OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# suplicàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pɫiˈka.səw/, occidental /su.pɫiˈka.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

suplicàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb suplicar.
    [Vosaltres/vós] supliquéssiu, supliquésseu, suplicàsseu, suplicàssiu o suplicàreu.
# suplicàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /su.pɫiˈka.jew/

### Verb

suplicàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de suplicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] suplicàveu.
# suplico
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈpɫi.ku/, occidental /suˈpɫi.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

suplico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de suplicar.
    [Jo] suplico, suplique, suplic o supliqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que jo] suplico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] supliqui o suplique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb suplicar.
    [Que ell/ella/vostè] suplico, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] supliqui o suplique.

### Miscel·lània

* Anagrama: copulis

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /suˈpli.ko/
       Americà: alt /suˈpli.k(o)/, baix /suˈpli.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

suplico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb suplicar
# superésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pəˈɾe.səw/, occidental /su.peˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

superésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.
# superéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pəˈɾe.siw/, occidental /su.peˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

superéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb superar.
# supinaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /su.pi.naˈθjo.nes/, meridional /su.pi.naˈθjo.neh/
       Americà: alt /su.pi.naˈsjo.n(e)s/, baix /su.pi.naˈsjo.neh/, austral /su.pi.naˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

supinaciones f. pl.
* forma plural de supinación
# supinación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /su.pi.naˈθjon/, meridional \su.pi.naˈθjoŋ\
       Americà: alt /su.pi.n(a)ˈsjon/, baix \su.pi.naˈsjoŋ\, austral /su.pi.naˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

supinación f. ‎(plural supinaciones)
* supinació

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pi·na·ción (4)
# supina
## Català

   * Pronúncia: oriental /suˈpi.nə/, occidental /suˈpi.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

supina f. ‎(plural supines)
* Forma femenina de supí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pi·na (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainpsu)
* Anagrames: pansiu, pausin

## Llatí

   * Pronúncia: /sʊˈpiː.naː/, /sʊˈpiː.na/

### Adjectiu

supīnā
* ablatiu femení singular de supīnus
supīna
* nominatiu femení singular de supīnus
* nominatiu neutre plural de supīnus
* vocatiu femení singular de supīnus
* vocatiu neutre plural de supīnus
* acusatiu neutre plural de supīnus
# supinació
## Català
### Nom

supinació f. ‎(plural supinacions)
* (bàdminton) Moviment de l'avantbraç consistent a dirigir el palmell de la mà cap endavant i cap amunt, que s'utilitza per a executar un cop de revés.

#### Traduccions

* Anglès: supination $^{(en)}$
* Castellà: supinación $^{(es)}$
* Francès: supination $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pi·na·ci·ó (5)

### Vegeu també

* supinació. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# superí
## Català

   * Pronúncia: oriental /su.pəˈɾi/, occidental /su.peˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

superí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de superar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: su·pe·rí (3)
* Heterograma de 6 lletres (eiprsu)
* Anagrames: Espriu, espuri, rupies, urpies
# sussisteremo
## Italià
### Verb

sussisteremo
* primera persona plural (noi) del futur de sussistere
# sussistereste
## Italià
### Verb

sussistereste
* segona persona plural (voi) del condicional de sussistere
# sussistere
## Italià

   * Pronúncia: /sus.siˈstɛː.re/

### Verb

sussistere intr.
* existir, subsistir

#### Sinònims

* subsistere

#### Relacionats

* sussistenza

### Miscel·lània

* Síl·labes: sus·si·stè·re (4)
# sussisterei
## Italià
### Verb

sussisterei
* primera persona singular (io) del condicional de sussistere
# sussisterete
## Italià
### Verb

sussisterete
* segona persona plural (voi) del futur de sussistere
# sussisterebbe
## Italià
### Verb

sussisterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de sussistere
# sussisterebbero
## Italià
### Verb

sussisterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de sussistere
# sussisteresti
## Italià
### Verb

sussisteresti
* segona persona singular (tu) del condicional de sussistere
# sussisteranno
## Italià
### Verb

sussisteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de sussistere
# sussisteremmo
## Italià
### Verb

sussisteremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de sussistere
# taqués
## Català
### Verb

taqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·qués (2)
* Heterograma de 6 lletres (aeqstu)
* Anagrames: aquest, esquat, tasque
# taquésseu
## Català
### Verb

taquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tacar.
# taquéssem
## Català
### Verb

taquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tacar.
# taquéssiu
## Català
### Verb

taquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tacar.
# taquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈki/, occidental /taˈki/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del francès taquin, segle XIX.

