Esperanto

   * Pronúncia: /inˈsta.las/

### Verb

instalas
* present de instali
# instalantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.tajn/

### Verb

instalantajn
* acusatiu plural de instalanta
# instalar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.taˈlaɾ/, meridional \i(ŋ)h.taˈlaɾ\
       Americà: alt /ins.t(a)ˈlaɾ/, baix \i(ŋ)h.taˈlaɾ\, austral /i(n)h.taˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

instalar ‎(present instalo, passat instalé, futur instalaré)
* instal·lar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ta·lar (3)
# instalantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.tojn/

### Verb

instalantojn
* acusatiu plural de instalanto
# instalante
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.te/

### Verb

instalante
* participi actiu adverbial present de instali
# instalantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.toj/

### Verb

instalantoj
* forma plural de instalanto
# instalantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.tan/

### Verb

instalantan
* acusatiu de instalanta
# instalanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.to/

### Verb

instalanto ‎(plural instalantoj, acusatiu instalanton, plural acusatiu instalantojn)
* participi actiu nominal present de instali
# instalanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /in.staˈlan.ton/

### Verb

instalanton
* acusatiu de instalanto
# instalaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.ta.laˈɾe/, meridional \i(ŋ)h.ta.laˈɾe\
       Americà: alt /ins.t(a).laˈɾe/, baix \i(ŋ)h.ta.laˈɾe\, austral /i(n)h.ta.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

instalaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb instalar
# intimidaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.ti.mi.ðəˈɾi.əs/, occidental /in.ti.mi.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

intimidaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intimidar.
# intimidariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /in.ti.mi.ðaˈɾi.van/
   * Homòfon: intimidarívem

### Verb

intimidariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intimidar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] intimidarien.
# intimidarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //in.tiˈmi.ðəˈɾə/, occidental /in.ti.mi.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

intimidarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de intimidar.
# intimidaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //in.tiˈmi.ðəˈɾəs/, occidental /in.ti.mi.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

intimidaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de intimidar.
# intimidarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /in.ti.mi.ðaˈɾi.vas/

### Verb

intimidarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intimidar.
    Forma algueresa per [tu] intimidaries.
# intimidariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /in.ti.mi.ðaˈɾi.va/

### Verb

intimidariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intimidar.
    Forma algueresa per [jo] intimidaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intimidar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] intimidaria.
# intimidarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.ti.miˈðaɾ.se\, meridional \iŋ.ti.miˈðaɾ.se\
       Americà: alt /in.ti.miˈdaɾ.s(e)/, baix \iŋ.ti.miˈðaɾ.se\, austral \in.ti.miˈðaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

intimidarse trans., pron. ‎(present me intimido, passat me intimidé, futur me intimidaré)
* forma pronominal de intimidar
# intimidaré
## Català

   * Pronúncia: oriental //in.tiˈmi.ðəˈɾə/, occidental /in.ti.mi.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

intimidaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de intimidar.

### Miscel·lània

* Anagrama: admitirien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.ti.mi.ðaˈɾe\, meridional \iŋ.ti.mi.ðaˈɾe\
       Americà: alt /in.t(i).mi.daˈɾe/, baix \iŋ.ti.mi.ðaˈɾe\, austral \in.ti.mi.ðaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

intimidaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb intimidar
# intimidaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.ti.mi.ðəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /in.ti.mi.ðaˈɾi.ɛw/, valencià /in.ti.mi.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

intimidaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intimidar.
# inseresc
## Català
### Verb

inseresc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·resc (3)
* Anagrames: creessin, sinceres
# inseresca
## Català
### Verb

inseresca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inserir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·res·ca (4)
* Anagrames: aceressin, cairessen, cariessen, cessarien, escarnies, escenaris, necessari
# inseresquis
## Català
### Verb

inseresquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·res·quis (4)
* Anagrames: inserisques, iresquessin
# inseresquen
## Català
### Verb

inseresquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inserir.
# inseresques
## Català
### Verb

inseresques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·res·ques (4)
* Anagrames: iresquessen, reïsquessen
# inserere
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈsɛ.rɛ.rɛ/

### Verb

īnserere
* infinitiu del present actiu de īnserō
# inseresqui
## Català
### Verb

inseresqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inserir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inserir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inserir.
# inseresquin
## Català
### Verb

inseresquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inserir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·res·quin (4)
* Anagrama: inserisquen
# inseria
## Català
### Verb

inseria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inserir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inserir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·ri·a (4)
* Anagrames: aniries, arínies, niaries
# inject
## Català
### Verb

inject
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de injectar.

