OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incrementariven
## Català
### Verb

incrementariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incrementar.
# incrementarives
## Català
### Verb

incrementarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de incrementar.
# incrementarà
## Català
### Verb

incrementarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incrementar.
# incrementaré
## Català
### Verb

incrementaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incrementar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kɾe.men.taˈɾe\, meridional \iŋ.kɾe.meŋ.taˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.kɾe.men.t(a)ˈɾe\, baix \iŋ.kɾe.meŋ.taˈɾe\, austral \iŋ.kɾe.men.taˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

incrementaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb incrementar
# incrementarien
## Català
### Verb

incrementarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de incrementar.
# incorregiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.ku.rəˌʒib.bɫəˈmen/, /iŋ.ku.rəˌʒi.βɫəˈmen/ balear /iŋ.ko.rəˌʒib.bɫəˈment/, /iŋ.ku.rəˌʒib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.ko.reˌʒib.bɫeˈmen/, /iŋ.ko.reˌʒi.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.bɫeˈment/, /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incorregible i el sufix -ment.

### Adverbi

incorregiblement
* D’una manera incorregible.

#### Traduccions

* Anglès: incorrigibly $^{(en)}$
* Castellà: incorregiblemente $^{(es)}$
* Francès: incorrigiblement $^{(fr)}$
* Italià: incorreggibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gi·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# incorregiblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.ko.reˌxi.βleˈmen.te\, meridional \iŋ.ko.reˌhi.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.ko.reˌxi.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.ko.reˌhi.βleˈmen.te\, austral \iŋ.ko.reˌxi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incorregible i el sufix -mente.

### Adverbi

incorregiblemente
* incorregiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·rre·gi·ble·men·te (7)
# incorregeu
## Català
### Verb

incorregeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·geu (4)
* Anagrama: incorregué
# incorreggibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kor.redˌd͡ʒi.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De incorreggibile i el sufix -mente.

### Adverbi

incorreggibilmente
* incorregiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·reg·gi·bil·mén·te (7)
# incorrectly
## Anglès

   * Etimologia: De incorrect i el sufix -ly.

### Adverbi

incorrectly ‎(comparatiu more incorrectly, superlatiu most incorrectly)
* incorrectament
# incorreguera
## Català
### Verb

incorreguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gue·ra (5)
* Anagrama: corregnaríeu
# incorregudes
## Català
### Verb

incorregudes
* Participi femení plural del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gu·des (5)
* Anagrama: discórreguen
# incorregem
## Català
### Verb

incorregem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb incórrer.
# impermeabilicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.peɾ.me.a.βi.liˈθe\
       Americà: alt /im.peɾ.me.a.bi.l(i)ˈse/, baix \im.peɾ.me.a.βi.liˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

impermeabilicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb impermeabilizar
# impermeabilitz
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /im.pəɾ.me.ə.biˈɫis/, alguerès /am.paɾ.me.a.biˈlis/
   * Rimes: -is

### Verb

impermeabilitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impermeabilitzar.
# impermeabilitza
## Català
### Verb

impermeabilitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de impermeabilitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb impermeabilitzar.
# impermeabilitzam
## Català
### Verb

impermeabilitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de impermeabilitzar.
# imperium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪmˈpɛ.rɪ.ʊm/
   * Etimologia: Derivat de imperō.

### Nom

imperium n. ‎(genitiu imperiī)
* (en plural) autoritats, generals
* poder, govern
    Ex.imperium consulare—«el poder consular»
    Ex.summa imperii—«el poder suprem»
* imperi
    Ex.imperii fines—«els límits de l'imperi»

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | imperium | imperia |
| Vocatiu | imperium | imperia |
| Acusatiu | imperium | imperia |
| Genitiu | imperiī | imperiōrum |
| Datiu | imperiō | imperiīs |
| Ablatiu | imperiō | imperiīs |
# implication
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pli.kaˈsjɔ̃/

### Nom

implication f. ‎(plural implications)
* implicació
# implicatisi
## Italià
### Verb

implicatisi
* participi passat masculí plural de implicarsi
# implicatesi
## Italià
### Verb

implicatesi
* participi passat femení plural de implicarsi
# implicati
## Italià
### Verb

implicati
* participi passat masculí plural de implicare
# implicato
## Italià
### Verb

implicato m. ‎(femení implicata, plural masculí implicati, plural femení implicate)
* participi passat masculí singular de implicare
# implicatosi
## Italià
### Verb

implicatosi m. ‎(femení implicatasi, plural masculí implicatisi, plural femení implicatesi)
* participi passat masculí singular de implicarsi
# implicating
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪmplɪˌkeɪtɪŋ/

### Verb

implicating
* gerundi de implicate: implicant.
# implications
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pli.kaˈsjɔ̃/

### Nom

implications f. pl.
* forma plural de implication
# implicatevi
## Italià
### Verb

implicatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de implicarsi
# indisposi
## Català

   * Pronúncia: /in.disˈpɔ.zi/
   * Rimes: -ɔzi

### Verb

indisposi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indisposar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indisposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indisposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indisposar.
# indisposició
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.dis.pu.zi.siˈo/, occidental /in.dis.po.zi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del prefix in- i disposició, segle XV.

