OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# al·literava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.təˈɾa.βə/, /ə.ɫi.təˈɾa.βə/ balear /əɫ.ɫi.təˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫi.teˈɾa.βa/, /a.ɫi.teˈɾa.βa/ valencià /aɫ.ɫi.teˈɾa.va/, /a.ɫi.teˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

al·literava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de al·literar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de al·literar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·li·te·ra·va (5)
* Anagrama: tavellaria
# al·literaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.təˈɾa.βən/, /ə.ɫi.təˈɾa.βən/ balear /əɫ.ɫi.təˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫi.teˈɾa.βen/, /a.ɫi.teˈɾa.βen/ valencià /aɫ.ɫi.teˈɾa.ven/, /a.ɫi.teˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

al·literaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de al·literar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·li·te·ra·ven (5)
* Anagrama: tavellarien
# al·literaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫi.təˈɾa.βəs/, /ə.ɫi.təˈɾa.βəs/ balear /əɫ.ɫi.təˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫi.teˈɾa.βes/, /a.ɫi.teˈɾa.βes/ valencià /aɫ.ɫi.teˈɾa.ves/, /a.ɫi.teˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

al·literaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de al·literar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·li·te·ra·ves (5)
* Anagrama: tavellaries
# al·literau
## Català
### Verb

al·literau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de al·literar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb al·literar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·li·te·rau (4)
* Anagrames: allitareu, allitàreu, ratllàieu, tallaríeu
# al·litere
## Català
### Verb

al·litere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de al·literar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb al·literar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb al·literar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb al·literar.
# amametatik
## Basc
### Nom

amametatik
* ablatiu definit plural de amama
# amamez
## Basc
### Nom

amamez
* instrumental definit plural de amama
* instrumental definit plural de amama
# amanecí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ma.neˈθi/
       Americà: alt /a.ma.n(e)ˈsi/, baix /a.ma.neˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

amanecí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb amanecer
# amametarantz
## Basc
### Nom

amametarantz
* al·latiu direccional definit plural de amama
# amammo
## Italià
### Verb

amammo
* primera persona plural (noi) del passat de amare
# amando
## Italià
### Verb

amando
* gerundi de amare
# amaneceres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.ma.neˈθe.ɾes/, meridional /a.ma.neˈθe.ɾeh/
       Americà: alt /a.ma.neˈse.(ɾe)s/, baix /a.ma.neˈse.ɾeh/, austral /a.ma.neˈse.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

amaneceres m. pl.
* forma plural de amanacer

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·ce·res (5)
* Anagrama: amerceasen
# amaneceré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ma.ne.θeˈɾe/
       Americà: alt /a.ma.n(e).seˈɾe/, baix /a.ma.ne.seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amaneceré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb amanecer
# amanecer
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ma.neˈθeɾ/
       Americà: alt /a.ma.n(e)ˈseɾ/, baix /a.ma.neˈseɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Nom

amanecer m. ‎(plural amaneceres)
* alba, albada
* (figuradament) albor

#### Compostos i expressions

* al amanecer, a trenc d'alba, a punta de dia

### Verb

amanecer ‎(present amanezco, passat amanecí, futur amaneceré)
* clarejar, fer-se de dia, apuntar el dia, llustrejar (al matí)
* aparèixer (de matinada)
* arribar (a la matinada)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·cer (4)
* Anagrames: amercean, encamare, encarame, macearen
# alberg
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈβɛrk/, occidental /aɫˈbɛɾk/
   * Rimes: -ɛɾk
   * Etimologia: Del llatí medieval alberga, del gòtic *haribaírgo ‎(«campament»), de 𐌷𐌰𐍂𐌾𐌹𐍃 ‎(harjis, «exèrcit») i 𐌱𐌰𐌹𐍂𐌲𐌰𐌽 ‎(baírgan, «conservar»), segle XII. Cognat de l’anglès harbour ‎(«port») i del suec härbärge ‎(«hostal»).

### Nom

alberg m. ‎(plural albergs)
* Lloc en què una persona busca resguard i hostalatge.

