OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# idolatraries
## Català
### Verb

idolatraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de idolatrar.
# idolatrarives
## Català
### Verb

idolatrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de idolatrar.
# idolatrares
## Català
### Verb

idolatrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de idolatrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb idolatrar.
# idolatrareu
## Català
### Verb

idolatrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de idolatrar.
# incomprensibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kom.pren.si.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De incomprensibile i el sufix -mente.

### Adverbi

incomprensibilmente
* incomprensiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·pren·si·bil·mén·te (7)
# incomprensiblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kom.pɾenˌsi.βleˈmen.te\, meridional \iŋ.kom.pɾeŋˌsi.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.kom.pɾenˌsi.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.kom.pɾeŋˌsi.βleˈmen.te\, austral \iŋ.kom.pɾenˌsi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incomprensible i el sufix -mente.

### Adverbi

incomprensiblemente
* incomprensiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·pren·si·ble·men·te (7)
# incomprehensible
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnkɑmprəhɛnsɪbəl/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del francès mitjà incomprehensible, del llatí incomprehensibilis.

### Adjectiu

incomprehensible ‎(comparatiu more incomprehensible, superlatiu most incomprehensible)
* incomprensible

#### Antònims

* comprehensible

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# incomptable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kumˈtab.bɫə/, /iŋ.kumˈta.βɫə/ balear /iŋ.komˈtab.bɫə/, /iŋ.kumˈtab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /iŋ.komˈtab.bɫe/, /iŋ.komˈta.βɫe/ valencià /iŋ.komˈta.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del prefix in- i comptable.

### Adjectiu

incomptable inv. ‎(plural incomptables)
* Que no pot ser comptat.
* (gramàtica) Dit del nom que no es pot usar amb articles indefinits ni amb numerals, que normalment no s’usa amb una forma plural.
* Dit d’un gran nombre difícil de comptar.

#### Sinònims

* (gran nombre) ingent, nombrós

#### Antònims

* comptable

#### Traduccions

* Anglès: countable $^{(en)}$
* Castellà: incontable $^{(es)}$
* Francès: indénombrable $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·comp·ta·ble (4)
* Heterograma d'11 lletres (abceilmnopt)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# incomportablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kum.purˌtab.bɫəˈmen/, /iŋ.kum.purˌta.βɫəˈmen/ balear /iŋ.kom.poɾˌtab.bɫəˈment/, /iŋ.kum.purˌtab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kom.porˌtab.bɫeˈmen/, /iŋ.kom.poɾˌta.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.kom.poɾˌta.bɫeˈment/, /iŋ.kom.poɾˌta.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incomportable i el sufix -ment.

### Adverbi

incomportablement
* D’una manera incomportable.

#### Antònims

* comportablement

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·por·ta·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incomprensiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kum.pɾənˌsib.bɫəˈmen/, /iŋ.kum.pɾənˌsi.βɫəˈmen/ balear /iŋ.kom.pɾənˌsib.bɫəˈment/, /iŋ.kum.pɾənˌsib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kom.pɾenˌsib.bɫeˈmen/, /iŋ.kom.pɾenˌsi.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.kom.pɾenˌsi.bɫeˈment/, /iŋ.kom.pɾenˌsi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De incomprensible i el sufix -ment.

### Adverbi

incomprensiblement
* D’una manera incomprensible.

#### Antònims

* comprensiblement

#### Traduccions

* Anglès: incomprehensibly $^{(en)}$
* Castellà: incomprensiblemente $^{(es)}$
* Francès: incompréhensiblement $^{(fr)}$
* Italià: incomprensibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·com·pren·si·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incomunic
## Català
### Verb

incomunic
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incomunicar.
# incomplíveu
## Català
### Verb

incomplíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incomplir.
# incomprehensibly
## Anglès

   * Etimologia: De incomprehensible i el sufix -ly.

### Adverbi

incomprehensibly ‎(comparatiu more incomprehensibly, superlatiu most incomprehensibly)
* incomprensiblement
# individualitzeu
## Català
### Verb

individualitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de individualitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb individualitzar.
# individualitzessen
## Català
### Verb

individualitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzessin
## Català
### Verb

individualitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzessis
## Català
### Verb

individualitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitze
## Català
### Verb

individualitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de individualitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb individualitzar.
# individualitzen
## Català
### Verb

individualitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de individualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb individualitzar.
# individualitzes
## Català
### Verb

individualitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de individualitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzesses
## Català
### Verb

individualitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzaves
## Català
### Verb

individualitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de individualitzar.
# incartapecori
## Italià
### Verb

incartapecori
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de incartapecorire
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de incartapecorire
# incartapecoriamo
## Italià
### Verb

incartapecoriamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de incartapecorire
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de incartapecorire
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de incartapecorire
# incartapecoriate
## Italià
### Verb

incartapecoriate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de incartapecorire
# incartapecorii
## Italià
### Verb

