OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# saltos
## Català
### Verb

saltos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb saltar.

#### Variants

* saltis, saltes

### Miscel·lània

* Anagrama: tossal

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈsal.tos/, meridional /ˈsal.toh/
       Americà: alt /ˈsal.t(o)s/, baix /ˈsal.toh/, austral /ˈsal.tos/
   * Rimes: -altos

### Nom

saltos m. pl.
* forma plural de salto
# saltos dobles
## Castellà
### Nom

saltos dobles m. pl.
* forma plural de salto doble
# salts entre dos
## Català
### Nom

salts entre dos m. pl.
* Forma plural de salt entre dos.
# saltos de rana
## Castellà
### Nom

saltos de rana m. pl.
* forma plural de salto de rana
# salts anglesos
## Català
### Nom

salts anglesos m. pl.
* Forma plural de salt anglès.
# ronqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈkɛw/, occidental /roŋˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ronqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de roncar.
    [Vosaltres/vós] ronqueu o roncau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb roncar.
    [Que vosaltres/vós] ronqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb roncar.
    Ronqueu o roncau [vosaltres/vós].
# ronqué
## Castellà

   * Pronúncia: \roŋˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

ronqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb roncar
# ronquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈke.səm/, occidental /roŋˈke.sem/
       Informal: /roŋˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

ronquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    [Nosaltres] ronquéssim, ronquéssem, roncàssem, roncàssim o roncàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·qués·sem (3)
* Anagrama: morquessen
# ronquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈke.səw/, occidental /roŋˈke.sew/
       Informal: /roŋˈke.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

ronquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    [Vosaltres/vós] ronquéssiu, ronquésseu, roncàsseu, roncàssiu o roncàreu.
# ronqui
## Català

   * Pronúncia: /ˈroŋ.ki/

### Verb

ronqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de roncar.
    Forma septentrional: [jo] ronco, ronque, ronc o ronqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb roncar.
    [Que jo] ronqui o ronque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb roncar.
    [Que ell/ella/vostè] ronqui o ronque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb roncar.
    Ronqui o ronque [ell/ella/vostè].
# ronquin
## Català

   * Pronúncia: /ˈroŋ.kin/

### Verb

ronquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb roncar.
    [Que ells/elles/vostès] ronquin o ronquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb roncar.
    Ronquin o ronquen [ells/elles/vostès].
# ronquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ruŋˈke.sin/, occidental /roŋˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ronquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb roncar.
    [Ells/elles/vostès] ronquessin, ronquessen, roncassen, roncassin o roncaren.
# rosteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈtɛw/ balear /rosˈtəw/, /rusˈtɛw/ Occidental: /rosˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

rosteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de rostar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb rostar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb rostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·teu (2)
* Heterograma de 6 lletres (eorstu)
# rostien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈti.ən/ balear /rosˈti.ən/, /rusˈti.ən/ Occidental: /rosˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

rostien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·en (3)
* Heterograma de 7 lletres (einorst)
* Anagrames: orients, roentis, sortien, torinès, torinés
# rostia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈti.ə/ balear /rosˈti.ə/, /rusˈti.ə/ Occidental: /rosˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

rostia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de rostir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·a (3)
* Heterograma de 6 lletres (aiorst)
* Anagrames: aorist, astori, astorí, òstria, ràtios, riosta, satori, sorità, sortia, tirosa, tisora, torisà, triosa
# rostida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈti.ðə/ balear /rosˈti.ðə/, /rusˈti.ðə/ Occidental: /rosˈti.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

rostida
* Participi femení singular del verb rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·da (3)
* Heterograma de 7 lletres (adiorst)
* Anagrames: atordís, ordiats, otàrids, sortida
# rostides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rusˈti.ðəs/ balear /rosˈti.ðəs/, /rusˈti.ðəs/ Occidental: /rosˈti.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

rostides
* Participi femení plural del verb rostir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·ti·des (3)
* Anagrama: sortides
# rorantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /roˈran.tajn/

### Verb

rorantajn
* acusatiu plural de roranta
# roraimanachtzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del corònim Roraima (Veneçuela) i nachtzwaluw ‎(«enganyapastors»), tot com en anglès Roraiman nightjar o en espanyol americà chotacabras del Roraima (també aguaitacamino del Roraima).

