OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alloqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣe.som/

### Verb

alloqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] ens alloquéssim, ens alloquéssem, ens allocàssem, ens allocàssim o ens allocàrem.
# alloqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣe.sow/

### Verb

alloqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] us alloquéssiu, us alloquésseu, us allocàsseu, us allocàssiu o us allocàreu.
# alloquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

alloquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] us alloqueu.
# amanollasses
## Català
### Verb

amanollasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎa.βə/ balear /ə.mə.noˈʎa.və/, /ə.mə.nuˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ma.noˈʎa.βa/ valencià /a.ma.noˈʎa.va/, /a.ma.noˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

amanollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amanollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amanollar.
# amanolle
## Català
### Verb

amanolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanollar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amanollar.
# amanollassen
## Català
### Verb

amanollassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎa.βən/ balear /ə.mə.noˈʎa.vən/, /ə.mə.nuˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ma.noˈʎa.βen/ valencià /a.ma.noˈʎa.ven/, /a.ma.noˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amanollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amanollar.
# amanollaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎa.βəs/ balear /ə.mə.noˈʎa.vəs/, /ə.mə.nuˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ma.noˈʎa.βes/ valencià /a.ma.noˈʎa.ves/, /a.ma.noˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amanollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amanollar.
# amanollaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.əw/ balear /ə.mə.no.ʎəˈɾi.əw/, /ə.mə.nu.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ma.no.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amanollaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amanollar.
# americani
## Romanès
### Nom

americani
* forma plural de american
# americanelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

americanelor
* genitiu i datiu definit plural de americană
* vocatiu plural de americană
# americanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.me.ɾiˈka.nas/, meridional /a.me.ɾiˈka.nah/
       Americà: alt /a.me.ɾiˈka.n(a)s/, baix /a.me.ɾiˈka.nah/, austral /a.me.ɾiˈka.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

americanas f. pl.
* forma plural de americana

### Nom

americanas f. pl.
* forma plural de americana

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ri·ca·nas (5)

## Gallec

   * Pronúncia: /a.me.riˈka.nas/

### Adjectiu

americanas f. pl.
* forma plural de americana

### Nom

americanas f. pl.
* forma plural de americana

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ri·ca·nas (5)
# americanele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

americanele
* nominatiu i acusatiu definit plural de americană
# americana
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈka.nə/, occidental /a.me.ɾiˈka.na/
   * Rimes: -ana
   * Etimologia: De jaqueta americana, segle XIX, per ser d’ús en les colònies espanyoles d’Amèrica.

### Nom

americana f. ‎(plural americanes)
* Jaqueta per a homes d'estil americà, curta sense faldons i amb botons.
* Forma femenina de americà.

#### Sinònims

* jac (mallorquí, eivissenc)
* jaca (tortosí)
* jaqueta (valencià, Aragó)
* gec (tarragoní, nord-occidental)
* vesta (septentrional)

#### Traduccions

* Anglès: suit jacket $^{(en)}$
* Basc: jaka $^{(eu)}$
* Castellà: americana $^{(es)}$
* Francès: veston $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: JAQUETA $^{(csc)}$

### Adjectiu

americana f. ‎(plural americanes)
* Forma femenina de americà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ri·ca·na (5)
* Anagrama: acanaríem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català

## Castellà

   * Pronúncia: /a.me.ɾiˈka.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

americana f. ‎(plural americanas)
* forma femenina de americano

### Nom

americana f. ‎(plural americanas)
* americana (jaqueta)
* forma femenina de americano

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ri·ca·na (5)

## Gallec

   * Pronúncia: /a.me.ɾiˈka.na/

### Adjectiu

americana f. ‎(plural americanas)
* forma femenina de americano

### Nom

americana f. ‎(plural americanas)
* forma femenina de americano

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ri·ca·na (5)

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

americana
* nominatiu i acusatiu definit singular de americană
# american
## Romanès