### Nom

indisposició f. ‎(plural indisposicions)
* falta de disposició i de preparació necessària per alguna cosa
* falta de salud no molt greu

#### Traduccions

* Castellà: indisposición $^{(es)}$
* Francès: impuissance $^{(fr)}$ d'agir, incapacité $^{(fr)}$ de recevoir
* Italià: indispozione $^{(it)}$
* Llatí: mala praeparatio $^{(la)}$
* Castellà: indisposición $^{(es)}$
* Francès: indisposition $^{(fr)}$, incommodité $^{(fr)}$
* Italià: infirmità $^{(it)}$, indispozione $^{(it)}$
* Llatí: invaletudo $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dis·po·si·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# indisposin
## Català

   * Pronúncia: /in.disˈpɔ.zin/
   * Rimes: -ɔzin

### Verb

indisposin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb indisposar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb indisposar.
# indisposición
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dis.po.siˈθjon/, meridional \iŋ.dih.po.siˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.dis.po.s(i)ˈsjon/, baix \iŋ.dih.po.siˈsjoŋ\, austral /in.dih.po.siˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

indisposición f. ‎(plural indisposiciones)
* indisposició

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dis·po·si·ción (5)
# indisposo
## Català

   * Pronúncia: central /in.disˈpɔ.zu/, occidental /in.disˈpɔ.zo/
   * Rimes: -ɔzo

### Verb

indisposo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indisposar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indisposar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposiciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dis.po.siˈθjo.nes/, meridional \iŋ.dih.po.siˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.dis.po.s(i)ˈsjo.nes/, baix \iŋ.dih.po.siˈsjo.neh\, austral /in.dih.po.siˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

indisposiciones f. pl.
* forma plural de indisposición
# indisposis
## Català

   * Pronúncia: /in.disˈpɔ.zis/
   * Rimes: -ɔzis

### Verb

indisposis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposition
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.dis.pɔ.ziˈsjɔ̃/

### Nom

indisposition f. ‎(plural indispositions)
* indisposició
# indispositions
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.dis.pɔ.ziˈsjɔ̃/

### Nom

indispositions f. pl.
* forma plural de indisposition
# implicheranno
## Italià
### Verb

implicheranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de implicare
# implicherebbe
## Italià
### Verb

implicherebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de implicare
# implicazioni
## Italià

   * Pronúncia: /im.pli.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

implicazioni f. pl.
* forma plural de implicazione
# implicherebbero
## Italià
### Verb

implicherebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de implicare
# implicheremo
## Italià
### Verb

implicheremo
* primera persona plural (noi) del futur de implicare
# implicherai
## Italià
### Verb

implicherai
* segona persona singular (tu) del futur de implicare
# implicherei
## Italià
### Verb

implicherei
* primera persona singular (io) del condicional de implicare
# implicheremmo
## Italià
### Verb

implicheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de implicare
# implicazione
## Italià

   * Pronúncia: /im.pli.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

implicazione f. ‎(plural implicazioni)
* implicació

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·ca·zió·ne (5)
# implichereste
## Italià
### Verb

implichereste
* segona persona plural (voi) del condicional de implicare
# indisposàssem
## Català
### Verb

indisposàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposàssim
## Català
### Verb

indisposàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposàveu
## Català
### Verb

indisposàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indisposar.
# indisposéssem
## Català
### Verb

indisposéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dis·po·sés·sem (5)
* Anagrama: desimposessin
# indisposàs
## Català
### Verb

indisposàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposàssiu
## Català
### Verb

indisposàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposàsseu
## Català
### Verb

indisposàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
# indisposés
## Català
### Verb

indisposés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indisposar.
# impulsa
## Català
### Verb

impulsa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de impulsar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb impulsar.
# impulsara
## Català
### Verb

impulsara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsaren
## Català
### Verb

impulsaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impulsar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsam
## Català
### Verb

impulsam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de impulsar.
# impulsar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.puɫˈsa/ Occidental: nord-occidental /im.puɫˈsa/ valencià /im.puɫˈsaɾ/, /im.puɫˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: impulsà
   * Etimologia: Del castellà impulsar, segle XX, del llatí tardà impulsāre.

### Verb

impulsar trans.
* impel·lir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: impulso, impulsa, impulsem

#### Derivats

Relacionats de la mateix arrel llatina:
* impuls
* impulsió
* impulsiu
** impulsivament
** impulsivitat
* impulsor

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pul·sar (3)
* Heterograma de 8 lletres (ailmprsu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pulˈsaɾ/
       Americà: alt /im.p(u)lˈsaɾ/, baix /im.pulˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De impulso.

