OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desembagulàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɣuˈɫa.ɾəw/, occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desembagulàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desembagular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɣuˈɫe.sis/, occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

desembagulessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# desembagulis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bəˈɣu.ɫis/, occidental /de.zem.baˈɣu.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Verb

desembagulis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desembagular.
# desembaguleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəm.bə.ɣuˈɫɛw/ balear /də.zəm.bə.ɣuˈɫəw/, /də.zəm.bə.ɣuˈɫɛw/ Occidental: /de.zem.ba.ɣuˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desembaguleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desembagular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb desembagular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desembagular.
# desembagulin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bəˈɣu.ɫin/, occidental /de.zem.baˈɣu.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

desembagulin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desembagular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desembagular.
# desembagulàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəm.bə.ɣuˈɫa.ɾəm/, occidental /de.zem.ba.ɣuˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desembagulàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desembagular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desembagular.
# al·lucinos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫuˈsi.nos/

### Verb

al·lucinos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] al·lucinis o al·lucines.
# al·lucinin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈsi.nin/, /ə.ɫuˈsi.nin/ balear /əɫ.ɫuˈsi.nin/ Occidental: /aɫ.ɫuˈsi.nin/, /a.ɫuˈsi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

al·lucinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que ells/elles/vostès] al·lucinin o al·lucinen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb al·lucinar.
    Al·lucinin o al·lucinen [ells/elles/vostès].
# al·lucinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈsi.nis/, /ə.ɫuˈsi.nis/ balear /əɫ.ɫuˈsi.nis/ Occidental: /aɫ.ɫuˈsi.nis/, /a.ɫuˈsi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

al·lucinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que tu] al·lucinis o al·lucines; [tu] no al·lucinis o al·lucines.

#### Sinònims

* al·lucinos, forma col·loquial.
# al·lucinàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.ɫu.siˈna.jew/, /a.ɫu.siˈna.jew/

### Verb

al·lucinàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] al·lucinàveu.
# al·lucinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.ɾəm/, occidental /aɫ.ɫu.siˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

al·lucinàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de al·lucinar.
    [Nosaltres] al·lucinàrem o vam/vàrem al·lucinar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma valenciana: [nosaltres] al·lucinéssim, al·lucinéssem, al·lucinàssem, al·lucinàssim o al·lucinàrem.
# al·lucinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.ɾəw/, occidental /aɫ.ɫu.siˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

al·lucinàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de al·lucinar.
    [Vosaltres/vós] al·lucinàreu o vau/vàreu al·lucinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] al·lucinéssiu, al·lucinésseu, al·lucinàsseu, al·lucinàssiu o al·lucinàreu.
# al·lucino
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫuˈsi.nu/, occidental /aɫ.ɫuˈsi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

al·lucino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de al·lucinar.
    [Jo] al·lucino, al·lucine, al·lucín o al·lucini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que jo] al·lucino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] al·lucini o al·lucine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Que ell/ella/vostè] al·lucino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] al·lucini o al·lucine.
# al·lucinogen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/, /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ balear /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/, /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ valencià /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/, /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɔʒen
   * Etimologia: De al·lucinació i el sufix -gen, calc del francès hallucinogène.

### Adjectiu

al·lucinogen m. ‎(femení al·lucinògena, plural masculí al·lucinògens, plural femení al·lucinògenes)
* Que causa al·lucinacions.

#### Traduccions

* Anglès: hallucinogenic $^{(en)}$
* Castellà: alucinógeno $^{(es)}$
* Esperanto: halucinogena $^{(eo)}$
* Francès: hallucinogène $^{(fr)}$

### Nom

al·lucinogen m. ‎(plural al·lucinògens)
* Substància que causa al·lucinacions.

#### Traduccions

* Anglès: hallucinogen $^{(en)}$, hallucinogenic $^{(en)}$
* Castellà: alucinógeno $^{(es)}$ m.
* Esperanto: halucinogeno $^{(eo)}$
* Francès: hallucinogène $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·ci·no·gen (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# al·lucinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna/, occidental /aɫ.ɫu.siˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: al·lucinar

### Verb

al·lucinà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de al·lucinar.
    [Ell/ella/vostè] al·lucinà o va al·lucinar.
# amargor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mərˈɡo/ Occidental: nord-occidental /a.marˈɣo/ valencià /a.maɾˈɣoɾ/, /a.maɾˈɣo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De amarg i el sufix -or, segle XIV.

### Nom

amargor f. ‎(plural amargors)
* Qualitat d’amarg.

