OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# colgano
## Italià
### Verb

colgano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de cogliere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de cogliere
# colgada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣa.ðə/ balear /koɫˈɣa.ðə/, /kuɫˈɣa.ðə/ Occidental: /koɫˈɣa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

colgada
* Participi femení singular del verb colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ga·da (3)
# colgar el balón
## Castellà
### Verb

colgar el balón intr.
* (waterpolo, futbol) penjar la pilota

### Vegeu també

* colgar el balón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# colgam
## Català
### Verb

colgam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de colgar.

#### Variants

* colguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gam (2)
* Heterograma de 6 lletres (acglmo)
# colgant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣan/ balear /koɫˈɣant/, /kuɫˈɣan/ Occidental: nord-occidental /koɫˈɣan/ valencià /koɫˈɣant/, /koɫˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

colgant
* Gerundi del verb colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gant (2)
* Heterograma de 7 lletres (acglnot)
# colgar-se
## Català
### Verb

colgar-se
* Forma pronominal de colgar.
* ficar-se al llit

#### Traduccions

* Anglès: go to bed
* Castellà: acostarse $^{(es)}$
* Francès: se coucher $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Anagrames: cargoles, cargolés, colgares
# colg
## Català
### Verb

colg
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de colgar.

#### Variants

* colgo, colgue, colgui
# colga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkoɫ.ɣə/, occidental /ˈkoɫ.ɣa/

### Verb

colga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de colgar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ga (2)
* Anagrama: cloga

## Italià
### Verb

colga
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de cogliere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de cogliere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de cogliere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de cogliere
# colgades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣa.ðəs/ balear /koɫˈɣa.ðəs/, /kuɫˈɣa.ðəs/ Occidental: /koɫˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

colgades
* Participi femení plural del verb colgar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·ga·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeglos)
* Anagrama: descloga
# colgar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɫˈɣa/ balear /koɫˈɣa/, /kuɫˈɣa/ Occidental: nord-occidental /koɫˈɣa/ valencià /koɫˈɣaɾ/, /koɫˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: colgà
   * Etimologia: Del llatí collocāre, segle XIV, doblet de col·locar.

### Verb

colgar trans., pron. ‎(pronominal colgar-se)
* Cobrir una cosa completament de terra.
    Si colgues el foc amb cendra, demà hi trobaràs caliu
* (pronominal) Ajeure’s tapat amb flassades i llençols.
* (pronominal, mallorquí, alguerès) Anar a dormir.
    Estic cansada, avui me colgaré prest

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: colgo, colga, colguem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (cobrir de terra) cobrir, ensorrar, enterrar, inhumar, recobrir, sebollir, sepultar, soterrar, tapar
* (ajeure’s tapat) ajaure's, ajeure's, allitar-se, gitar-se, jaure, jeure

#### Compostos i expressions

* saber el dimoni on es colga

#### Traduccions

* Anglès: bury $^{(en)}$
* Castellà: enterrar $^{(es)}$
* Francès: enterrer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gar (2)
* Heterograma de 6 lletres (acglor)
* Anagrames: cargol, Cargol

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: colgar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kolˈɣaɾ\
       Americà: alt \k(o)lˈɣaɾ\, baix \kolˈɣaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí collocāre ‎(«col·locar»)

### Verb

colgar trans., intr., pron. ‎(pronominal colgarse, present cuelgo, passat colgué, futur colgaré)
* penjar
* estendre
* deixar, abandonar

### Miscel·lània

* Síl·labes: col·gar (2)
* Heterograma de 6 lletres (acglor)
# cariàssiu
## Català
### Verb

cariàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* cariéssiu, cariésseu, cariàsseu, cariàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·às·siu (4)
# cariéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈe.sim/, occidental /ka.ɾiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

cariéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* cariéssem, cariàssim, cariàssem, cariàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·és·sim (4)
* Anagrama: cairéssim
# cariátide
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kaˈɾja.ti.ðe\
       Americà: alt /kaˈɾja.t(i).de/, baix \kaˈɾja.ti.ðe\
   * Rimes: -atide

### Nom

cariátide f. ‎(plural cariátides)
* (escultura) cariàtide

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·riá·ti·de (4)