### Verb

impulsar trans. ‎(present impulso, passat impulsé, futur impulsaré)
* impulsar, impel·lir

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pul·sar (3)
* Heterograma de 8 lletres (ailmprsu)
# impulsaran
## Català
### Verb

impulsaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impulsar.
# infixessen
## Català
### Verb

infixessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixed
## Anglès
### Verb

infixed
* passat i participi de infix
# infixesses
## Català
### Verb

infixesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixessin
## Català
### Verb

infixessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixessis
## Català
### Verb

infixessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infixar.
# infixeu
## Català
### Verb

infixeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de infixar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb infixar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb infixar.
# infixen
## Català
### Verb

infixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de infixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: finixen
# infixes
## Català
### Verb

infixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de infixar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: finixes

## Anglès
### Nom

infixes
* forma plural de infix

### Verb

infixes
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de infix
# infixe
## Català
### Verb

infixe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infixar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infixar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infixar.

### Miscel·lània

* Anagrames: feixin, fineix
# infamen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱˈfa.mən/, occidental /iɱˈfa.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

infamen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de infamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infamar.
# infamessen
## Català
### Verb

infamessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamesses
## Català
### Verb

infamesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamessi
## Català
### Verb

infamessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·mes·si (4)
* Anagrama: afinéssim
# infameguéssou
## Català
### Verb

infameguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamessa
## Català
### Verb

infamessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·mes·sa (4)
* Anagrames: afamessin, afanéssim, afinàssem, samfaines
# infamessin
## Català
### Verb

infamessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# infamessis
## Català
### Verb

infamessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infamar.
# informació digital
## Català
### Nom

informació digital f. ‎(plural informacions digitals)
* Informació expressada en format digital.

#### Traduccions

* Anglès: digital information $^{(en)}$
* Castellà: información digital $^{(es)}$
* Francès: information numérique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* informació digital. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# informada
## Català
### Verb

informada
* Participi femení singular del verb informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·da (4)
* Anagrames: infamador, marfondia
# informador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fur.məˈðo/ balear /iɱ.foɾ.məˈðo/, /iɱ.fur.məˈðo/ Occidental: nord-occidental /iɱ.for.maˈðo/, valencià /iɱ.foɾ.maˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí informator, segle XV.

### Nom

informador m. ‎(plural informadors, femení informadora)
* Persona que dona informació.

#### Sinònims

* missatger, periodista, portaveu

#### Traduccions

* Anglès: informer $^{(en)}$
* Castellà: informador $^{(es)}$
* Francès: informateur $^{(fr)}$
* Italià: informatore $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·dor (4)
* Anagrama: morfondria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# informacions digitals
## Català
### Nom

informacions digitals f. pl.
* Forma plural de informació digital.
# informades
## Català
### Verb

informades
* Participi femení plural del verb informar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·des (4)
* Heterograma de 10 lletres (adefimnors)
* Anagrama: marfondies
# informaciones digitales
## Castellà
### Nom

informaciones digitales f. pl.
* forma plural de información digital
# información
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.foɾ.maˈθjon\, meridional \iɱ.foɾ.maˈθjoŋ\
       Americà: alt \iɱ.foɾ.m(a)ˈsjon\, baix \iŋ.foɾ.maˈsjoŋ\, austral \iɱ.foɾ.maˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

información f. ‎(plural informaciones)
* informació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·for·ma·ción (4)
# información digital
## Castellà
### Nom

información digital f. ‎(plural informaciones digitales)
* informació digital

### Vegeu també

* información digital. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# infonguin
## Català

   * Pronúncia: /iɱˈfoŋ.ɡin/
   * Rimes: -oŋɡin

### Verb

infonguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infondre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infondre.
# infonguérem
## Català
### Verb

infonguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de infondre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.
# infonguéssem
## Català
### Verb

infonguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfonguéssim
# infongué
## Català
### Verb

infongué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de infondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fon·gué (3)
* Anagrames: enfongui, enfonguí, ofenguin
# infonguéreu
## Català
### Verb

infonguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infondre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.
# infongués
## Català
### Verb

infongués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfonguis
# infonguéssim
## Català
### Verb

infonguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.
# infonguésseu
## Català
### Verb

infonguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infondre.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfonguéssiu
# infongui
## Català

   * Pronúncia: /iɱˈfoŋ.ɡi/
   * Rimes: -oŋɡi

### Verb

infongui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infondre.
# infonguis
## Català

   * Pronúncia: /iɱˈfoŋ.ɡis/
   * Rimes: -oŋɡis

### Verb

infonguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infondre.
# inciteguessen
## Català
### Verb

inciteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# inciteguéssou
## Català
### Verb

inciteguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# inciten
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈsi.tən/, occidental /inˈsi.ten/
   * Rimes: -iten

### Verb

inciten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incitar.
# incitegueu
## Català
### Verb

incitegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incitar.
# inciteguéssom
## Català
### Verb

inciteguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incites
## Català
### Verb

incites
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incitar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incitar.

## Anglès
### Verb

incites
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de incite
# incitessa
## Català
### Verb

incitessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# inciteguesses
## Català
### Verb

inciteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitegués
## Català
### Verb

incitegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incorporessa
## Català
### Verb

incorporessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporessi
## Català
### Verb

incorporessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.