incartapecorii
* primera persona singular (io) del passat de incartapecorire
# incartapecorimmo
## Italià
### Verb

incartapecorimmo
* primera persona plural (noi) del passat de incartapecorire
# incartapecorendosi
## Italià
### Verb

incartapecorendosi
* gerundi de incartapecorirsi
# incartapecorentesi
## Italià
### Verb

incartapecorentesi
* participi present de incartapecorirsi
# incartapecorirai
## Italià
### Verb

incartapecorirai
* segona persona singular (tu) del futur de incartapecorire
# incartapecorente
## Italià
### Verb

incartapecorente
* participi present de incartapecorire
# incartapecoriamoci
## Italià
### Verb

incartapecoriamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de incartapecorirsi
# igandearentzat
## Basc
### Nom

igandearentzat
* benefactiu definit singular de igande
# igandeari
## Basc
### Nom

igandeari
* datiu definit singular de igande
# igandeei
## Basc
### Nom

igandeei
* datiu definit plural de igande
# igandeekin
## Basc
### Nom

igandeekin
* comitatiu definit plural de igande
# igandearen
## Basc
### Nom

igandearen
* genitiu definit singular de igande
# igandeaz
## Basc
### Nom

igandeaz
* instrumental definit singular de igande
# igandearekin
## Basc
### Nom

igandearekin
* comitatiu definit singular de igande
# igandeek
## Basc
### Nom

igandeek
* ergatiu definit plural de igande
# igandearengatik
## Basc
### Nom

igandearengatik
* causal definit singular de igande
# igandeen
## Basc
### Nom

igandeen
* genitiu definit plural de igande
# incendiàssim
## Català
### Verb

incendiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiàssiu
## Català
### Verb

incendiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θenˈdje/, meridional \iŋ.θeŋˈdje\
       Americà: alt /in.s(e)nˈdje/, baix \iŋ.seŋˈdje\, austral /in.senˈdje/
   * Rimes: -e

### Verb

incendié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incendiar
# incendiés
## Català
### Verb

incendiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiéssem
## Català
### Verb

incendiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiàssem
## Català
### Verb

incendiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiàsseu
## Català
### Verb

incendiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incendiar.
# incendiàveu
## Català
### Verb

incendiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incendiar.
# indultara
## Català
### Verb

indultara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indultar.
# indultaran
## Català
### Verb

indultaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de indultar.
# indultaia
## Català
### Verb

indultaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indultaies
## Català
### Verb

indultaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indultam
## Català
### Verb

indultam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de indultar.
# indultaien
## Català
### Verb

indultaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indultar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.duɫˈta/ Occidental: nord-occidental /in.duɫˈta/ valencià /in.duɫˈtaɾ/, /in.duɫˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: indultà
   * Etimologia: De indult.

### Verb

indultar trans.
* Perdonar a algú la pena que tenia imposada.
* Eximir d'alguna llei o obligació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: indulto, indulta, indultem

#### Traduccions

* Anglès: pardon $^{(en)}$, exempt $^{(en)}$
* Castellà: indultar $^{(es)}$
* Francès: gracier $^{(fr)}$, pardonner $^{(fr)}$
* Italià: riporre $^{(it)}$ in grazia, perdonare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: PERDONAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dul·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adilnrtu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dulˈtaɾ/, meridional \iŋ.dulˈtaɾ\
       Americà: alt /in.dulˈtaɾ/, baix \iŋ.dulˈtaɾ\, austral /in.dulˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De indulto.

### Verb

indultar trans. ‎(present indulto, passat indulté, futur indultaré)
* indultar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dul·tar (3)
* Heterograma de 8 lletres (adilnrtu)
# incrementassen
## Català
### Verb

incrementassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementassin
## Català
### Verb

incrementassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementaríveu
## Català
### Verb

incrementaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incrementar.
# incrementassis
## Català
### Verb

incrementassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementasses
## Català
### Verb

incrementasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrementar.
# incrementat
## Català
### Verb

incrementat
* Participi masculí singular del verb incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·tat (4)
* Anagrama: incertament
# incrementau
## Català
### Verb

incrementau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incrementar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incrementar.
# incrementava
## Català
### Verb

incrementava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incrementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incrementar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·men·ta·va (5)
* Anagrama: entrecanviam
# incomodesses
## Català
### Verb

incomodesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.ko.mo.ðiˈðað\, meridional \iŋ.ko.mo.ðiˈða(ð)\
       Americà: alt \iŋ.k(o).mo.diˈdad\, baix \iŋ.ko.mo.ðiˈðað\, austral \iŋ.ko.mo.ðiˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

incomodidad f. ‎(plural incomodidades)
* incomoditat

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·di·dad (5)
# incomodessen
## Català
### Verb

incomodessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodessi
## Català
### Verb

incomodessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodeu
## Català
### Verb

incomodeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incomodar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incomodar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incomodar.
# incomodi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kuˈmɔ.ði/ balear /iŋ.koˈmɔ.ði/, /iŋ.kuˈmɔ.ði/ Occidental: /iŋ.koˈmɔ.ði/
   * Rimes: -ɔdi