#### Sinònims

* albergueria, fonda, hostal, hotel, pensió, posada

#### Derivats

* albergada
* albergar
* albergatge
* alberguer
* albergueria
* alberguista

#### Traduccions

* Alemany: Herberge $^{(de)}$ f.
* Anglès: hostal $^{(en)}$, hostel $^{(en)}$
* Basc: aterpe $^{(eu)}$
* Castellà: albergue $^{(es)}$
* Eslovac: hostel $^{(sk)}$ m., nocľaháreň $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: gastejo $^{(eo)}$
* Francès: auberge $^{(fr)}$, logis $^{(fr)}$, hébergement $^{(fr)}$
* Italià: albergo $^{(it)}$, osteria $^{(it)}$, alloggio $^{(it)}$, ostello $^{(it)}$ m.
* Llatí: hospitium $^{(la)}$
* Polonès: hostel $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: albergaria $^{(pt)}$, albergue $^{(pt)}$ m.
* Romanès: han $^{(ro)}$ n.
* Rus: хостел $^{(ru)}$ m. ‎(khostel)

### Verb

alberg
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de albergar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·berg (2)
* Heterograma de 6 lletres (abeglr)
* Anagrames: blegar, glabre

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: alberg
# albercoquer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βər.kuˈke/ balear /əɫ.bəɾ.koˈke/, /əɫ.bər.kuˈke/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βer.koˈke/ valencià /aɫ.beɾ.koˈkeɾ/, /aɫ.βeɾ.koˈke/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De albercoc i el sufix -er, segle XVI.

### Nom

albercoquer m. ‎(plural albercoquers)
* Arbre de la família de les rosàcies d’origen asiàtic que produeix fruits comestibles, els albercocs (Prunus armeniaca).

#### Traduccions

* Castellà: albaricoquero $^{(es)}$
* Esperanto: abrikotarbo $^{(eo)}$
* Francès: abricotier $^{(fr)}$
* Italià: albicocco $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ber·co·quer (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# albereda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βəˈɾɛ.ðə/ balear /əɫ.bəˈɾə.ðə/, /əɫ.bəˈɾɛ.ðə/ Occidental: /aɫ.beˈɾe.ða/
   * Rimes: -ɛda
   * Etimologia: De àlber i el sufix -eda, segle XIII.

### Nom

albereda f. ‎(plural alberedes)
* Bosc o plantació d’àlbers.

#### Traduccions

* Castellà: alameda $^{(es)}$
* Esperanto: poplejo $^{(eo)}$
* Francès: peupleraie $^{(fr)}$
* Italià: pioppeto $^{(it)}$
* Llatí: populetum $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·be·re·da (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# albelló
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βəˈʎo/, occidental /aɫ.beˈʎo/
   * Rimes: -o

### Nom

albelló m. ‎(plural albellons)
* Conducte de sortida d’aigües brutes.
* Respirador d'una séquia subterrània.

#### Traduccions

* Castellà: albañal $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·be·lló (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# alben
## Català
### Verb

alben
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de albar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ben (2)
* Anagrama: ablèn
# aldizkariz
## Basc
### Nom

aldizkariz
* instrumental indefinit de aldizkari
# aldonas
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈdo.nas/

### Verb

aldonas
* present de aldoni
# aldizkaritatik
## Basc
### Nom

aldizkaritatik
* ablatiu indefinit de aldizkari
# aldizkaritik
## Basc
### Nom

aldizkaritik
* ablatiu definit singular de aldizkari
# aldizkaritzat
## Basc
### Nom

aldizkaritzat
* prolatiu indefinit de aldizkari
# aldoni
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈdo.ni/
   * Àudio: França

### Verb

aldoni ‎(present aldonas, passat aldonis, futur aldonos, condicional aldonus, volitiu aldonu)
* afegir
* complementar
# aldizkaritara
## Basc
### Nom

aldizkaritara
* al·latiu indefinit de aldizkari
# aldo-
## Català

   * Etimologia: De aldehid.

### Prefix

aldo-
* Compost que conté un grup aldehídic o que prové d'un aldehid.

#### Variants

* ald-

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aldizkaritaraino
## Basc
### Nom

aldizkaritaraino
* terminatiu indefinit de aldizkari
# aldizkaritarantz
## Basc
### Nom

aldizkaritarantz
* al·latiu direccional indefinit de aldizkari
# allocava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈka.βə/, balear /ə.ʎuˈka.və/ Occidental: /a.ʎoˈka.βa/, /a.ʎoˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

allocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de allocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·ca·va (4)
* Anagrama: acollava
# alloco
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎo.ku/, occidental /aˈʎo.ko/
   * Rimes: -oko

### Verb

alloco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allocar.
    [Jo] m'alloco, m'alloque, m'alloc o m'alloqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que jo] m'alloco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] m'alloqui o m'alloque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que ell/ella/vostè] s'alloco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] s'alloqui o s'alloque.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·co (3)
* Anagrama: acollo
# allocat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈkat/, occidental /a.ʎoˈkat/
   * Rimes: -at
   * Parònim: alloca't