### Vegeu també

* cariátide. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# cariéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈe.səm/, occidental /ka.ɾiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

cariéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* cariéssim, cariàssim, cariàssem, cariàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·és·sem (4)
* Anagrames: aceréssim, cairéssem, cessaríem, esmicar-se, maceressi
# cariàssim
## Català
### Verb

cariàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* cariéssim, cariéssem, cariàssem, cariàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·às·sim (4)
# cariátides
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kaˈɾja.ti.ðes\, meridional \kaˈɾja.ti.ðeh\
       Americà: alt /kaˈɾja.ti.d(e)s/, baix \kaˈɾja.ti.ðeh\, austral \kaˈɾja.ti.ðes\
   * Rimes: -atides

### Nom

cariátides f. pl.
* forma plural de cariátide
# cariés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈes/, occidental /ka.ɾiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

cariés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* [1] cariàs, cariara
* [2] cariàs, cariara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·és (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceirs)
* Anagrames: aceris, caires, cairés, iresca, reïsca
# cariésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾiˈe.səw/, occidental /ka.ɾiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

cariésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cariar-se.

#### Variants

* cariéssiu, cariàssiu, cariàsseu, cariàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ri·és·seu (4)
* Anagrames: aceréssiu, cairésseu, cessaríeu, escauries, escuraies
# cirer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /siˈɾe/ Occidental: nord-occidental /siˈɾe/ valencià /siˈɾeɾ/, /siˈɾe/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí cerasium modificat per analogia amb el sufix -er d’altres arbres, o bé per la interpretació de *cirés com un plural, segle XIII.

### Nom

cirer m. ‎(plural cirers)
* Forma alternativa de cirerer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·rer (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
* Atles Lingüístic del Domini Català
# cire
## Francès

   * Pronúncia: /siʁ/

### Nom

cire f. ‎(plural cires)
* (química) cera

### Vegeu també

* cire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# cire de carnauba
## Francès
### Nom

cire de carnauba f.
* cera de carnauba

#### Sinònims

* E903, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* cire de carnauba. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# cirera
## Català

   * Pronúncia: oriental /siˈɾe.ɾə/, occidental /siˈɾe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: Del llatí cerasia modificat per analogia amb cirer, plural de cerasium, del grec antic κερᾰ́σῐον ‎(kerásion), de κερᾰσός ‎(kerasós, «cirerer»), segle XIII.

### Nom

cirera f. ‎(plural cireres)
* Fruit petit, rodó, dolç i vermell que cria el cirerer.

#### Sinònims

* cariasa (alguerès)

#### Derivats

* cirerer

#### Traduccions

* Alemany: Kirsche $^{(de)}$ f.
* Anglès: cherry $^{(en)}$ n.
* Asturià: cereza $^{(ast)}$ f., zreza $^{(ast)}$ f.
* Basc: gerezi $^{(eu)}$
* Belarús: чарэ́шня $^{(be)}$ f. ‎(txaréixnia)
* Bretó: kerez $^{(br)}$
* Coreà: 버찌 $^{(ko)}$ ‎(beojji)
* Danès: kirsebær $^{(da)}$ n.
* Eslovac: čerešňa $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: ĉerizo $^{(eo)}$
* Finès: kirsikka $^{(fi)}$
* Francès: cerise $^{(fr)}$ f.
* Gallec: cereixa $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: ceiriosen $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ბალი $^{(ka)}$ ‎(bali)
* Grec: κεράσι $^{(el)}$ n. ‎(kerassi)
* Grec antic: κεράσιον $^{(grc)}$ n. ‎(kerásion)
* Hongarès: cseresznye $^{(hu)}$
* Ido: cerizo $^{(io)}$
* Irlandès: silín $^{(ga)}$ m.
* Islandès: kirsuber $^{(is)}$ n.
* Italià: ciliegia $^{(it)}$ f.
* Llatí: cerasum $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: CIRERA $^{(csc)}$
* Noruec: kirsebær $^{(no)}$ n.
* Occità: cerièra $^{(oc)}$ f., cerida $^{(oc)}$ f.
* Persa: گیلاس $^{(fa)}$
* Polonès: wiśnia $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: cereja $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: tscharescha $^{(rm)}$ f.
* Romanès: cireașă $^{(ro)}$ f.
* Rus: чере́шня $^{(ru)}$ f. ‎(txeréixnia)
* Sicilià: cirasa $^{(scn)}$ f.
* Suahili: cheri $^{(sw)}$
* Tai: เชอร์รี่ $^{(th)}$
* Turc: kiraz $^{(tr)}$
* Txec: třešně $^{(cs)}$ f. pl.
* Ucraïnès: чере́шня $^{(uk)}$ f. ‎(txerèixnia)
* Való: ceréjhe $^{(wa)}$
* Volapük: cel $^{(vo)}$
* Xinès: 櫻桃 $^{(zh)}$ ‎(樱桃, yīngtáo)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·re·ra (3)
* Anagrama: ricaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cirerer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /si.ɾəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /si.ɾeˈɾe/ valencià /si.ɾeˈɾeɾ/, /si.ɾeˈɾe/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De cirera i el sufix -er, segle XVII.