### Nom

roraimanachtzwaluw m. ‎(plural roraimanachtzwaluwen)
* (ornitologia) enganyapastors de Roraima (Setopagis whitelyi)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# rorantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /roˈran.tan/

### Verb

rorantan
* acusatiu de roranta
# roranta
## Esperanto

   * Pronúncia: /roˈran.ta/

### Verb

roranta ‎(plural rorantaj, acusatiu rorantan, plural acusatiu rorantajn)
* participi actiu present de rori
# rorantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /roˈran.taj/

### Verb

rorantaj
* forma plural de roranta
# roquisser
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kiˈse/ balear /ro.kiˈse/, /ru.kiˈse/ Occidental: nord-occidental /ro.kiˈse/, valencià /ro.kiˈseɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De roca, l'infix -iss- i el sufix -er.

### Nom

roquisser m. ‎(plural roquissers)
* roquissar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·quis·ser (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# sapigué
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.piˈɣe/
   * Rimes: -e
   * Homòfon: sapiguer

### Verb

sapigué
* (balear col·loquial) Primera persona del singular (jo) del passat simple de saber.
    Forma per [jo] sabí o vaig saber.
* (balear col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de saber.
    Forma per [ell/ella/vostè] sabé o va saber.

#### Sinònims

* sapieri, sapiec, forma col·loquial septentrional.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·pi·gué (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegipsu)
* Anagrames: apeguis, paigués
# sapiguérem
## Català
### Verb

sapiguérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de saber.
    Forma col·loquial balear per [nosaltres] sabérem o vam/vàrem saber.

#### Sinònims

* sapieren, forma col·loquial septentrional.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·pi·gué·rem (4)
* Anagrames: aprimegués, aspireguem
# sapiguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.piˈɣe.səs/, occidental /sa.piˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

sapiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    Forma col·loquial oriental i nord-occidental per [tu] sabesses.

#### Sinònims

* sabessis, saberes.
* sapiguessis, sabiesses, sabieres, sapieres, sabigueres, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·pi·gues·ses (4)
* Anagrames: passegéssiu, pessigàsseu, pessiguessa
# sapiguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.piˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

sapiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    Forma col·loquial oriental per [tu] sabessis.

#### Sinònims

* sabesses, saberes.
* sapiguesses, sabiesses, sabieres, sapieres, sabigueres, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Anagrama: pessigàssiu
# sapiguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.piˈɣe.sən/, occidental /sa.piˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

sapiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    Forma col·loquial oriental i nord-occidental per [ells/elles/vostès] sabessen.

#### Sinònims

* sabessin, saberen.
* sapiguessin, sabieguessen, sabieren, sapieren, sabigueren, formes col·loquials.
# sapiguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.piˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

sapiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb saber.
    Forma col·loquial oriental per [ells/elles/vostès] sabessin.

#### Sinònims

* sabessen, saberen.
* sapiguessen, sabieguessen, sabieren, sapieren, sabigueren, formes col·loquials.
# sapigueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.piˈɣɛw/, occidental /sa.piˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

sapigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb saber.
    [Que vosaltres/vós] sapigueu o sapieu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb saber.
    Sapigueu o sapieu [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* sabeu, sabigueu, sabieu, sepau, formes col·loquials.
# sapigueres
## Català
### Verb

sapigueres
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de saber.
    Forma col·loquial balear per [tu] saberes o vas/vares saber.

#### Sinònims

* sapieres, forma col·loquial septentrional.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·pi·gue·res (4)
* Anagrames: arpegéssiu, aspiregués, pessigareu, pessigàreu, rapegéssiu
# rostollésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tuˈʎe.səw/ balear /ros.toˈʎe.səw/, /rus.tuˈje.səw/ Occidental: /ros.toˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

rostollésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostollar.
# rostpärluggla
## Suec

   * Etimologia: De rost ‎(«rovell, òxid») i pärluggla ‎(«mussol»).