   * Pronúncia: /a.me.riˈkan/

### Nom

american m. ‎(plural americani, femení americană)
* americà

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | american | americanul | (niște) | americani | americanii |
| Genitiu-datiu | (unui) | american | americanului | (unor) | americani | americanilor |
| Vocatiu | | americanule, americane | americanule, americane | | americanilor | americanilor |
# americane
## Romanès
### Nom

americane
* forma plural de americană
* genitiu i datiu indefinit singular de americană
# americanei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

americanei
* genitiu i datiu definit singular de americană
# americanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɾiˈka.nəs/, occidental /a.me.ɾiˈka.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

americanes f. pl.
* Forma plural de americana.

### Nom

americanes f. pl.
* Forma plural de americana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·ri·ca·nes (5)
* Anagrames: acensaríem, encamisaré, encasaríem, escainarem, escainàrem, escamarien
# ambientares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈta.ɾəs/, occidental /am.bi.enˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ambientares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ambientar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·ta·res (5)
* Anagrames: absentaríem, ambientar-se
# ambientar-se
## Català
### Verb

ambientar-se
* Forma pronominal de ambientar.

### Miscel·lània

* Anagrames: absentaríem, ambientares
# ambientaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ən.təˈɾan/, occidental /am.bi.en.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ambientaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ambientar.
# ambientaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ənˈta.ɾən/, occidental /am.bi.enˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ambientaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ambientar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
# ambientaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bi.ən.təˈɾi.ə/, occidental /am.bi.en.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ambientaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ambientar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ambientar.
# ambientar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bi.ənˈta/ Occidental: nord-occidental /am.bi.enˈta/ valencià /am.bi.enˈtaɾ/, /am.bi.enˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ambientà
   * Etimologia: De ambient.

### Verb

ambientar trans., pron. ‎(pronominal ambientar-se)
* Situar en un entorn i una època concrets.
    L'autor va ambientar la novel·la en l'Anglaterra del segle XIX.
* Decorar una sala o donar-li caliu.
* Adaptar-se a un lloc.
    Fa dos dies que va arribar però encara no s'ha ambientat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ambiento, ambienta, ambientem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: set $^{(en)}$
* Castellà: ambientar $^{(es)}$
* Francès: mettre $^{(fr)}$
* Italià: imposare $^{(it)}$
* Anglès: acclimate $^{(en)}$
* Castellà: ambientar $^{(es)}$
* Francès: aclimater $^{(fr)}$
* Italià: ambientare $^{(it)}$
* Anglès: acclimate $^{(en)}$
* Castellà: ambientar $^{(es)}$
* Francès: aclimater $^{(fr)}$
* Italià: ambientare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ambientara
## Català
### Verb

ambientara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bi·en·ta·ra (5)
* Anagrama: batanaríem
# ambientareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.ən.təˈɾɛw/ balear /əm.bi.ən.təˈɾəw/, /əm.bi.ən.təˈɾɛw/ Occidental: /am.bi.en.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ambientareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ambientar.
# amanyagador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mə.ɲə.ɣəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈðo/, valencià /a.ma.ɲa.ɣaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De amanyagar i el sufix -dor.

### Adjectiu

amanyagador m. ‎(femení amanyagadora, plural masculí amanyagadors, plural femení amanyagadores)
* Que amanyaga, fa carícies.

#### Traduccions

* Castellà: acariciador $^{(es)}$ m.
* Francès: caressant $^{(fr)}$
* Italià: carezzante $^{(it)}$
* Llatí: blanditor $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nya·ga·dor (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# amanyagaments
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɲə.ɣəˈmens/, occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

amanyagaments m. pl.
* Forma plural de amanyagament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nya·ga·ments (5)
# amanyaga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɲa.ɣə/, occidental /a.maˈɲa.ɣa/
   * Rimes: -aɡa

### Verb

amanyaga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amanyagar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amanyagar.
# amanyagam
## Català
### Verb

amanyagam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amanyagar.
# amanyagament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɲə.ɣəˈmen/ balear /ə.mə.ɲə.ɣəˈment/, /ə.mə.ɲə.ɣəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɲa.ɣaˈmen/ valencià /a.ma.ɲa.ɣaˈment/, /a.ma.ɲa.ɣaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amanyagar i el sufix -ment, segle XX.