### Adjectiu

taquí m. ‎(femení taquina, plural masculí taquins, plural femení taquines)
* gasiu

### Verb

taquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de tacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·quí (2)
# taquis
## Català

   * Pronúncia: /ˈta.kis/
   * Rimes: -akis

### Verb

taquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·quis (2)
* Heterograma de 6 lletres (aiqstu)
* Anagrames: aquist, tasqui, tasquí
# tara gum
## Anglès
### Nom

tara gum ‎(normalment incomptable, plural tara gums)
* goma de tara

#### Sinònims

* E417, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* tara gum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# taquéssim
## Català
### Verb

taquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·qués·sim (3)
* Anagrames: mastiques, mastiqués
# tara
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈta.ɾə/, occidental /ˈta.ɾa/
   * Rimes: -aɾa
   * Etimologia: De l'àrab طَرْحَة ‎(ṭáraḥ, «allò que es tira, que s'aparta, deducció»), segle XIII.

### Nom

tara f. ‎(plural tares)
* Pes que cal restar d'una pesada corresponent al contenidor que conté l'objecte per pesar.
* Defecte d'una persona o d'un objecte.

### Verb

tara
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de tarar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb tarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·ra (2)
* Anagrama: rata

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# talarem
## Català
### Verb

talarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·la·rem (3)
* Anagrames: alertam, alteram
# talares
## Català
### Verb

talares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de talar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·la·res (3)
* Anagrames: alertàs, alteràs, saltaré, telaràs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /taˈla.ɾes/, meridional /taˈla.ɾeh/
       Americà: alt /taˈla.(ɾe)s/, baix /taˈla.ɾeh/, austral /taˈla.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

talares inv. pl.
* forma plural de talar
# talaria
## Català
### Verb

talaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de talar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·la·ri·a (4)
* Anagrama: altària
# talarien
## Català
### Verb

talarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·la·ri·en (4)
* Anagrames: alentira, alentirà, enaltira, enaltirà, enlairat
# talant
## Català
### Verb

talant
* Gerundi del verb talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·lant (2)
* Anagrama: tàntal
# talara
## Català
### Verb

talara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb talar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb talar.
# talaran
## Català
### Verb

talaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de talar.
# talar
## Català

   * Pronúncia: (adjectiu) oriental /təˈɫar/, occidental /taˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: /təˈɫa/ Occidental: nord-occidental /taˈɫa/ valencià /taˈɫaɾ/, /taˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: talà, telar, telà
   * Etimologia: Adjectiu: del llatí talaris ‎(«relatiu al taló»), de talus ‎(«taló»), segle XIX.
   * Etimologia: Verb: del llatí medieval talāre, del fràncic *tālōn ‎(«devastar, arrabassar»), segle XIII.

### Adjectiu

talar inv. ‎(plural talars)
* Del vestit, que arriba fins als talons.

#### Traduccions

* Castellà: talar $^{(es)}$
* Italià: talare $^{(it)}$

### Verb

talar trans.
* Tallar el tronc d'un arbre arran de soca.
* Arrasar camps i poblats enemics.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: talo, tala, talem

#### Traduccions

* Anglès: fell $^{(en)}$, cut down $^{(en)}$
* Castellà: talar $^{(es)}$
* Francès: tailler $^{(fr)}$, couper $^{(fr)}$
* Italià: abbattere $^{(it)}$, disboscare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·lar (2)
* Anagrames: altar, Altar, altra, Artal

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /taˈlaɾ/
       Americà: alt /t(a)ˈlaɾ/, baix /taˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Adjectiu

talar inv. ‎(plural talares)
* talar

### Verb

talar trans. ‎(present talo, passat talé, futur talaré)
* talar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·lar (2)
# talaren
## Català
### Verb

talaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de talar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·la·ren (3)
* Anagrames: alterna, alternà, telaran
# talareu
## Català
### Verb

talareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de talar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·la·reu (3)
* Anagrames: alertau, alterau, taularé, teulara, teularà
# sutura temporozygomatica
## Llatí
### Nom

sutura temporozygomatica
* (Terminologia Anatomica) sutura temporozigomàtica

### Vegeu també

* sutura temporozygomatica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# suturae
## Llatí

   * Pronúncia: /suːˈtuː.raj/

### Nom

sūtūrae
* nominatiu plural de sūtūra
* vocatiu plural de sūtūra
* genitiu singular de sūtūra
* datiu singular de sūtūra
# sutures
## Anglès
### Nom

sutures
* forma plural de suture
# sutura zigomaticomaxillaris
## Llatí
### Nom

sutura zigomaticomaxillaris
* (Terminologia Anatomica) sutura zigomaticomaxil·lar

### Vegeu també

* sutura zigomaticomaxillaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# suturae cranii
## Llatí
### Nom

suturae cranii
* (Terminologia Anatomica) sutura cranial

### Vegeu també

* suturae cranii. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# suturas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /suˈtu.ɾas/, meridional /suˈtu.ɾah/
       Americà: alt /s(u)ˈtu.ɾas/, baix /suˈtu.ɾah/, austral /suˈtu.ɾas/
   * Rimes: -uɾas

