OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# activitats comunicatives
## Català
### Nom

activitats comunicatives f. pl.
* Forma plural de activitat comunicativa.
# activitats d'aprenentatge
## Català
### Nom

activitats d'aprenentatge f. pl.
* Forma plural de activitat d'aprenentatge.
# activitats didàctiques
## Català
### Nom

activitats didàctiques f. pl.
* Forma plural de activitat didàctica.
# adarren
## Basc
### Nom

adarren
* genitiu indefinit de adar
* genitiu definit plural de adar
# adarrerantz
## Basc
### Nom

adarrerantz
* al·latiu direccional definit singular de adar
# adarretara
## Basc
### Nom

adarretara
* al·latiu definit plural de adar
* al·latiu indefinit de adar
# adarrengatik
## Basc
### Nom

adarrengatik
* causal indefinit de adar
* causal definit plural de adar
# adarrentzat
## Basc
### Nom

adarrentzat
* benefactiu indefinit de adar
* benefactiu definit plural de adar
# adarrera
## Basc
### Nom

adarrera
* al·latiu definit singular de adar
# adarreraino
## Basc
### Nom

adarreraino
* terminatiu definit singular de adar
# adarretako
## Basc
### Nom

adarretako
* genitiu locatiu indefinit de adar
* genitiu locatiu definit plural de adar
# adarretan
## Basc
### Nom

adarretan
* inessiu definit plural de adar
* inessiu indefinit de adar
# adarretaraino
## Basc
### Nom

adarretaraino
* terminatiu indefinit de adar
* terminatiu definit plural de adar
# acuitares
## Català
### Verb

acuitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acuitar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·res (4)
* Anagrames: actuaries, acuitar-se, castràieu, tascaríeu
# acuitaria
## Català
### Verb

acuitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acuitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acuitar.
# acuitarem
## Català
### Verb

acuitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·rem (4)
* Anagrama: actuaríem
# acuitareu
## Català
### Verb

acuitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·reu (4)
* Anagrama: actuaríeu
# acuitarien
## Català
### Verb

acuitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acuitar.
# acuitarà
## Català
### Verb

acuitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·rà (4)
* Anagrama: actuaria
# acuitaràs
## Català
### Verb

acuitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·ràs (4)
* Anagrama: austríaca
# acuitaran
## Català
### Verb

acuitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acuitar.
# acuitaren
## Català
### Verb

acuitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acuitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·ren (4)
* Anagrames: actuarien, cantaríeu, Ciuraneta, tancaríeu
# acuitaries
## Català
### Verb

acuitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acuitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cui·ta·ri·es (5)
* Anagrames: eucaristia, eurasiàtic
# acugulasses
## Català
### Verb

acugulasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugulassis
## Català
### Verb

acugulassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugulau
## Català
### Verb

acugulau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acugular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acugular.
# acugulaven
## Català
### Verb

acugulaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acugular.
# acugulassen
## Català
### Verb

acugulassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugularíeu
## Català
### Verb

acugularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acugular.
# acugulassin
## Català
### Verb

acugulassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugulava
## Català
### Verb

acugulava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acugular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acugular.
# administrateurs de centre
## Francès
### Nom

administrateurs de centre m. pl.
* forma plural de administrateur de centre
# administrations
## Anglès
### Nom

administrations
* forma plural de administration

## Francès

   * Pronúncia: /ad.mi.nis.tʁaˈsjɔ̃/

### Nom

administrations f. pl.
* forma plural de administration
# administration
## Anglès

   * Pronúncia: /ədˌmɪnəˈstɹeɪʃən/ audio (US)

### Nom

administration ‎(normalment incomptable, plural administrations)
* administració

### Vegeu també

* administration. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /ad.mi.nis.tʁaˈsjɔ̃/

### Nom

administration f. ‎(plural administrations)
* administració

### Vegeu també

* administration. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# administrassis
## Català
### Verb

administrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb administrar.
# administration de l'éducation
## Francès
### Nom

administration de l'éducation f. ‎(plural administrations de l'éducation)
* administració educativa