### Nom

rostpärluggla c. ‎(plural indefinit rostpärlugglor, plural definit rostpärlugglorna)
* (ornitologia) mussol d'Acàdia (Aegolius acadicus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# rostre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈrɔs.tɾə/, occidental /ˈrɔs.tɾe/
   * Rimes: -ɔstɾe
   * Etimologia: De l’antic *rostro, del castellà rostro, del llatí rōstrum ‎(«bec d’ocell»), segle XIX.

### Nom

rostre m. ‎(plural rostres)
* (antic) Bec d’ocell.
* Cara de persona.

#### Sinònims

* vult

#### Traduccions

* Anglès: face $^{(en)}$
* Basc: aurpegi $^{(eu)}$
* Castellà: rostro $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: CARA $^{(csc)}$
* Tahitià: mata $^{(ty)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tre (2)
* Anagrames: retors, terròs, terrós, torres, Torres, torrés, tresor

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# rostollés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tuˈʎes/ balear /ros.toˈʎes/, /rus.tuˈjes/ Occidental: /ros.toˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

rostollés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·to·llés (3)
* Anagrama: trossello
# rostolléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tuˈʎe.sim/ balear /ros.toˈʎe.sim/, /rus.tuˈje.sim/ Occidental: /ros.toˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rostolléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostollar.
# rostollí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tuˈʎi/ balear /ros.toˈʎi/, /rus.tuˈji/ Occidental: /ros.toˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

rostollí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de rostollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·to·llí (3)
* Anagrama: lloritos
# rostolléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tuˈʎe.siw/ balear /ros.toˈʎe.siw/, /rus.tuˈje.siw/ Occidental: /ros.toˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

rostolléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostollar.
# rostolléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rus.tuˈʎe.səm/ balear /ros.toˈʎe.səm/, /rus.tuˈje.səm/ Occidental: /ros.toˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

rostolléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostollar.
# rostollàvom
## Català
### Verb

rostollàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de rostollar.

#### Variants

* rostollàiem, rostollàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·to·llà·vom (4)
# rumio
## Català

   * Pronúncia: central /ruˈmi.u/, occidental /ruˈmi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

rumio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rumiar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rumiar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* [1] rumie, rumiï, rumii
* [2] rumiï, rumie
* [3] rumiï, rumie

### Miscel·lània

* Síl·labes: ru·mi·o (3)
* Anagrama: moriu
# rumià
## Català

   * Pronúncia: /ru.miˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

rumià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de rumiar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amuri, amurí, Arumí, mauri, Mauri, maurí, Maurí, mirau, muira
# rumiàssem
## Català
### Verb

rumiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* rumieguéssom, rumiéssim, rumiéssem, rumiàssim, rumiàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: amuréssim, assumirem, assumírem, mauréssim
# rumiàsseu
## Català
### Verb

rumiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* rumieguéssou, rumiéssiu, rumiésseu, rumiàssiu, rumiàreu

### Miscel·lània

* Anagrames: amuréssiu, assumireu, assumíreu, mauréssiu
# rumios
## Català
### Verb

rumios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* rumiïs, rumies

### Miscel·lània

* Síl·labes: ru·mi·os (3)
* Heterograma de 6 lletres (imorsu)
* Anagrama: somriu
# rumiàieu
## Català
### Verb

rumiàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de rumiar.

#### Variants

* rumiavo, rumiàveu
# rumiàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ru.miˈa.ɾəm/, occidental /ru.miˈa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

rumiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de rumiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* [2] rumieguéssom, rumiéssim, rumiéssem, rumiàssim, rumiàssem

### Miscel·lània

* Anagrama: muraríem
# rumiàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ru.miˈa.ɾəw/, occidental /ru.miˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

rumiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rumiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* [2] rumieguéssou, rumiéssiu, rumiésseu, rumiàssiu, rumiàsseu

### Miscel·lània

* Anagrama: muraríeu
# rumiàs
## Català
### Verb

rumiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rumiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rumiar.