#### Traduccions

* Alemany: Bitterkeit $^{(de)}$ f.
* Anglès: bitterness $^{(en)}$
* Búlgar: горчивина $^{(bg)}$ f. ‎(gortxivina)
* Castellà: amargura $^{(es)}$ f.
* Eslovac: horkosť $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: amareco $^{(eo)}$
* Finès: kitkeryys $^{(fi)}$
* Francès: amertume $^{(fr)}$ f.
* Gallec: amargor $^{(gl)}$ m., amargura $^{(gl)}$ f.
* Grec: πίκρα $^{(el)}$ f. ‎(pikra)
* Italià: amarezza $^{(it)}$ f.
* Llatí: acerbitas $^{(la)}$ f., amaritas $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: AMARGAR $^{(csc)}$
* Noruec: bitterhet $^{(no)}$
* Portuguès: amargura $^{(pt)}$ f.
* Romanès: amărăciune $^{(ro)}$ f., amăreală $^{(ro)}$ f.
* Rus: го́речь $^{(ru)}$ f. ‎(góretx)
* Turc: acılık $^{(tr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gor (3)
* Anagrama: arrogam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# amargení
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.ʒəˈni/, occidental /a.maɾ.d͡ʒeˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

amargení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amargenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ge·ní (4)
* Anagrames: agermani, agermaní, amagrien, amigaren, geminara, geminarà, Germània
# amargosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mərˌɡo.zəˈmen/ balear /ə.məɾˌɣo.zəˈment/, /ə.mərˌɣo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.marˌɣo.zaˈmen/ valencià /a.maɾˌɣo.zaˈment/, /a.maɾˌɣo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amargós i el sufix -ment.

### Adverbi

amargosament
* D'una manera amargosa, amb amargor.

#### Traduccions

* Castellà: amargamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amargo
## Català
### Verb

amargo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amargar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amargar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agramo

## Castellà

   * Pronúncia: \aˈmaɾ.ɣo\
   * Rimes: -aɾɡo

### Adjectiu

amargo m. ‎(femení amarga, plural masculí amargos, plural femení amargas)
* amarg

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·go (3)
# amargos
## Català
### Verb

amargos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·gos (3)
* Anagrama: Moragas

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈmaɾ.ɣos\, meridional \aˈmaɾ.ɣoh\
       Americà: alt \aˈmaɾ.ɣ(o)s\, baix \aˈmaɾ.ɣoh\, austral \aˈmaɾ.ɣos\
   * Rimes: -aɾɡos

### Adjectiu

amargos m. pl.
* forma plural de amargo
# amargenésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.ʒəˈne.səw/, occidental /a.maɾ.d͡ʒeˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amargenésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ge·nés·seu (5)
* Anagrames: agermanésseu, amareguessen
# amargenéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.ʒəˈne.sim/, occidental /a.maɾ.d͡ʒeˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amargenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ge·nés·sim (5)
* Anagrama: agermanéssim
# amargenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mər.ʒəˈne.siw/, occidental /a.maɾ.d͡ʒeˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amargenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amargenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ge·nés·siu (5)
* Anagrames: agermanéssiu, amansigueres, marineguessa
# desllogaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎu.ɣəˈɾe/ balear /dəz.ʎo.ɣəˈɾe/, /dəz.ʎu.ɣəˈɾe/ Occidental: /dez.ʎo.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desllogaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·ré (4)
* Anagrama: rellogades
# desllogariven
## Català
### Verb

desllogariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desllogar.

#### Variants

* desllogarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·ri·ven (5)
# desllogarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎu.ɣəˈɾa/ balear /dəz.ʎo.ɣəˈɾa/, /dəz.ʎu.ɣəˈɾa/ Occidental: /dez.ʎo.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

desllogarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·rà (4)
* Anagrames: argollades, godallares
# desllogarívem
## Català
### Verb

desllogarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desllogar.

#### Variants

* desllogaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·rí·vem (5)
# desllogaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎu.ɣəˈɾi.əw/ balear /dəz.ʎo.ɣəˈɾi.əw/, /dəz.ʎu.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /dez.ʎo.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desllogaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desllogar.

#### Variants

* desllogaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·rí·eu (5)
# desllogaríveu
## Català
### Verb

desllogaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desllogar.

#### Variants

* desllogaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·rí·veu (5)
# desllogassen
## Català
### Verb

desllogassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desllogar.

#### Variants

* deslloguessin, deslloguessen, desllogassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·gas·sen (4)
# desllogarives
## Català
### Verb

desllogarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de desllogar.