### Verb

incomodi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incomodar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incomodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incomodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incomodar.
# incomodidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.ko.mo.ðiˈða.ðes\, meridional \iŋ.ko.mo.ðiˈða.ðeh\
       Americà: alt \iŋ.ko.mo.diˈda.d(e)s\, baix \iŋ.ko.mo.ðiˈða.ðeh\, austral \iŋ.ko.mo.ðiˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

incomodidades f. pl.
* forma plural de incomodidad
# incomodessa
## Català
### Verb

incomodessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·co·mo·des·sa (5)
* Anagrama: acomodessin
# incomodessis
## Català
### Verb

incomodessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incomodessin
## Català
### Verb

incomodessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomodar.
# incentivau
## Català
### Verb

incentivau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incentivar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incentivar.
# incentivava
## Català
### Verb

incentivava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incentivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incentivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cen·ti·va·va (5)
* Anagrama: vaticinaven
# incentive
## Català
### Verb

incentive
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incentivar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incentivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incentivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incentivar.

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɛntɪv/

### Nom

incentive ‎(plural incentives)
* incentiu

### Vegeu també

* incentive. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# incentiven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.sənˈti.βən/, balear /in.sənˈti.vən/ Occidental: nord-occidental /in.senˈti.βen/ valencià /in.senˈti.ven/, /in.senˈti.βen/
   * Rimes: -iven

### Verb

incentiven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incentivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incentivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incentivar.
# incentives
## Català
### Verb

incentives
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incentivar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incentivar.

## Anglès
### Nom

incentives
* forma plural de incentive
# incentivessen
## Català
### Verb

incentivessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# incentivaven
## Català
### Verb

incentivaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incentivar.
# incentivaves
## Català
### Verb

incentivaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incentivar.
# incentivesses
## Català
### Verb

incentivesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incentivar.
# imatjats
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.məˈd͡ʒats/, occidental /i.maˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Verb

imatjats
* Participi masculí plural del verb imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jats (3)
# imatjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.məˈd͡ʒa.βə/, balear /i.məˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /i.maˈd͡ʒa.βa/ valencià /i.maˈd͡ʒa.va/, /i.maˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

imatjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de imatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·ja·va (4)
# imatjà
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.məˈd͡ʒa/, occidental /i.maˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

imatjà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jà (3)
# imatjàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.məˈd͡ʒa.ɾəm/, occidental /i.maˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

imatjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jà·rem (4)
# imatjàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.məˈd͡ʒa.βəw/, balear /i.məˈd͡ʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /i.maˈd͡ʒa.βew/ valencià /i.maˈd͡ʒa.vew/, /i.maˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

imatjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jà·veu (4)
# imatjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.məˈd͡ʒa.βən/, balear /i.məˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /i.maˈd͡ʒa.βen/ valencià /i.maˈd͡ʒa.ven/, /i.maˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

imatjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·ja·ven (4)
# imatjo
## Català
### Verb

imatjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jo (3)
* Heterograma de 6 lletres (aijmot)
# imatjàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.məˈd͡ʒa.ɾəw/, occidental /i.maˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

imatjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jà·reu (4)
# imatjàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.məˈd͡ʒa.βəm/, balear /i.məˈd͡ʒa.vəm/ Occidental: nord-occidental /i.maˈd͡ʒa.βem/ valencià /i.maˈd͡ʒa.vem/, /i.maˈd͡ʒa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

imatjàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·jà·vem (4)
# imatjaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.məˈd͡ʒa.βəs/, balear /i.məˈd͡ʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /i.maˈd͡ʒa.βes/ valencià /i.maˈd͡ʒa.ves/, /i.maˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

imatjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mat·ja·ves (4)
# inhalaria
## Català
### Verb

inhalaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de inhalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de inhalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ha·la·ri·a (5)
* Anagrames: anihilara, anihilarà
# inhalara
## Català
### Verb

inhalara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhalar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhalar.
# inhalareu
## Català
### Verb

inhalareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de inhalar.
# inhalaren
## Català
### Verb

inhalaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inhalar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhalar.
# inhalares
## Català
### Verb

inhalares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inhalar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhalar.
# inhalam
## Català
### Verb

inhalam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inhalar.
# inhalaran
## Català
### Verb

inhalaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inhalar.
# infestin
## Català

   * Pronúncia: /iɱˈfes.tin/
   * Rimes: -estin

### Verb

infestin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb infestar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb infestar.
# infestàrem
## Català
### Verb

infestàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de infestar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.

### Miscel·lània

* Anagrama: afinestrem
# infesting
## Anglès
### Verb

infesting
* gerundi de infest
# infestos
## Català
### Verb

infestos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb infestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fes·tos (3)
* Anagrama: fotessin
# infestàieu
## Català
### Verb

infestàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infestar.