### Nom

suturas f. pl.
* forma plural de sutura

## Llatí

   * Pronúncia: /suːˈtuː.raːs/

### Nom

sūtūrās
* acusatiu plural de sūtūra
# suturam
## Llatí

   * Pronúncia: /suːˈtuː.ram/

### Nom

sūtūram
* acusatiu singular de sūtūra
# suturarum
## Llatí

   * Pronúncia: /suː.tuːˈraː.rʊm/

### Nom

sūtūrārum
* genitiu plural de sūtūra
# suture
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsuː.tjə(ɹ)/, /ˈsuː.tʃə(ɹ)/

### Nom

suture ‎(plural sutures)
* (anatomia) sutura

### Vegeu també

* suture. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# tarmato
## Italià
### Verb

tarmato m. ‎(femení tarmata, plural masculí tarmati, plural femení tarmate)
* participi passat masculí singular de tarmare
# tarmatosi
## Italià
### Verb

tarmatosi m. ‎(femení tarmatasi, plural masculí tarmatisi, plural femení tarmatesi)
* participi passat masculí singular de tarmarsi
# tarmavano
## Italià
### Verb

tarmavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de tarmare
# tarmatisi
## Italià
### Verb

tarmatisi
* participi passat masculí plural de tarmarsi
# tarmatevi
## Italià
### Verb

tarmatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de tarmarsi
# tarmati
## Italià
### Verb

tarmati
* participi passat masculí plural de tarmare
# tarmava
## Italià
### Verb

tarmava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de tarmare
# tarmavate
## Italià
### Verb

tarmavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de tarmare
# tarmatesi
## Italià
### Verb

tarmatesi
* participi passat femení plural de tarmarsi
# tarmavamo
## Italià
### Verb

tarmavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de tarmare
# talents complexos
## Català
### Nom

talents complexos m. pl.
* Forma plural de talent complex.
# talentosos
## Català
### Adjectiu

talentosos m. pl.
* Forma plural de talentós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·len·to·sos (4)
* Anagrama: entotsolàs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ta.lenˈto.sos/, meridional \ta.leŋˈto.soh\
       Americà: alt /ta.lenˈto.s(o)s/, baix \ta.leŋˈto.soh\, austral /ta.lenˈto.sos/
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

talentosos m. pl.
* forma plural de talentoso
# talentós
## Català

   * Pronúncia: oriental /tə.ɫənˈtos/, occidental /ta.ɫenˈtos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De talent i el sufix -ós, segle XIV.

### Adjectiu

talentós m. ‎(femení talentosa, plural masculí talentosos, plural femení talentoses)
* Dit de la persona que té talent.

#### Traduccions

* Anglès: talented $^{(en)}$
* Castellà: talentoso $^{(es)}$
* Francès: talentueux $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·len·tós (3)

### Vegeu també

* talentós. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# talentueuses
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɑ̃.tyˈøz/

### Adjectiu

talentueuses f. pl.
* forma plural de talentueuse
# talents simples
## Català
### Nom

talents simples m. pl.
* Forma plural de talent simple.

## Francès
### Nom

talents simples m. pl.
* forma plural de talent simple
# talentoso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ta.lenˈto.so/, meridional \ta.leŋˈto.so\
       Americà: alt /ta.lenˈto.s(o)/, baix \ta.leŋˈto.so\, austral /ta.lenˈto.so/
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

talentoso m. ‎(femení talentosa, plural masculí talentosos, plural femení talentosas)
* talentós

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·len·to·so (4)

### Vegeu també

* talentoso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# talentueuse
## Francès

   * Pronúncia: /ta.lɑ̃ˈtɥøz/

### Adjectiu

talentueuse f. ‎(plural talentueuses)
* forma femenina de talentueux
# talentueux
## Francès
### Adjectiu

talentueux m. ‎(femení talentueuse, plural masculí talentueux, plural femení talentueuses)
* talentós
# talents complexes
## Francès
### Nom

talents complexes m. pl.
* forma plural de talent complexe
# tasconava
## Català
### Verb

tasconava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tasconar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tasconar.
# tasconaven
## Català
### Verb

tasconaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tasconar.
# tasconasses
## Català
### Verb

tasconasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tasconar.
# tasconassin
## Català
### Verb

tasconassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tasconar.
# tasconat
## Català
### Verb

tasconat
* Participi masculí singular del verb tasconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tas·co·nat (3)
* Anagrama: acostant
# tasconau
## Català
### Verb

tasconau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tasconar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tasconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tas·co·nau (3)
* Anagrama: noucasat
# tasconassen
## Català
### Verb

tasconassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tasconar.
# tasconassis
## Català
### Verb

tasconassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tasconar.
# tasconaríveu
## Català
### Verb

tasconaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tasconar.
# svernato
## Italià
### Verb

svernato m. ‎(femení svernata, plural masculí svernati, plural femení svernate)
* participi passat masculí singular de svernare
# svernavo
## Italià
### Verb

svernavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de svernare
# svernerai
## Italià
### Verb

svernerai
* segona persona singular (tu) del futur de svernare
# svernati
## Italià
### Verb

svernati
* participi passat masculí plural de svernare
# svernavamo
## Italià
### Verb

svernavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de svernare
# svernava
## Italià
### Verb

svernava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de svernare
# svernavano
## Italià
### Verb

svernavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de svernare
# svernavate
## Italià
### Verb

svernavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de svernare
# svernavi
## Italià
### Verb

svernavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de svernare
# sverneranno
## Italià
### Verb

sverneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de svernare
# tatxolinaré
## Català
### Verb

tatxolinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de tatxolinar.
# tatxolinaria
## Català
### Verb

tatxolinaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de tatxolinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de tatxolinar.
# tatxolinaríeu
## Català
### Verb

tatxolinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de tatxolinar.
# tatxolinareu
## Català
### Verb

tatxolinareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de tatxolinar.
# tatxolinarà
## Català
### Verb

tatxolinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de tatxolinar.
# tatxolinaràs
## Català
### Verb

tatxolinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de tatxolinar.
# tatxolinarien
## Català
### Verb

tatxolinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de tatxolinar.
# tatxolinaries
## Català
### Verb

tatxolinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de tatxolinar.
# tatxolinassen
## Català
### Verb

tatxolinassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tatxolinar.
# tapits
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈpits/, occidental /taˈpits/
   * Rimes: -its

### Nom

tapits m. pl.
* Forma plural de tapit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pits (2)
* Anagrama: patits
# tapieu
## Català
### Verb

tapieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tapiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb tapiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tapiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pi·eu (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiptu)
* Anagrames: apetiu, atipeu, patíeu, piteua
# tapissos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /təˈpi.sus/ balear /təˈpi.sos/, /təˈpi.sus/ Occidental: /taˈpi.sos/
   * Rimes: -isos

### Nom

tapissos m. pl.
* Forma plural de tapís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pis·sos (3)
* Anagrames: optassis, topassis
# tapio
## Català

   * Pronúncia: central /təˈpi.u/, occidental /taˈpi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

tapio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tapiar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tapiar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tapiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pi·o (3)
* Anagrama: atipo
# tapit
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈpit/, occidental /taˈpit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: Del grec bizantí ταπήτιον ‎(tapḗtion), diminutiu de τάπης ‎(tápēs), segle XIV. Doblet de tapís via el francès i de tapet via el castellà.

### Nom

tapit m. ‎(plural tapits)
* (obsolet) catifa
    «Llavors manà a les serventes que posessin un llit armadís davall la porxada i hi tiressin, damunt, unes belles flassades de porpra, i a sobre hi estenguessin uns tapits.» (Carles Riba, Odissea, 1919)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pit (2)
* Anagrama: patit

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# tapii
## Català
### Verb

tapii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tapiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pii (2)
* Anagrames: atipi, atipí
# tapins
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈpins/, occidental /taˈpins/
   * Rimes: -ins

### Nom

tapins m. pl.
* Forma plural de tapí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pins (2)
* Heterograma de 6 lletres (ainpst)
* Anagrames: pansit, pastin, patins, pintàs, pisant
# tapios
## Català
### Verb

tapios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tapiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pi·os (3)
* Heterograma de 6 lletres (aiopst)
* Anagrames: aposti, apostí, atipos, sòpita
# tapis
## Català

   * Pronúncia: /ˈta.pis/
   * Rimes: -apis

### Verb

tapis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pis (2)
* Anagrames: àpits, païts, pasti, pastí, patis, patís, pisat, pista

## Francès

   * Pronúncia: /taˈpi/ àudio

### Nom

tapis m. ‎(plural invariable)
* catifa
* estora
* (billar) feltre
# tapin
## Català

   * Pronúncia: /ˈta.pin/
   * Rimes: -apin

### Verb

tapin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tapar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ta·pin (2)
* Anagrames: paint, patín, pinta, pintà
# sàbiga
## Català

   * Pronúncia: balear //ˈsəˈβi.ɣə/\/, occidental /ˈsa.βi.ɣa/

### Verb

sàbiga
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb saber.
    Forma col·loquial balear i occidental per [que jo] sàpiga o sàpia.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb saber.
    Forma col·loquial balear i occidental per [que ell/ella/vostè] sàpiga o sàpia.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb saber.
    Forma col·loquial balear i occidental per sàpiga o sàpia [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* sabi, sàpigui, sàbia, saba, formes col·loquials.
* sabo, sàbigo, formes col·loquials.