OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# intercalassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.kəˈɫa.sən/, occidental /in.teɾ.kaˈɫa.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

intercalassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercalar.
    [Ells/elles/vostès] intercalessin, intercalessen, intercalassen, intercalassin o intercalaren.

### Miscel·lània

* Anagrama: entrecalassin
# integreguessen
## Català
### Verb

integreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.
# integreguéssom
## Català
### Verb

integreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.
# integrem
## Català
### Verb

integrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de integrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb integrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·grem (3)
* Anagrames: entremig, regiment
# integre
## Català
### Verb

integre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de integrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb integrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb integrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·gre (3)
* Anagrama: regiten
# integreguessa
## Català
### Verb

integreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.
# integregués
## Català
### Verb

integregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.
# integreguéssou
## Català
### Verb

integreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ortigueguessen
# integreguem
## Català
### Verb

integreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb integrar.
# integreguesses
## Català
### Verb

integreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb integrar.
# integregueu
## Català
### Verb

integregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb integrar.
# intervinguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈbiŋ.ɡis/, balear /in.təɾˈviŋ.ɡis/ Occidental: nord-occidental /in.terˈβiŋ.ɡis/ valencià /in.teɾˈviŋ.ɡis/, /in.teɾˈβiŋ.ɡis/
   * Rimes: -iŋɡis

### Verb

intervinguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguérem
## Català
### Verb

intervinguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de intervenir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈbiŋ.ɡin/, balear /in.təɾˈviŋ.ɡin/ Occidental: nord-occidental /in.terˈβiŋ.ɡin/ valencià /in.teɾˈviŋ.ɡin/, /in.teɾˈβiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

intervinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intervenir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intervenir.
# intervinguéreu
## Català
### Verb

intervinguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de intervenir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
# intervingués
## Català
### Verb

intervingués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gués (4)
* Anagrama: intervenguis
# intervinguésseu
## Català
### Verb

intervinguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gués·seu (5)
* Anagrama: intervenguéssiu
# intervingué
## Català
### Verb

intervingué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gué (4)
* Anagrames: intervengui, intervenguí
# intervinguéssem
## Català
### Verb

intervinguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·gués·sem (5)
* Anagrama: intervenguéssim
# incitaies
## Català
### Verb

incitaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.
# incitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.siˈta/ Occidental: nord-occidental /in.siˈta/ valencià /in.siˈtaɾ/, /in.siˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: incità
   * Etimologia: Del llatí incitāre, segle XV.

### Verb

incitar trans.
* Estimular a fer una cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: incito, incita, incitem

#### Sinònims

* despertar, induir, moure, originar, portar, produir, provocar, suscitar
* abrivar, enardir, encendre, excitar

#### Relacionats

* incitable, incitabilitat. incitació, incitador, incitament, incitant, incitatiu

#### Traduccions

* Anglès: incite $^{(en)}$
* Castellà: incitar $^{(es)}$
* Francès: inciter $^{(fr)}$
* Italià: incitare $^{(it)}$
* Llatí: concito $^{(la)}$, incito $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tar (3)
* Anagrames: intrica, intricà, tirànic

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: incitar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θiˈtaɾ/, meridional \iŋ.θiˈtaɾ\
       Americà: alt /in.s(i)ˈtaɾ/, baix \iŋ.siˈtaɾ\, austral /in.siˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí incitāre.

### Verb

incitar trans. ‎(present incito, passat incité, futur incitaré)
* incitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tar (3)
# incitarem
## Català
### Verb

incitarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·rem (4)
* Anagrama: trincàiem
# incitaren
## Català
### Verb

incitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de incitar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·ren (4)
* Anagrames: incinerat, trincaien
# incitaran
## Català
### Verb

incitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de incitar.
# incitam
## Català
### Verb

incitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de incitar.
# incitara
## Català
### Verb

incitara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·ra (4)
* Anagrames: tirànica, trincaia
# incitament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.si.təˈmen/ balear /in.si.təˈment/, /in.si.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.si.taˈmen/ valencià /in.si.taˈment/, /in.si.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí incitamentum