#### Variants

* [1] rumiessi, rumiessa, rumieguessa, rumiés, rumiara
* [2] rumiegués, rumiés, rumiara

### Miscel·lània

* Anagrames: amuris, marsuí, mauris, sumari, sumira, sumirà
# scrum channel
## Anglès
### Nom

scrum channel
* (rugbi) canal de melé

### Vegeu també

* scrum channel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# scrum half
## Anglès
### Nom

scrum half
* (rugbi) mig de melé

### Vegeu també

* scrum half. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# scrummage
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈskɹʌm.ɪdʒ/
   * Etimologia: De scrum i el sufix -age.

### Nom

scrummage ‎(plural scrummages)
* (rugbi) melé ordenada

#### Sinònims

* scrum

### Vegeu també

* scrummage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# scruffiest
## Anglès
### Adjectiu

scruffiest
* forma superlativa de scruffy
# scrummages
## Anglès
### Nom

scrummages
* forma plural de scrummage
# scrums
## Anglès
### Nom

scrums
* forma plural de scrum
# scrupolosamente
## Italià

   * Pronúncia: /skru.poˌlo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De scrupoloso i el sufix -mente.

### Adverbi

scrupolosamente
* escrupolosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: scru·po·lo·sa·mén·te (6)
# scrupulously
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈskɹuːpjʊləsli/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De scrupulous i el sufix -ly.

### Adverbi

scrupulously ‎(comparatiu more scrupulously, superlatiu most scrupulously)
* escrupolosament
# scruffy
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈskɹʌ.fi/

### Adjectiu

scruffy ‎(comparatiu scruffier, superlatiu scruffiest)
* llardós, ronyós
# scrum
## Anglès
### Nom

scrum ‎(plural scrums)
* (rugbi) melé ordenada

#### Sinònims

* scrummage

### Vegeu també

* scrum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saques de árbitro
## Castellà
### Nom

saques de árbitro m. pl.
* forma plural de saque de árbitro
# saques derechos
## Castellà
### Nom

saques derechos m. pl.
* forma plural de saque derecho
# saques de gancho flotante
## Castellà
### Nom

saques de gancho flotante m. pl.
* forma plural de saque de gancho flotante
# saques de meta
## Castellà
### Nom

saques de meta m. pl.
* forma plural de saque de meta
# saques de portería
## Castellà
### Nom

saques de portería m. pl.
* forma plural de saque de portería
# saques de salida
## Castellà
### Nom

saques de salida m. pl.
* forma plural de saque de salida
# saques de honor
## Castellà
### Nom

saques de honor m. pl.
* forma plural de saque de honor
# saques de lateral
## Castellà
### Nom

saques de lateral m. pl.
* forma plural de saque de lateral
# saques de puerta
## Castellà
### Nom

saques de puerta m. pl.
* forma plural de saque de puerta
# saques en suspensión
## Castellà
### Nom

saques en suspensión m. pl.
* forma plural de saque en suspensión
# rostro pálida
## Castellà
### Nom

rostro pálida f. ‎(plural rostros pálidas)
* forma femenina de rostro pálido
# rostru
## Asturià

   * Pronúncia: /ˈrostɾu/

### Nom

rostru m. ‎(plural rostros)
* (anatomia) cara, rostre

#### Sinònims

* cara
# rostros
## Asturià

   * Pronúncia: /ˈrostɾos/

### Nom

rostros m. pl.
* forma plural de rostru

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈros.tɾos/, meridional /ˈroh.tɾoh/
       Americà: alt /ˈros.t͡s(o)s/, baix /ˈroh.tɾoh/, austral /ˈroh.tɾos/
   * Rimes: -ostɾos