### Verb

allocat
* Participi masculí singular del verb allocar.
    [Haver-se] allocat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·cat (3)
* Anagrama: acollat
# allocau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ʎuˈkaw/, alguerès /a.ʎuˈkaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

allocau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allocar.
    [Vosaltres/vós] alloqueu o allocau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allocar.
    Alloqueu o allocau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·cau (3)
* Anagrama: acollau
# allocaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈka.βən/, /ə.ʎuˈka.vən/, occidental /a.ʎoˈka.βen/, /a.ʎoˈka.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

allocaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de allocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·ca·ven (4)
* Anagrames: acollaven, encavallo, enllocava
# allocaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈka.βəs/, balear /ə.ʎuˈka.vəs/ Occidental: /a.ʎoˈka.βes/, /a.ʎoˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

allocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de allocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·ca·ves (4)
* Anagrames: acollaves, escavallo
# allocavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈka.βu/, nord-occidental /a.ʎoˈka.βo/

### Verb

allocavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allocar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] us allocàveu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·ca·vo (4)
* Anagrama: acollavo
# allocassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈka.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

allocassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    [Tu] t'alloquessis, t'alloquesses, t'allocasses, t'allocassis o t'allocares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·cas·sis (4)
* Anagrama: acollassis
# allocats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈkats/, occidental /a.ʎoˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

allocats
* Participi masculí plural del verb allocar.
    Allocats [ells/aquells]...; [els he...] allocat o allocats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·cats (3)
* Anagrama: acollats
# allocavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈka.βi/

### Verb

allocavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de allocar.
    Forma septentrional per [jo] m'allocava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llo·ca·vi (4)
* Anagrames: acollavi, acolliva, cal·lovià, Cal·lovià
# amenaceguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣe.som/

### Verb

amenaceguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] amenacéssim, amenacéssem, amenaçàssem, amenaçàssim o amenaçàrem.
# amenaceguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣe.sow/

### Verb

amenaceguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] amenacéssiu, amenacésseu, amenaçàsseu, amenaçàssiu o amenaçàreu.
# amenacessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.sən/, occidental /a.me.naˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amenacessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Ells/elles/vostès] amenacessin, amenacessen, amenaçassen, amenaçassin o amenaçaren.
# amenacesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.səs/, occidental /a.me.naˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amenacesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Tu] amenacessis, amenacesses, amenaçasses, amenaçassis o amenaçares.
# amenacegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

amenacegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] amenaceu.
# amenacegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.me.na.seˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

amenacegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
# amenacen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈna.sən/, occidental /a.meˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

amenacen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amenaçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amenaçar.
    [Que ells/elles/vostès] amenacin o amenacen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amenaçar.
    Amenacin o amenacen [ells/elles/vostès].
# amenacessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈse.sə/, occidental /a.me.naˈse.sa/
       Informal: /a.me.naˈse.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

amenacessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amenaçar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] amenacés, amenaçàs o amenaçara.
# allerés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾes/, occidental /a.ʎeˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

allerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·rés (3)
* Anagrama: salleré
# alleréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾe.sim/, occidental /a.ʎeˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

alleréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·rés·sim (4)
* Anagrames: esllisarem, esllisàrem
# alleréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾe.siw/, occidental /a.ʎeˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

alleréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·rés·siu (4)
* Anagrames: esllisareu, esllisàreu
# allerésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾe.səw/, occidental /a.ʎeˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

allerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.
# allerí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾi/, occidental /a.ʎeˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

allerí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de allerar.
# allet
## Català

   * Pronúncia: balear /əˈʎet/
   * Rimes: -et

### Verb

allet
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llet (2)
* Anagrames: letal, talle, tella $^{(revers)}$
# alleréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎəˈɾe.səm/, occidental /a.ʎeˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

alleréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb allerar.
# alleta
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎe.tə/, occidental /aˈʎe.ta/
   * Rimes: -eta

### Verb

alleta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alletar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alletar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ta (3)
* Anagrama: atalle
# almesquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈke.siw/, occidental /aɫ.mesˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

almesquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.
# almidón acetilado
## Castellà
### Nom

almidón acetilado m.
* midó acetilat

#### Sinònims

* E1420, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* almidón acetilado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# almesquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈki/, occidental /aɫ.mesˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

almesquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de almescar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mes·quí (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmqsu)
* Anagrama: esquimal
# almezas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /alˈme.θas/, meridional /alˈme.θah/
       Americà: alt /alˈme.s(a)s/, baix /alˈme.sah/, austral /alˈme.sas/
   * Rimes: -eθas