### Vegeu també

* administration de l'éducation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# administration scolaire
## Francès
### Nom

administration scolaire f. ‎(plural administrations scolaires)
* administració escolar

### Vegeu també

* administration scolaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# administrations scolaires
## Francès
### Nom

administrations scolaires f. pl.
* forma plural de administration scolaire
# administrateur de centre
## Francès
### Nom

administrateur de centre m. ‎(plural administrateurs de centre, femení administratrice de centre)
* administrador de centre

### Vegeu també

* administrateur de centre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# administrations de l'éducation
## Francès
### Nom

administrations de l'éducation f. pl.
* forma plural de administration de l'éducation
# acuindàssim
## Català
### Verb

acuindàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
# acuindàssiu
## Català
### Verb

acuindàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
# acuindésseu
## Català
### Verb

acuindésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
# acuindéssiu
## Català
### Verb

acuindéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
# acuindàveu
## Català
### Verb

acuindàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acuindar.
# acuindés
## Català
### Verb

acuindés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·dés (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeinsu)
* Anagrames: ascendiu, cuinades, escandiu, induesca
# acuindéssim
## Català
### Verb

acuindéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·dés·sim (4)
* Anagrames: disminuesca, mendicàssiu
# acuindàsseu
## Català
### Verb

acuindàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.
# acuindéssem
## Català
### Verb

acuindéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acuindar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cuin·dés·sem (4)
* Anagrama: mendicàsseu
# adoream
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɛ.am/

### Nom

adōream
* acusatiu singular de adōrea
# adored
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

adored
* passat i participi de adore
# adoreguessa
## Català
### Verb

adoreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adoreguesses
## Català
### Verb

adoreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.
# adoreae
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɛ.aj/

### Nom

adōreae
* nominatiu plural de adōrea
* vocatiu plural de adōrea
* genitiu singular de adōrea
* datiu singular de adōrea
# adoreas
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɛ.aːs/

### Nom

adōreās
* acusatiu plural de adōrea
# adoreguem
## Català
### Verb

adoreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adorar.
# adoreguessen
## Català
### Verb

adoreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·re·gues·sen (5)
* Anagrama: ordeneguessa
# adorearum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.doː.rɛˈaː.rʊm/

### Nom

adōreārum
* genitiu plural de adōrea
# adorea
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈdoː.rɛ.a/
   * Etimologia: De adōreus ‎(«de blat»).

### Nom

adōrea f. ‎(genitiu adōreae)
* Recompensa en blat donat als soldats.
* Glòria militar.

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | adōrea | adōreae |
| Vocatiu | adōrea | adōreae |
| Acusatiu | adōream | adōreās |
| Genitiu | adōreae | adōreārum |
| Datiu | adōreae | adōreīs |
| Ablatiu | adōreā | adōreīs |

#### Variants

* adōria

### Vegeu també

* Gaffiot, Félix. «adorea». A: Dictionnaire Latin - Français, 1934. París: Hachette, 1934.
# adopte
## Català
### Verb

adopte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adoptar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adoptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adoptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adoptar.
# adoptaven
## Català
### Verb

adoptaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.
# adoptaves
## Català
### Verb

adoptaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.
# adopted
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdɑptɪd/ àudio (EUA)

### Adjectiu

adopted
* adoptiu
    Adopted son - Fill adoptiu

#### Sinònims

* adoptive

### Verb

adopted
* passat i participi de adopt

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# adoptava
## Català
### Verb

adoptava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dop·ta·va (4)
* Anagrama: adaptavo
# adoptau
## Català
### Verb

adoptau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adoptar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adoptar.
# adoptavi
## Català
### Verb

adoptavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pivotada
# adoptavo
## Català
### Verb

adoptavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adoptar.
# adobam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈβam/
   * Rimes: -am

### Verb

adobam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adobar.