### Nom

cirerer m. ‎(plural cirerers)
* (botànica) Arbre fruiter que fa cireres (Prunus avium).

#### Sinònims

* cirer, cariasa

#### Compostos i expressions

* cirerer de Betlem

#### Traduccions

* Anglès: cherry tree $^{(en)}$
* Asturià: cerezal $^{(ast)}$ f., zrezal $^{(ast)}$ f.
* Basc: gerezi $^{(eu)}$
* Castellà: cerezo $^{(es)}$ m.
* Francès: cerisier $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·re·rer (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Atles Lingüístic del Domini Català
# cirera d'arboç
## Català

   * Pronúncia: oriental /siˌɾe.ɾə.ðərˈbos/, occidental /siˌɾe.ɾa.ðaɾˈbos/

### Nom

cirera d'arboç f. ‎(plural cireres d'arboç)
* Fruit comestible de l’arboç de forma esfèrica amb textura granulosa, de color vermell amb l’interior groc.

#### Sinònims

* arboç, alborç (valencià)
* arboça (balear)
* cirera de pastor
* llipota (septentrional)

#### Relacionats

* cirerer d'arboç

#### Traduccions

* Castellà: madroño $^{(es)}$ m., morojo $^{(es)}$ m.
* Francès: arbouse $^{(fr)}$ f.
* Grec: κούμαρο $^{(el)}$ n. ‎(kúmaro)
* Grec antic: κόμαρον $^{(grc)}$ n. ‎(kómaron)
* Llatí: unĕdo $^{(la)}$ m.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# cirera de pastor
## Català
### Nom

cirera de pastor f. ‎(plural cireres de pastor)
* cirera d'arboç (fruit de l’arboç)
* cirereta de pastor (fruit de l’arç blanc)

#### Relacionats

* cirerer de pastor

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# cire d'abeilles
## Francès
### Nom

cire d'abeilles f.
* cera d'abelles

#### Sinònims

* E901, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* cire d'abeilles. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# cire de candelilla
## Francès
### Nom

cire de candelilla f.
* cera de candelilla

#### Sinònims

* E902, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* cire de candelilla. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# cire microcristalline
## Francès
### Nom

cire microcristalline f.
* cera microcristal·lina

#### Sinònims

* E905c, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* cire microcristalline. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# cofinançades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nənˈsa.ðəs/ balear /ko.fi.nənˈsa.ðəs/, /ku.fi.nənˈsa.ðəs/ Occidental: /ko.fi.nanˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

cofinançades
* Participi femení plural del verb cofinançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·des (5)
* Anagrama: desconfiança
# cofinançant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nənˈsan/ balear /ko.fi.nənˈsant/, /ku.fi.nənˈsan/ Occidental: nord-occidental /ko.fi.nanˈsan/ valencià /ko.fi.nanˈsant/, /ko.fi.nanˈsan/
   * Rimes: -ant

### Verb

cofinançant
* Gerundi del verb cofinançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·çant (4)
# cofinançaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nən.səˈɾan/ balear /ko.fi.nən.səˈɾan/, /ku.fi.nən.səˈɾan/ Occidental: /ko.fi.nan.saˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cofinançaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cofinançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·ran (5)
# cofinançara
## Català
### Verb

cofinançara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cofinançar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cofinançar.