### Nom

incitament m. ‎(plural incitaments)
* acció i efecte d'incitar

#### Traduccions

* Castellà: incitamento $^{(es)}$, incitamiento $^{(es)}$
* Francès: incitation $^{(fr)}$
* Italià: incitazione $^{(it)}$, instigamento $^{(it)}$
* Llatí: incitamentum $^{(la)}$, incitabulum $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# interrogaré
## Català
### Verb

interrogaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de interrogar.
# interrogariven
## Català
### Verb

interrogariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interrogar.
# interrogarives
## Català
### Verb

interrogarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de interrogar.
# interrogarà
## Català
### Verb

interrogarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·ga·rà (5)
* Anagrama: garrotarien
# interrogassen
## Català
### Verb

interrogassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrogar.
# interrogaríeu
## Català
### Verb

interrogaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interrogar.
# interrogaràs
## Català
### Verb

interrogaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de interrogar.
# interrogaríveu
## Català
### Verb

interrogaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de interrogar.
# interpolation cubique
## Francès
### Nom

interpolation cubique f. ‎(plural interpolations cubiques)
* (videojocs) interpolació cúbica

### Vegeu també

* interpolation cubique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolating
## Anglès
### Verb

interpolating
* gerundi de interpolate
# interpolation bicubique
## Francès
### Nom

interpolation bicubique f. ‎(plural interpolations bicubiques)
* (videojocs) interpolació bicúbica

### Vegeu també

* interpolation bicubique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolation bilinéaire
## Francès
### Nom

interpolation bilinéaire f. ‎(plural interpolations bilinéaires)
* (videojocs) interpolació bilineal

### Vegeu també

* interpolation bilinéaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolation du plus proche voisin
## Francès
### Nom

interpolation du plus proche voisin f. ‎(plural interpolations du plus proche voisin)
* (videojocs) interpolació per proximitat

### Vegeu també

* interpolation du plus proche voisin. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolate
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪn.ˈtɜɹ.pə.ˌleɪt/

### Verb

interpolate ‎(3a persona singular present interpolates, gerundi interpolating, passat i participi interpolated)
* interpolar
# interpolates
## Anglès
### Verb

interpolates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de interpolate
# interpolation
## Anglès
### Nom

interpolation ‎(plural interpolations)
* interpolació

#### Sinònims

* in-betweening
* lerping
* tweening

### Vegeu també

* interpolation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.pɔ.laˈsjɔ̃/

### Nom

interpolation f. ‎(plural interpolations)
* interpolació

#### Sinònims

* intervallage

### Vegeu també

* interpolation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolated
## Anglès
### Verb

interpolated
* passat i participi de interpolate
# introduiríets
## Català antic
### Verb

introduiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de introduir

#### Variants

* introduiríeu
# introduirives
## Català
### Verb

introduirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de introduir.
# introduirà
## Català
### Verb

introduirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de introduir.

## Català antic
### Verb

introduirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de introduir
# introduiràs
## Català
### Verb

introduiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de introduir.

## Català antic
### Verb

introduiràs
* segona persona singular (tu) del futur de introduir
# introduiries
## Català
### Verb

introduiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de introduir.

## Català antic
### Verb

introduiries
* segona persona singular (tu) del condicional de introduir
# introduiriva
## Català
### Verb

introduiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de introduir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de introduir.
# introduiriven
## Català
### Verb

introduiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de introduir.
# introduiré
## Català
### Verb

introduiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de introduir.

## Català antic
### Verb

introduiré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de introduir
# introduiríeu
## Català
### Verb

introduiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de introduir.

## Català antic
### Verb

introduiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de introduir

#### Variants

* introduiríets
# infravaloraràs
## Català
### Verb

infravaloraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de infravalorar.
# infravaloraríeu
## Català
### Verb

infravaloraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infravalorar.
# infravaloraré
## Català
### Verb

infravaloraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de infravalorar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fɾa.βa.lo.ɾaˈɾe\
       Americà: alt \iɱ.f(ɾa).ba.lo.ɾaˈɾe\, baix \iŋ.fɾa.βa.lo.ɾaˈɾe\, austral \iɱ.fɾa.βa.lo.ɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

infravaloraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb infravalorar
# infravalorasses
## Català
### Verb

infravalorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravalorassin
## Català
### Verb

infravalorassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravalorarà
## Català
### Verb

infravalorarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de infravalorar.
# infravalorassen
## Català
### Verb

infravalorassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# infravalorassis
## Català
### Verb

infravalorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infravalorar.
# intuïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.ɾən/, occidental /in.tuˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

intuïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intuir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ï·ren (4)
* Anagrama: intruïen
# intuïsquen
## Català
### Verb

intuïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intuir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ïs·quen (4)
* Anagrama: intuesquin
# intuïssen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.sən/, occidental /in.tuˈi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

intuïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuïsques
## Català
### Verb

intuïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ïs·ques (4)
* Anagrama: intuesquis
# intuïsca
## Català
### Verb

intuïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intuir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ïs·ca (4)
* Anagrama: inactius
# intuïssin
## Català