#### Variants

* desllogaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·ri·ves (5)
# desllogaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎu.ɣəˈɾas/ balear /dəz.ʎo.ɣəˈɾas/, /dəz.ʎu.ɣəˈɾas/ Occidental: /dez.ʎo.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

desllogaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desllogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·ràs (4)
# desllogaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.ʎu.ɣəˈɾi.əm/ balear /dəz.ʎo.ɣəˈɾi.əm/, /dəz.ʎu.ɣəˈɾi.əm/ Occidental: /dez.ʎo.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

desllogaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de desllogar.

#### Variants

* desllogarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·llo·ga·rí·em (5)
# albaïna
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βəˈi.nə/, occidental /aɫ.baˈi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Del llatí *albacina ‎(«cel blanquinós»), de albicō ‎(«blanquejar»), segle XIV.

### Nom

albaïna f. ‎(plural albaïnes)
* (mallorquí) Falta de vent en la mar.
* (central) desmai

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·ï·na (4)
* Anagrames: ablania, Albània

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# albañal
## Castellà

   * Pronúncia: \al.βaˈɲal\
   * Rimes: -al

### Nom

albañal m. ‎(plural albañales)
* albelló

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·ñal (3)
# albedríos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βeˈðɾi.os\, meridional \al.βeˈðɾi.oh\
       Americà: alt \al.βeˈd͡zi.(o)s\, baix \al.βeˈðɾi.oh\, austral \al.βeˈðɾi.os\
   * Rimes: -ios

### Nom

albedríos m. pl.
* forma plural de albedrío
# albe
## Italià

   * Pronúncia: /ˈal.be/

### Nom

albe f. pl.
* albes (primeres llums).
* figuradament, inicis

### Miscel·lània

* Síl·labes: àl·be (2)
* Anagrama: bela

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaɫ.bɛ/

### Adjectiu

albe
* vocatiu masculí singular de albus
# albedrío
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \al.βeˈðɾi.o\
       Americà: alt \al.βeˈd͡zi.o\, baix \al.βeˈðɾi.o\
   * Rimes: -io

### Nom

albedrío m. ‎(plural albedríos)
* albir

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·be·drí·o (4)
* Heterograma de 8 lletres (abdeilor)
# albava
## Català
### Verb

albava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de albar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·va (3)
# albaven
## Català
### Verb

albaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de albar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·ven (3)
# albañales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βaˈɲa.les\, meridional \al.βaˈɲa.leh\
       Americà: alt \al.βaˈɲa.l(e)s\, baix \al.βaˈɲa.leh\, austral \al.βaˈɲa.les\
   * Rimes: -ales

### Nom

albañales m. pl.
* forma plural de albañal
# albański
## Polonès

   * Pronúncia: /alˈbaɲ.ski/
   * Etimologia: De Albania i el sufix -ski.

### Adjectiu

albański ‎(no comparable)
* albanès

#### Declinació

| cas | singular | singular | singular | singular | plural | plural |
| cas | masculí animat | masculí inanimat | neutre | femení | viril | no viril |
| nominatiu, vocatiu | albański | albański | albańskie | albańska | albańscy | albańskie |
| genitiu | albańskiego | albańskiego | albańskiego | albańskiej | albańskich | albańskich |
| datiu | albańskiemu | albańskiemu | albańskiemu | albańskiej | albańskim | albańskim |
| acusatiu | albańskiego | albański | albańskie | albańską | albańskich | albańskie |
| instrumental | albańskim | albańskim | albańskim | albańską | albańskimi | albańskimi |
| locatiu | albańskim | albańskim | albańskim | albańskiej | albańskich | albańskich |

#### Relacionats

* (gentilicis) Albańczyk m., Albanka f.

### Nom

albański m. inan.
* albanès

#### Declinació

| | singular |
| Nominatiu | albański |
| Genitiu | albańskiego |
| Datiu | albańskiemu |
| Acusatiu | albański |
| Instrumental | albańskim |
| Locatiu | albańskim |
| Vocatiu | albański |
# despitrales
## Català
### Verb

despitrales
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de despitralar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb despitralar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·les (4)
# despitralàreu
## Català
### Verb

despitralàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de despitralar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb despitralar.

#### Variants

* [2] despitralésseu, despitralàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·là·reu (5)
# despitralàsseu
## Català
### Verb

despitralàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb despitralar.

#### Variants

* despitralésseu, despitralàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·làs·seu (5)
# despitralessen
## Català
### Verb

despitralessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb despitralar.

#### Variants

* despitralassen, despitralaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·les·sen (5)
# despitralesses
## Català
### Verb

despitralesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb despitralar.

#### Variants

* despitralasses, despitralares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·les·ses (5)
# despitraleu
## Català
### Verb

despitraleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de despitralar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb despitralar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb despitralar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·leu (4)
# despitralo
## Català
### Verb

despitralo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de despitralar.