### Nom

rostros m. pl.
* forma plural de rostro

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tros (2)
# rostros pálidas
## Castellà
### Nom

rostros pálidas f. pl.
* forma plural de rostro pálida
# rostrum sphenoidale
## Llatí
### Nom

rostrum sphenoidale
* (Terminologia Anatomica) bec de l'esfenoide

### Vegeu també

* rostrum sphenoidale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# rostros pálidos
## Castellà
### Nom

rostros pálidos m. pl.
* forma plural de rostro pálido
# rostrum corporis callosi
## Llatí
### Nom

rostrum corporis callosi
* (Terminologia Anatomica) bec del cos callós, rostre del cos callós

### Vegeu també

* rostrum corporis callosi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# rostres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈrɔs.tɾəs/, occidental /ˈrɔs.tɾes/
   * Rimes: -ɔstɾes

### Nom

rostres m. pl.
* Forma plural de rostre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tres (2)
* Anagrama: tresors
# rostro
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈros.tɾo/, meridional /ˈroh.tɾo/
       Americà: alt /ˈros.t͡s(o)/, baix /ˈroh.tɾo/
   * Rimes: -ostɾo
   * Etimologia: Del llatí rostrum.

### Nom

rostro m. ‎(plural rostros)
* rostre
* (obsolet) musell

#### Sinònims

* cara
* semblante
* (musell) hocico

### Miscel·lània

* Síl·labes: ros·tro (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre rostro
# rostro pálido
## Castellà
### Nom

rostro pálido m. ‎(plural rostros pálidos, femení rostro pálida)
* cara pàl·lida
# saque largo
## Castellà
### Nom

saque largo m. ‎(plural saques largos)
* (pilota basca) passa

#### Sinònims

* larga
* pasa
* pelota larga

### Vegeu també

* saque largo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque flotante
## Castellà
### Nom

saque flotante m. ‎(plural saques flotantes)
* (voleibol) servei flotant

### Vegeu també

* saque flotante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque inicial
## Castellà
### Nom

saque inicial m. ‎(plural saques iniciales)
* (esports de pilota) servei inicial
* (futbol americà) xut inicial

#### Sinònims

* saque de salida
* patada inicial

### Vegeu també

* saque inicial. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque de árbitro
## Castellà
### Nom

saque de árbitro m. ‎(plural saques de árbitro)
* (polo, esports de pilota) servei neutral

#### Sinònims

* balón a tierra
* bote neutral
* neutral
* saque neutral
* throw-in (polo)
* tiro neutral

### Vegeu també

* saque de árbitro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque en suspensión
## Castellà
### Nom

saque en suspensión m. ‎(plural saques en suspensión)
* (voleibol) servei en salt

### Vegeu també

* saque en suspensión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque libre
## Castellà
### Nom

saque libre m. ‎(plural saques libres)
* (esports de pilota) tir lliure

#### Sinònims

* golpe franco
* tiro libre

### Vegeu també

* saque libre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque libre indirecto
## Castellà
### Nom

saque libre indirecto m. ‎(plural saques libres indirectos)
* (futbol, hoquei sobre patins) tir lliure indirecte

#### Sinònims

* golpe franco indirecto
* tiro libre indirecto

### Vegeu també

* saque libre indirecto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque derecho
## Castellà
### Nom

saque derecho m. ‎(plural saques derechos)
* (pilota basca) servei dret

### Vegeu també

* saque derecho. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque franco
## Castellà
### Nom

saque franco m. ‎(plural saques francos)
* (pilota basca) servei clar

#### Sinònims

* saque a la mano
* saque claro

### Vegeu també

* saque franco. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# saque lateral
## Castellà
### Nom

saque lateral m. ‎(plural saques laterales)
* (voleibol) servei lateral

### Vegeu també

* saque lateral. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# secondeuse extérieure droite
## Francès
### Nom

secondeuse extérieure droite f. ‎(plural secondeuses extérieures droites)
* forma femenina de secondeur extérieur droit
# secondeurs extérieurs droits
## Francès
### Nom

secondeurs extérieurs droits m. pl.
* forma plural de secondeur extérieur droit
# secondeuse extérieure gauche
## Francès
### Nom

secondeuse extérieure gauche f. ‎(plural secondeuses extérieures gauches)
* forma femenina de secondeur extérieur gauche