   * Pronúncia: /in.tuˈi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

intuïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuïssi
## Català
### Verb

intuïssi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ïs·si (4)
* Anagrama: insistiu
# intuïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.ɾəs/, occidental /in.tuˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

intuïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intuir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
# intuïsc
## Català
### Verb

intuïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intuir.
# intuïsses
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.səs/, occidental /in.tuˈi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

intuïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ïs·ses (4)
* Anagrames: instéssiu, sentíssiu, situessin
# intervinga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tərˈbiŋ.ɡə/, balear /in.təɾˈviŋ.ɡə/ Occidental: nord-occidental /in.terˈβiŋ.ɡa/ valencià /in.teɾˈviŋ.ɡa/, /in.teɾˈβiŋ.ɡa/
   * Rimes: -iŋɡa

### Verb

intervinga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intervenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intervenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·ga (4)
* Anagrama: intrigaven
# intervingam
## Català
### Verb

intervingam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb intervenir.
# intervingo
## Català
### Verb

intervingo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intervenir.
# intervinguen
## Català
### Verb

intervinguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intervenir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intervenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·vin·guen (4)
* Anagrama: intervenguin
# intervingau
## Català
### Verb

intervingau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intervenir.
# intervingos
## Català
### Verb

intervingos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intervenir.
# ingurgitéssem
## Català
### Verb

ingurgitéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgitéssim
## Català
### Verb

ingurgitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgitéssiu
## Català
### Verb

ingurgitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgití
## Català
### Verb

ingurgití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ingurgitar.
# ingyaterrañe'ẽ
## Guaraní

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De Ingyaterra ‎(«Anglaterra») i ñe'ẽ ‎(«llengua»).

### Nom

ingyaterrañe'ẽ
* anglès

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en guaraní
# ingènues
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɲˈʒɛ.nu.əs/, occidental /inˈd͡ʒɛ.nu.es/

### Adjectiu

ingènues f. pl.
* Forma plural de ingènua.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gè·nu·es (4)
* Anagrama: genuïnes
# ingurgités
## Català
### Verb

ingurgités
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingurgitésseu
## Català
### Verb

ingurgitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ingurgitar.
# ingénierie
## Francès
### Nom

ingénierie f. ‎(plural ingénieries)
* enginyeria
# ingènua
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɲˈʒɛ.nu.ə/, occidental /iɲˈd͡ʒɛ.nu.a/
       Informal: /iɲˈʒɛ.nwə/

### Adjectiu

ingènua f. ‎(plural ingènues)
* Forma femenina de ingenu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gè·nu·a (4)
* Anagrames: angunie, genuïna, nugaien
# irise
## Català
### Verb

irise
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de irisar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb irisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb irisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·se (3)
* Anagrama: iries
# irisava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ɾiˈza.βə/, balear /i.ɾiˈza.və/ Occidental: nord-occidental /i.ɾiˈza.βa/ valencià /i.ɾiˈza.va/, /i.ɾiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

irisava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de irisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sa·va (4)
* Anagrames: avariïs, visaria
# irisem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ɾiˈzɛm/ balear /i.ɾiˈzəm/, /i.ɾiˈzɛm/ Occidental: /i.ɾiˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

irisem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de irisar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb irisar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sem (3)
* Anagrama: siríem
# irisen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈɾi.zən/, occidental /iˈɾi.zen/
   * Rimes: -izen

### Verb

irisen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de irisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb irisar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sen (3)
* Anagrames: inserí, sireni, sirien
# irisessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɾiˈze.sən/, occidental /i.ɾiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

irisessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.
# irisesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɾiˈze.səs/, occidental /i.ɾiˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

irisesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.
# irisaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ɾiˈza.βən/, balear /i.ɾiˈza.vən/ Occidental: nord-occidental /i.ɾiˈza.βen/ valencià /i.ɾiˈza.ven/, /i.ɾiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

irisaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sa·ven (4)
* Anagrames: inseriva, niarives, visarien
# irises
## Català

   * Pronúncia: oriental /iˈɾi.zəs/, occidental /iˈɾi.zes/
   * Rimes: -izes

### Verb

irises
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de irisar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·ses (3)
* Anagrames: siries, síries

## Anglès
### Nom

irises
* forma plural de iris
# irisessin
## Català

   * Pronúncia: /i.ɾiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

irisessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·ses·sin (4)
* Anagrama: inserissi