#### Variants

* despitrale

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·lo (4)
* Heterograma de 10 lletres (adeiloprst)
# despitralà
## Català
### Verb

despitralà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de despitralar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·là (4)
# despitralàrem
## Català
### Verb

despitralàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de despitralar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb despitralar.

#### Variants

* [2] despitraléssem, despitralàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·là·rem (5)
# despitralàssem
## Català
### Verb

despitralàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb despitralar.

#### Variants

* despitraléssem, despitralàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pi·tra·làs·sem (5)
# alquenassen
## Català
### Verb

alquenassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenasses
## Català
### Verb

alquenasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.nəˈɾi.əw/, occidental /aɫ.ke.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alquenaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alquenar.
# alquenassin
## Català
### Verb

alquenassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# alquenarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.nəˈɾa/, occidental /aɫ.ke.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alquenarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alquenar.
# alquenaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.nəˈɾas/, occidental /aɫ.ke.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alquenaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alquenar.
# alquenaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.nəˈɾe/, occidental /aɫ.ke.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alquenaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alquenar.
# alquenassis
## Català
### Verb

alquenassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alquenar.
# al·lusiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈziw/, /ə.ɫuˈziw/ balear /əɫ.ɫuˈziw/ Occidental: /aɫ.ɫuˈziw/, /a.ɫuˈziw/
   * Rimes: -iw
   * Etimologia: Del llatí allusum.

### Adjectiu

al·lusiu m. ‎(femení al·lusiva, plural masculí al·lusius, plural femení al·lusives)
* Que fa o conté una al·lusió.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·siu (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# al·lusió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.ziˈo/, /ə.ɫu.ziˈo/ balear /əɫ.ɫu.ziˈo/ Occidental: /aɫ.ɫu.ziˈo/, /a.ɫu.ziˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí allusio ‎(«fer referència a algú»).

### Nom

al·lusió f. ‎(plural al·lusions)
* Acció d’al·ludir.
* Paraules amb què s’al·ludeix.
* Figura retòrica que evoca o suggereix una cosa indirectament.

#### Traduccions

* Anglès: allusion $^{(en)}$
* Castellà: alusión $^{(es)}$ f.
* Esperanto: aludo $^{(eo)}$
* Francès: allusion $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·si·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# al·lèrgic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈɫɛr.ʒik/, /əˈɫɛr.ʒik/ balear /əɫˈɫɛɾ.ʒik/ Occidental: /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒik/, /aˈɫɛɾ.d͡ʒik/
   * Etimologia: De al·lèrgia i el sufix -ic.

### Adjectiu

al·lèrgic m. ‎(femení al·lèrgica, plural masculí al·lèrgics, plural femení al·lèrgiques)
* Relatiu a l’al·lèrgia.
* Que té una al·lèrgia.

#### Traduccions

* Anglès: allergic $^{(en)}$
* Castellà: alérgico $^{(es)}$
* Francès: allergique $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: PICOR+ENEMIC $^{(csc)}$
* Occità: allergic $^{(oc)}$ m.
* Portuguès: alérgico $^{(pt)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lèr·gic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# al·lèrgia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈɫɛr.ʒi.ə/, /əˈɫɛr.ʒi.ə/ balear /əɫˈɫɛɾ.ʒi.ə/ Occidental: /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/, /aˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/
   * Etimologia: Del prefix al·l- i el sufix -èrgia.

### Nom

al·lèrgia f. ‎(plural al·lèrgies)
* Reacció patològica de l’organisme davant d’un agent que sol ser innocu.

#### Traduccions

* Anglès: allergy $^{(en)}$
* Castellà: alergia $^{(es)}$ f.
* Esperanto: alergio $^{(eo)}$
* Francès: allergie $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: PICOR+ENEMIC $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lèr·gi·a (4)
* Anagrames: alligaré, graiella, llegaria

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# alleja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʎɛ.ʒə/ balear /əˈʎə.ʒə/, /əˈjɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /aˈʎe.ʒa/, valencià /aˈʎe.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

alleja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de allejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb allejar.
# allejam
## Català
### Verb

allejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de allejar.
# allejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾan/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾan/, /ə.jə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾan/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

allejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de allejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ja·ran (4)
* Anagrames: llanejara, llanejarà
# allejara
## Català
### Verb

allejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allejar.
# allejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈʒa.ɾən/ balear /ə.ʎəˈd͡ʒa.ɾən/, /ə.jəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈʒa.ɾen/, valencià /a.ʎeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

allejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de allejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ja·ren (4)
* Anagrama: llanejaré