#### Variants

* [1] cofinancés, cofinançàs
* [2] cofinancés, cofinançàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·ra (5)
# cofinançaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nənˈsa.ɾən/ balear /ko.fi.nənˈsa.ɾən/, /ku.fi.nənˈsa.ɾən/ Occidental: /ko.fi.nanˈsa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cofinançaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cofinançar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cofinançar.

#### Variants

* [2] cofinancessin, cofinancessen, cofinançassin, cofinançassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·ren (5)
# cofinançareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nən.səˈɾɛw/ balear /ko.fi.nən.səˈɾəw/, /ku.fi.nən.səˈɾɛw/ Occidental: /ko.fi.nan.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cofinançareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de cofinançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·reu (5)
# cofinançam
## Català
### Verb

cofinançam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cofinançar.

#### Variants

* cofinancem

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·çam (4)
# cofinançar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nənˈsa/ balear /ko.fi.nənˈsa/, /ku.fi.nənˈsa/ Occidental: nord-occidental /ko.fi.nanˈsa/ valencià /ko.fi.nanˈsaɾ/, /ko.fi.nanˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix co- i finançar, segle XX.

### Verb

cofinançar trans.
* (economia) Finançar conjuntament.
    «Aquesta pressió incloïa que s'iniciés per la part del Govern una política habitual als països europeus més avançats, de cofinançar projectes de desenvolupament al Tercer Món presentats per ONG.» (Joan Gomis, ONG, una altra manera de fer política, Pagès Editors, S.L., 2000, ISBN 9788479356750)
    «Molt a pesar de García Ballester, contrastà amb el suport que des de primera hora li donà la de Barcelona, que encara continua cofinançant el projecte juntament amb la Fundació Noguera, del Col·legi de Notaris de Catalunya.» (Carmel Ferragud Domingo, Medicina per a un nou regne, pàg. 113, Bromera, 2009, ISBN 9788498244458)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cofinanço, cofinança, cofinancem

#### Traduccions

* Anglès: confinance $^{(en)}$
* Castellà: cofinanciar $^{(es)}$, cofinanzar $^{(es)}$ (catalanisme, rar)
* Francès: cofinancer $^{(fr)}$
* Gallec: cofinanciar $^{(gl)}$
* Portuguès: cofinanciar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·çar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# cofinançares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nənˈsa.ɾəs/ balear /ko.fi.nənˈsa.ɾəs/, /ku.fi.nənˈsa.ɾəs/ Occidental: /ko.fi.nanˈsa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cofinançares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cofinançar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cofinançar.

#### Variants

* [2] cofinancessis, cofinancesses, cofinançassis, cofinançasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·res (5)
# cofinançarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.fi.nən.səˈɾɛm/ balear /ko.fi.nən.səˈɾəm/, /ku.fi.nən.səˈɾɛm/ Occidental: /ko.fi.nan.saˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cofinançarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de cofinançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·fi·nan·ça·rem (5)
# causesses
## Català
### Verb

causesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·ses·ses (3)
* Anagrames: acusesses, cassésseu, cessàsseu
# causi
## Català
### Verb

causi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de causar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb causar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb causar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·si (2)
* Anagrames: acusi, acusí, iscau
# causin
## Català
### Verb

causin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb causar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sin (2)
* Heterograma de 6 lletres (acinsu)
* Anagrames: acusin, canusí, cuinàs, unisca
# causeu
## Català
### Verb

causeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de causar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb causar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·seu (2)
* Anagrama: acuseu
# causiment
## Català antic

   * Etimologia: De l'occità antic causiment, de causir ‎(«elegir»), del fràncic *kausijan.

### Nom

causiment m.
* elecció, discreció

#### Compostos i expressions

* estar a causiment - estar a disposició

#### Variants

* cosiment

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# causessen
## Català
### Verb

causessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·ses·sen (3)
* Anagrames: acusessen, cansésseu
# causessin
## Català
### Verb

causessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·ses·sin (3)
* Anagrames: acusessin, canséssiu, cuinasses
# causessi
## Català
### Verb

causessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·ses·si (3)
* Anagrames: acusessi, caséssiu
# causessis
## Català
### Verb

causessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·ses·sis (3)
* Anagrames: acusessis, casséssiu, cessàssiu
# causing
## Anglès
### Verb

causing
* gerundi de cause
# cognac
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkɒnjæk/

### Nom

cognac ‎(plural cognacs)
* conyac

### Vegeu també

* cognac. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# cognata
## Italià