#### Variants

* adobem

## Occità
### Verb

adobam
* primera persona plural (nosautres/nosati, nosautras/nosates) del present d'indicatiu de adobar
# adobara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ðoˈβa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

adobara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobar.
    [Jo] adobés, adobàs o adobara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adobar.
    [Ell/ella/vostè] adobés, adobàs o adobara.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðoˈβa.ɾa\
       Americà: alt /a.doˈba.ɾa/, baix \a.ðoˈβa.ɾa\
   * Rimes: -aɾa

### Verb

adobara
* primera persona del singular (yo) de l’imperfet de subjuntiu del verb adobar
    [Yo] adobara = [Jo] adobés, adobàs o adobara.
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l’imperfet de subjuntiu del verb adobar
    [Él/ella/usted] adobara = [Ell/ella/vostè] adobés, adobàs o adobara.
# adobar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈβar.sə/ balear /ə.ðoˈbaɾ.sə/, /ə.ðu.bərˈsə/ Occidental: /a.ðoˈbaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

adobar-se
* Forma pronominal de adobar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'adobo, s'adoba, ens adobem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Anagrames: adobares, besadora, sabedora
# adobaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.βəˈɾan/, occidental /a.ðo.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

adobaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·ran (4)
* Anagrama: abornada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðoˈβa.ɾan\, meridional \a.ðoˈβa.ɾaŋ\
       Americà: alt /a.doˈba.ɾan/, baix \a.ðoˈβa.ɾaŋ\, austral \a.ðoˈβa.ɾan\
   * Rimes: -aɾan

### Verb

adobaran
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l’imperfet de subjuntiu del verb adobar
    [Ellos/ellas/ustedes] adobaran = [ells/elles/vostès] adobessin, adobessen, adobassen, adobassin o adobaren.
# adobaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðoˈβa.jɛ/, /a.ðoˈβa.je/

### Verb

adobaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] adobava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] adobava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·ia (4)
* Anagrama: aboiada
# adobaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðoˈβa.jen/

### Verb

adobaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] adobaven.
# adobaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðoˈβa.jes/

### Verb

adobaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adobar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] adobaves.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·ies (4)
* Anagrama: aboiades
# adularives
## Català
### Verb

adularives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de adular.
# adularà
## Català
### Verb

adularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adular.
# adularé
## Català
### Verb

adularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de adular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·ré (4)
* Anagrama: aludera
# adulariven
## Català
### Verb

adulariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adular.
# adularàs
## Català
### Verb

adularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adular.
# adularia
## Català
### Verb

adularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adular.
# adulariva
## Català
### Verb

adulariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de adular.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adular.
# adulareu
## Català
### Verb

adulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adular.
# adularien
## Català
### Verb

adularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adular.
# adularies
## Català
### Verb

adularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adular.
# advoqueguessen
## Català
### Verb

advoqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoquessin, advoquessen, advocassin, advocassen, advocaren
# advoqueguesses
## Català
### Verb

advoqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoquessis, advoquesses, advocassis, advocasses, advocares
# advoqueguéssou
## Català
### Verb

advoqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoquéssiu, advoquésseu, advocàsseu, advocàssiu, advocàreu
# advoquegueu
## Català
### Verb

advoquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoqueu
# advoqueguéssom
## Català
### Verb

advoqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoquéssim, advoquéssem, advocàssem, advocàssim, advocàrem
# advokaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.voˈka.ton/

### Nom

advokaton
* acusatiu de advokato
# advoqueguem
## Català
### Verb

advoqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoquem
# advoqueguessa
## Català
### Verb

advoqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoqués, advocàs, advocara
# advoque
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ədˈbɔ.kə/, balear /əbˈvɔ.kə/ Occidental: nord-occidental /adˈbɔ.ke/ valencià /adˈvɔ.ke/, /adˈbɔ.ke/

### Verb

advoque
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de advocar.
    Forma valenciana: [jo] advoco, advoque, advoc o advoqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb advocar.
    [Que jo] advoqui o advoque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb advocar.
    [Que ell/ella/vostè] advoqui o advoque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb advocar.
    Advoqui o advoque [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vo·que (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeoquv)
* Anagrama: quedavo
# advoquegués
## Català
### Verb

advoquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoqués, advocàs, advocara
# adreçador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðɾə.səˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ðɾe.saˈðo/, valencià /a.ðɾe.saˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De adreçar i el sufix -dor.