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈdʒɛkt/

### Verb

inject ‎(3a persona singular present injects, gerundi injecting, passat i participi injected)
* injectar
# injecció
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɲ.ʒək.siˈo/, occidental /iɲ.d͡ʒek.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí injectiōne(m), acusatiu de injectiō ‎(«llançament a dins»), segle XV.

### Nom

injecció f. ‎(plural injeccions)
* Procediment mitjançant el qual es fa passar un líquid o un material viscós a través d'un tub o un conducte circular per a una finalitat determinada.

#### Traduccions

* Alemany: Injektion $^{(de)}$ f.
* Anglès: injection $^{(en)}$
* Armeni: ներարկում $^{(hy)}$ ‎(nerarkum)
* Asturià: inyeición $^{(ast)}$ f.
* Búlgar: инжекция $^{(bg)}$ f. ‎(injektsia)
* Castellà: inyección $^{(es)}$
* Coreà: 주사 $^{(ko)}$ ‎(jusa)
* Eslovac: injekcia $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: injekto $^{(eo)}$
* Finès: ruiskutus $^{(fi)}$
* Francès: injection $^{(fr)}$ f.
* Friülà: iniezion $^{(fur)}$ f.
* Gallec: inxección $^{(gl)}$ f.
* Grec: ένεση $^{(el)}$ f. ‎(énessi)
* Islandès: innspýting $^{(is)}$ f.
* Italià: iniezione $^{(it)}$ f.
* Japonès: 注射 $^{(ja)}$
* Llengua de signes catalana: INJECCIÓ $^{(csc)}$
* Malai: penyuntikan $^{(ms)}$
* Neerlandès: inspuiting $^{(nl)}$ f.
* Occità: injeccion $^{(oc)}$ f.
* Polonès: zastrzyk $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: injecção $^{(pt)}$ f.
* Romanès: injecție $^{(ro)}$ f.
* Rus: инъе́кция $^{(ru)}$ f. ‎(iniéktsia)
* Serbocroat: инјекција $^{(sh)}$ f.
* Suahili: sindano $^{(sw)}$
* Xinès: 注射 $^{(zh)}$ ‎(zhùshè)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·jec·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# injectaien
## Català
### Verb

injectaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de injectar.
# initum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.nɪ.tʊm/

### Verb

initum
* supí acusatiu de ineō
# inión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈnjon/, meridional \iˈnjoŋ\
       Americà: alt /iˈnjon/, baix \iˈnjoŋ\, austral /iˈnjon/
   * Rimes: -on

### Nom

inión m. ‎(plural iniones)
* (anatomia) ini, ínion

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nión (2)

### Vegeu també

* inión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# injectaia
## Català
### Verb

injectaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de injectar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de injectar.
# interlinearan
## Català
### Verb

interlinearan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interlinear.
# interlinearen
## Català
### Verb

interlinearen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interlinear.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interlinear.
# interlineareu
## Català
### Verb

interlineareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de interlinear.
# interlineam
## Català
### Verb

interlineam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de interlinear.
# interlineara
## Català
### Verb

interlineara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interlinear.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interlinear.
# interlineares
## Català
### Verb

interlineares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de interlinear.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interlinear.
# intercepten
## Català
### Verb

intercepten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interceptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interceptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb interceptar.
# interceptes
## Català
### Verb

interceptes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de interceptar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interceptar.
# interceptesses
## Català
### Verb

interceptesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interceptar.