### Nom

amanyagament m. ‎(plural amanyagaments)
* Acte o efecte d'amanyagar.
    «Per mantenir estable un grup de 300 persones hauríem de passar més d’un 50% de les hores que estem desperts amanyagant-nos. Això és clarament insostenible! El llenguatge permet fer una mena d’amanyagament mental mentre estàs buscant arrels o agafant una sargantana.» (Clàudia Rius i Llorens, Neurociència i museus: un món per descobrir, Núvol, feb. 2020)

#### Sinònims

* amanyac
* manyaga
* manyagadura

#### Traduccions

* Alemany: Streicheln $^{(de)}$
* Anglès: caress $^{(en)}$
* Àrab: رَبْتٌ $^{(ar)}$ ‎(ɾabt)
* Aragonès: paparulla $^{(an)}$
* Castellà: caricia $^{(es)}$
* Coreà: 스트로크 $^{(ko)}$ ‎(seuteurokeu)
* Esperanto: kareso $^{(eo)}$, karesado $^{(eo)}$
* Francès: caresse $^{(fr)}$
* Italià: carezza $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nya·ga·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# alluentàsseu
## Català
### Verb

alluentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentàssim
## Català
### Verb

alluentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·tàs·sim (5)
* Anagrama: llamentàssiu
# alluentàssiu
## Català
### Verb

alluentàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈte.səm/, occidental /a.ʎu.enˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alluentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈte.sim/, occidental /a.ʎu.enˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alluentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·tés·sim (5)
* Anagrama: llamentéssiu
# alluentés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈtes/, occidental /a.ʎu.enˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

alluentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈte.səw/, occidental /a.ʎu.enˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

alluentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎu.ənˈte.siw/, occidental /a.ʎu.enˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alluentéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb alluentar.
# alluentàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎu.ənˈta.βəm/, balear /ə.ʎu.ənˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ʎu.enˈta.βem/ valencià /a.ʎu.enˈta.vem/, /a.ʎu.enˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

alluentàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de alluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·en·tà·vem (5)
* Anagrama: llamentàveu
# alluentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎu.ənˈta.βəw/, balear /ə.ʎu.ənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎu.enˈta.βew/ valencià /a.ʎu.enˈta.vew/, /a.ʎu.enˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

alluentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de alluentar.
# amanollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.səw/ balear /ə.mə.noˈʎe.səw/, /ə.mə.nuˈʎe.səw/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amanollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanolléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.siw/ balear /ə.mə.noˈʎe.siw/, /ə.mə.nuˈʎe.siw/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amanolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.maˈno.so/
       Americà: alt /a.maˈno.s(o)/, baix /a.maˈno.so/
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

amanoso m. ‎(femení amanosa, plural masculí amanosos, plural femení amanosas)
* amanós

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·no·so (4)
# amanosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.maˈno.sas/, meridional /a.maˈno.sah/
       Americà: alt /a.maˈno.s(a)s/, baix /a.maˈno.sah/, austral /a.maˈno.sas/
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

amanosas f. pl.
* forma plural de amanosa
# amanolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.səm/ balear /ə.mə.noˈʎe.səm/, /ə.mə.nuˈʎe.səm/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amanolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanolléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.sim/ balear /ə.mə.noˈʎe.sim/, /ə.mə.nuˈʎe.sim/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amanolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎi/ balear /ə.mə.noˈʎi/, /ə.mə.nuˈʎi/ Occidental: /a.ma.noˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

amanollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amanollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·no·llí (4)
* Anagrama: al·lònima
# amelaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾi.əm/, occidental /a.me.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amelaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·rí·em (5)
# amelaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾi.əw/, occidental /a.me.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amelaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·rí·eu (5)
# amelaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.me.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amelaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·ri·es (5)
# amelaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾas/, occidental /a.me.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amelaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·ràs (4)
# amelaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾe/, occidental /a.me.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amelaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·ré (4)
# amelareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.mə.ɫəˈɾəw/, /ə.mə.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.me.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amelareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·reu (4)
# amelaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.me.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amelaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amelar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·ri·a (5)
# amelarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.ɫəˈɾa/, occidental /a.me.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amelarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amelar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·me·la·rà (4)
# amassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈma.sən/, occidental /aˈma.sen/
   * Rimes: -asen
   * Homòfon: amacen

### Verb

amassen ‎(infinitiu amassar)
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amassar.
    [Ells/elles/vostès] amassen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que ells/elles/vostès] amassin o amassen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amassar.
    Amassin o amassen [ells/elles/vostès].

### Verb

amassen ‎(infinitiu amar)
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amar.
    [Ells/elles] amassen, amessin, amessen, amassin o amaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sen (3)
* Anagrames: amanses, amansés, anàssem, manessa, mansesa, massena, messana

## Català antic
### Verb

amassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de amar
# amasseguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses
   * Homòfon: amaceguesses

### Verb

amasseguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] amassessis, amassesses, amassassis, amassasses o amassares.
# amasseguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣe.som/
   * Homòfon: amaceguéssom

### Verb

amasseguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] amasséssim, amasséssem, amassàssem, amassàssim o amassàrem.
# amasseguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa
   * Homòfon: amaceguessa

### Verb

amasseguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] amassés, amassàs o amassara.
# amassegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣew/
   * Rimes: -ew
   * Homòfon: amacegueu

### Verb

amassegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que voslatres/vós] amasseu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·se·gueu (4)
* Anagrama: amaguésseu
# amassegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣes/
   * Rimes: -es
   * Homòfon: amacegués

### Verb

amassegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] amassés, amassàs o amassara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·se·gués (4)
* Anagrames: amaguesses, maseguessa
# amasseguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣe.sow/
   * Homòfon: amaceguéssou

### Verb

amasseguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] amasséssiu, amassésseu, amassàsseu, amassàssiu o amassàreu.
# amassem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsɛm/, occidental /a.maˈsem/
   * Rimes: -ɛm
   * Homòfon: amacem

### Verb

amassem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amassar.
    [Nosaltres] amassem o amassam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb amassar.
    [Que nosaltres] amassem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb amassar.
    Amassem [nosaltres].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mas·sem (3)
* Anagrama: mamessa
# amassero
## Italià
### Verb

amassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de amare
# amasseguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ma.seˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen
   * Homòfon: amaceguessen

### Verb

amasseguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amassar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] amassessin, amassessen, amassassin, amassassen o amassaren.
# amblador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.bɫəˈðo/ Occidental: nord-occidental /am.bɫaˈðo/, valencià /am.bɫaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De amblar i el sufix -dor.

### Adjectiu

amblador m. ‎(femení ambladora, plural masculí ambladors, plural femení ambladores)
* Cavalleria de bon pas, que ambla.

#### Traduccions

* Castellà: amblador $^{(es)}$ m.
* Francès: cheval qui va a l'amble $^{(fr)}$
* Italià: ambiante $^{(it)}$
* Llatí: gradarius $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·dor (3)
* Anagrama: Baldomar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \am.blaˈðoɾ\
       Americà: alt /am.blaˈdoɾ/, baix \am.blaˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

amblador m. ‎(femení ambladora, plural masculí ambladores, plural femení ambladoras)
* amblador

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bla·dor (3)
# ambiții
## Romanès
### Nom

ambiții
* forma plural de ambiție
* genitiu i datiu indefinit singular de ambiție
* vocatiu plural de ambiție
# ambl
## Català
### Verb

ambl
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amblar.