### Adjectiu

adreçador m. ‎(femení adreçadora, plural masculí adreçadors, plural femení adreçadores)
* Que adreça.

#### Traduccions

* Castellà: enderezador $^{(es)}$

### Nom

adreçador m. ‎(plural adreçadors)
* Estri per a adreçar moles.
* Eina de fuster consistent en una garlopa amb una guia per ajustar-la al cantell de la peça.

#### Derivats

* passar per l'adreçador

#### Traduccions

* Castellà: juntera $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·ça·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adreçadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðɾə.səˈðos/ Occidental: nord-occidental /a.ðɾe.saˈðos/, valencià /a.ðɾe.saˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

adreçadors m. pl.
* Forma plural de adreçador.

### Nom

adreçadors m. pl.
* Forma plural de adreçador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·ça·dors (4)
# adreçam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðɾəˈsam/
   * Rimes: -am

### Verb

adreçam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adreçar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] adrecem o adreçam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·çam (3)
* Anagrames: cremada, demarca
# adreçaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðɾeˈsa.jɛ/, /a.ðɾeˈsa.je/

### Verb

adreçaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adreçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] adreçava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adreçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] adreçava.
# adreçadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðɾə.səˈðo.ɾəs/, occidental /a.ðɾe.saˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

adreçadores f. pl.
* Forma plural de adreçadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·ça·do·res (5)
# adreçaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðɾeˈsa.jen/

### Verb

adreçaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adreçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] adreçaven.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·ça·ien (4)
* Anagrama: endreçaia
# adreçaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðɾeˈsa.jes/

### Verb

adreçaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adreçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] adreçaves.
# adreçadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðɾə.səˈðo.ɾə/, occidental /a.ðɾe.saˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

adreçadora f. ‎(plural adreçadores)
* Forma femenina de adreçador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·ça·do·ra (5)
# adreçament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðɾə.səˈmen/ balear /ə.ðɾə.səˈment/, /ə.ðɾə.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ðɾe.saˈmen/ valencià /a.ðɾe.saˈment/, /a.ðɾe.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De adreçar i el sufix -ment.

### Nom

adreçament m. ‎(plural adreçaments)
* Acció d'adreçar, posar dret el que està tort.
* Acció d'adreçar-se.

#### Traduccions

* Anglès: straightening $^{(en)}$
* Castellà: enderezamiento $^{(es)}$
* Francès: redressement $^{(fr)}$
* Italià: raddrizzamento $^{(it)}$ m.
* Llatí: directio $^{(la)}$
* Romanès: îndreptare $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dre·ça·ment (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# advocavo
## Català
### Verb

advocavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de advocar.

#### Variants

* advocàveu
# advoco
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ədˈbɔ.ku/ Occidental: nord-occidental /adˈbɔ.ko/ valencià /adˈvɔ.ko/, /adˈbɔ.ko/

### Verb

advoco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de advocar.
    [Jo] advoco, advoque, advoc o advoqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb advocar.
    [Que jo] advoco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] advoqui o advoque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb advocar.
    [Que ell/ella/vostè] advoco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] advoqui o advoque.
# advocàieu
## Català
### Verb

advocàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de advocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] advocàveu.
# advocos
## Català
### Verb

advocos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb advocar.

#### Variants

* advoquis, advoques
# advocàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.buˈka.ɾəm/ balear /əb.voˈka.ɾəm/, /əb.vuˈka.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ad.boˈka.ɾem/ valencià /ad.voˈka.ɾem/, /ad.boˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

advocàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de advocar.
    [Nosaltres] advocàrem o vam/vàrem advocar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb advocar.
    Forma valenciana: [nosaltres] advoquéssim, advoquéssem, advocàssem, advocàssim o advocàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vo·cà·rem (4)
* Anagrama: acordàvem