### Nom

almezas f. pl.
* forma plural de almeza
# almidón acetilado oxidado
## Castellà
### Nom

almidón acetilado oxidado m.
* midó acetilat oxidat

#### Sinònims

* E1451, usat com a additiu alimentari.
* almidón oxidado acetilado

### Vegeu també

* almidón acetilado oxidado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# almesquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.məsˈke.sim/, occidental /aɫ.mesˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

almesquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb almescar.
# almeza
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /alˈme.θa/
       Americà: alt /alˈme.s(a)/, baix /alˈme.sa/
   * Rimes: -eθa

### Nom

almeza f. ‎(plural almezas)
* lledó

#### Sinònims

* latón
* lirón

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·me·za (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
# almidones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.miˈðo.nes\, meridional \al.miˈðo.neh\
       Americà: alt /al.miˈdo.n(e)s/, baix \al.miˈðo.neh\, austral \al.miˈðo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

almidones m. pl.
* forma plural de almidón
# almidón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.miˈðon\, meridional \al.miˈðoŋ\
       Americà: alt /al.miˈdon/, baix \al.miˈðoŋ\, austral \al.miˈðon\
   * Rimes: -on

### Nom

almidón m. ‎(plural almidones)
* (química) midó

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·mi·dón (3)
* Heterograma de 7 lletres (adilmno)

### Vegeu també

* almidón. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# almidón oxidado
## Castellà
### Nom

almidón oxidado m.
* midó oxidat

#### Sinònims

* E1404, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* almidón oxidado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amikinojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.nojn/

### Nom

amikinojn
* acusatiu plural de amikino
# amikiĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.t͡ʃo/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De amiko i l'infix -iĉ-.

### Nom

amikiĉo ‎(acusatiu amikiĉon, plural amikiĉoj, plural acusatiu amikiĉojn)
* amic (home)

#### Variants

* amikicho (sistema h), amikicxo (sistema x)

#### Relacionats

* amiko, amikino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre amiko
# amikiĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.t͡ʃoj/

### Nom

amikiĉoj
* forma plural de amikiĉo
# amikojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.kojn/

### Nom

amikojn
* acusatiu plural de amiko
# amikinoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.noj/

### Nom

amikinoj
* forma plural de amikino
# amikinon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.non/

### Nom

amikinon
* acusatiu de amikino
# amikoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.koj/

### Nom

amikoj
* forma plural de amiko
# amikiĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.t͡ʃojn/

### Nom

amikiĉojn
* acusatiu plural de amikiĉo
# amikiĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.miˈki.t͡ʃon/

### Nom

amikiĉon
* acusatiu de amikiĉo
# amiko
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈmi.ko/
   * Etimologia: De l'italià amico, del castellà amigo o del francès ami, tots tres del llatí amicus.

### Nom

amiko ‎(acusatiu amikon, plural amikoj, plural acusatiu amikojn)
* amic

#### Antònims

* malamiko

#### Derivats

* amikino, amikiĉo, fianĉamiko, boamiko

#### Relacionats

* amika, amiki, amikaĵo, amikiĝi

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre amiko
# ammainammo
## Italià
### Verb

ammainammo
* primera persona plural (noi) del passat de ammainare
# ammainante
## Italià
### Verb

ammainante
* participi present de ammainare
# ammainasse
## Italià
### Verb

ammainasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ammainare
# ammainai
## Italià
### Verb

ammainai
* primera persona singular (io) del passat de ammainare
# ammainarono
## Italià
### Verb

ammainarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ammainare
# ammainassero
## Italià
### Verb

ammainassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de ammainare
# ammainando
## Italià
### Verb

ammainando
* gerundi de ammainare
# ammainano
## Italià
### Verb

ammainano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ammainare
# ammaina
## Italià
### Verb

ammaina
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de ammainare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de ammainare
# ammainare
## Italià

   * Pronúncia: /am.maiˈnaː.re/

### Verb

ammainare trans.
* arriar, amainar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: am·mai·nà·re (4)
# altificaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.fiˈka.βəs/, balear /əɫ.ti.fiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.fiˈka.βes/ valencià /aɫ.ti.fiˈka.ves/, /aɫ.ti.fiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

altificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de altificar.
# altificava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.fiˈka.βə/, balear /əɫ.ti.fiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.fiˈka.βa/ valencià /aɫ.ti.fiˈka.va/, /aɫ.ti.fiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

altificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de altificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de altificar.
# altificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ti.fiˈka.ɾəm/, occidental /aɫ.ti.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

altificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de altificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altificar.
# altifico
## Català
### Verb

altifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altificar.
# altificaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ti.fiˈka.βən/, balear /əɫ.ti.fiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ti.fiˈka.βen/ valencià /aɫ.ti.fiˈka.ven/, /aɫ.ti.fiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

altificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de altificar.