   * Pronúncia: /koɲˈɲaː.ta/

### Adjectiu

cognata f. ‎(plural cognate)
* forma femenina de cognato

### Nom

cognata f. ‎(plural cognate)
* forma femenina de cognato ‎(«cunyada»)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈŋnaː.ta/, /kɔˈŋnaː.taː/

### Adjectiu

cognāta
* nominatiu femení singular de cognātus
* nominatiu neutre plural de cognātus
* vocatiu femení singular de cognātus
* vocatiu neutre plural de cognātus
* acusatiu neutre plural de cognātus
cognātā
* ablatiu femení singular de cognātus
# coglievi
## Italià
### Verb

coglievi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cogliere
# cognades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋˈna.ðəs/ balear /koŋˈna.ðəs/, /kuŋˈna.ðəs/ Occidental: nord-occidental /koŋˈna.ðes/, valencià /koɡˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

cognades f. pl.
* Forma plural de cognada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cog·na·des (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdegnos)
* Anagrama: decàgons
# cognat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuŋˈnat/ balear /koŋˈnat/, /kuŋˈnat/ Occidental: nord-occidental /koŋˈnat/, valencià /koɡˈnat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Neologisme del llatí cognatus ‎(«consanguini»), doblet del patrimonial cunyat.

### Nom

cognat m. ‎(plural cognats, femení cognada)
* Parent per línia femenina.

### Nom

cognat m. ‎(plural cognats)
* (lingüística) Terme que té la mateixa procedència etimològica que un terme d’una altra llengua.
    La paraula anglesa encyclopaedia i la paraula catalana enciclopèdia són cognats.

#### Traduccions

* Alemany: Verwandte $^{(de)}$ f.
* Anglès: cognate $^{(en)}$
* Asturià: cognáu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: cognado $^{(es)}$ m.
* Francès: cognat $^{(fr)}$ m., mot apparenté $^{(fr)}$ m.
* Italià: parola affine $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cog·nat (2)
* Heterograma de 6 lletres (acgnot)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cognatam
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈŋnaː.tam/

### Adjectiu

cognātam
* acusatiu femení singular de cognātus
# coglievo
## Italià
### Verb

coglievo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de cogliere
# cognacs
## Anglès
### Nom

cognacs
* forma plural de cognac
# cognatae
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈŋnaː.taj/

### Adjectiu

cognātae
* nominatiu femení plural de cognātus
* vocatiu femení plural de cognātus
* genitiu femení singular de cognātus
* datiu femení singular de cognātus
# ceniceros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θe.niˈθe.ɾos/, meridional /θe.niˈθe.ɾoh/
       Americà: alt /se.niˈse.(ɾo)s/, baix /se.niˈse.ɾoh/, austral /se.niˈse.ɾos/
   * Rimes: -eɾos

### Nom

ceniceros m. pl.
* forma plural de cenicero

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ni·ce·ros (4)
* Anagrames: cicerones, recciones, recencios, resección, secreción
# cenocític
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sə.nuˈsi.tik/ balear /sə.noˈsi.tik/, /sə.nuˈsi.tik/ Occidental: /se.noˈsi.tik/
   * Rimes: -itik

### Adjectiu

cenocític m. ‎(femení cenocítica, plural masculí cenocítics, plural femení cenocítiques)
* Dit de les hifes policariòtiques no septades, com les dels zigomicets.

#### Traduccions

* Anglès: coenocytic $^{(en)}$
* Castellà: cenocítico $^{(es)}$
* Francès: coenocytique $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·no·cí·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Termcat
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# cenit
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈnit/, occidental /seˈnit/
   * Rimes: -it

### Nom

cenit m. ‎(plural cenits)
* tord lloro

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·nit (2)
* Anagrama: citen

### Vegeu també

* cenit. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# cenicero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /θe.niˈθe.ɾo/
       Americà: alt /se.n(i)ˈse.ɾo/, baix /se.niˈse.ɾo/
   * Rimes: -eɾo
   * Etimologia: De ceniza i el sufix -ero.

### Nom

cenicero m. ‎(plural ceniceros)
* cendrer

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ni·ce·ro (4)
* Anagrames: cicerone, cocieren, encorecí, erección, recencio

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cenicero