OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# effigiei
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛf.fɪ.ɡɪˈeː.iː/

### Nom

effigiēī
* genitiu singular de effigiēs
* datiu singular de effigiēs
# edificació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.fi.kə.siˈo/, occidental /e.ði.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí aedificatio, segle XIV

### Nom

edificació f. ‎(plural edificacions)
* Acció o efecte d'edificar.
* Edifici o conjunt d'edificis.

#### Traduccions

* Francès: édification $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·fi·ca·ci·ó (6)
* Anagrama: deïficació

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# edicte
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðik.tə/, occidental /eˈðik.te/
   * Rimes: -ikte
   * Parònim: addicte
   * Etimologia: Del llatí ēdictum, de ēdīcō ‎(«proclamar»), de dīcō ‎(«dir»), segle XIV.

### Nom

edicte m. ‎(plural edictes)
* Promulgació d’una disposició, resolució, citació, feta per l’autoritat competent.

#### Traduccions

* Anglès: edict $^{(en)}$
* Castellà: edicto $^{(es)}$ m.
* Francès: édit $^{(fr)}$ m.
* Italià: editto $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dic·te (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# edifici escolar
## Català
### Nom

edifici escolar m. ‎(plural edificis escolars)
* Construcció específicament creada o adaptada per a dur-hi a terme activitats educatives.

#### Traduccions

* Anglès: school building $^{(en)}$
* Castellà: edificio escolar $^{(es)}$
* Francès: bâtiment scolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* edifici escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# edición
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ðiˈθjon\, meridional \e.ðiˈθjoŋ\
       Americà: alt /e.d(i)ˈsjon/, baix \e.ðiˈsjoŋ\, austral \e.ðiˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

edición f. ‎(plural ediciones)
* edició

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·ción (3)
# edictes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈðik.təs/, occidental /eˈðik.tes/
   * Rimes: -iktes
   * Parònim: addictes

### Nom

edictes m. pl.
* Forma plural de edicte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dic·tes (3)
# edifici
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðiˈfi.si/, occidental /e.ðiˈfi.si/
   * Rimes: -isi
   * Etimologia: Del llatí aedĭfĭcium ‎(«grup vertical d'habitacles»), de aedificō ‎(«edificar») i el sufix -ium, segle XIV.

### Nom

edifici m. ‎(plural edificis)
* Construcció tancada per parets i amb el sostre cobert. Normalment està destinada a l'habitatge o a d'altres necessitats humanes (magatzem, fortificació, temple, etc).
* Casa de ciutat.
* (figurat) Conjunt de sabers organitzats.

#### Traduccions

* Alemany: Gebäude $^{(de)}$
* Anglès: building $^{(en)}$
* Àzeri: bina $^{(az)}$
* Basc: eraikin $^{(eu)}$
* Belarús: буды́нак $^{(be)}$ ‎(budínak)
* Bosnià: zgrada $^{(bs)}$
* Castellà: edificio $^{(es)}$
* Croat: zgrada $^{(hr)}$
* Danès: bygning $^{(da)}$
* Eslovac: budova $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: konstruaĵo $^{(eo)}$
* Estonià: hoone $^{(et)}$
* Finès: rakennus $^{(fi)}$
* Francès: bâtiment $^{(fr)}$
* Frisó occidental: bouwurk $^{(fy)}$
* Friülà: edifizi $^{(fur)}$ m.
* Gallec: edificio $^{(gl)}$
* Gal·lès: adeilad $^{(cy)}$
* Georgià: შენობა $^{(ka)}$ ‎(xènoba)
* Grec: κτίριο $^{(el)}$ ‎(ktírio)
* Grec antic: οἴκημα $^{(grc)}$ n. ‎(oíkēma), οἰκοδομία $^{(grc)}$ f. ‎(oikodomía)
* Groenlandès: illu $^{(kl)}$
* Hongarès: épület $^{(hu)}$
* Ido: edifico $^{(io)}$
* Indonesi: bangunan $^{(id)}$
* Interlingua: edificio $^{(ia)}$
* Irlandès: foirgneamh $^{(ga)}$
* Islandès: bygging $^{(is)}$
* Italià: edificio $^{(it)}$
* Japonès: 建築物 $^{(ja)}$
* Javanès: wewangunan $^{(jv)}$
* Kannada: ಕಟ್ಟಡ $^{(kn)}$
* Llatí: aedificium $^{(la)}$ n.
* Llengua de signes catalana: CASA $^{(csc)}$
* Neerlandès: gebouw $^{(nl)}$ n.
* Occità: bastiment $^{(oc)}$ m.
* Polonès: budynek $^{(pl)}$
* Portuguès: edifício $^{(pt)}$
* Retoromànic: edifizi $^{(rm)}$ m.
* Romanès: clădire $^{(ro)}$, edificiu $^{(ro)}$ n.
* Rus: зда́ние $^{(ru)}$ ‎(zdànie)
* Sicilià: edificiu $^{(scn)}$ m.
* Suec: byggnad $^{(sv)}$ c., bygge $^{(sv)}$ n.
* Tadjik: бино $^{(tg)}$
* Turc: bina $^{(tr)}$, yapı $^{(tr)}$
* Txec: budova $^{(cs)}$
* Xinès: 建築 $^{(zh)}$ ‎(建筑, jiànzhù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·fi·ci (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# disfò
## Italià
### Verb

disfò
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de disfare
# disglair
## Gal·lès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del prefix dis- i claer

### Adjectiu

disglair ‎(equatiu disgleiried, comparatiu disgleiriach, superlatiu disgleiriaf)
* brillant, enlluernador (també figuratiu)
    Dyfodol disglair i gyfansoddwr ifanc o Bonteglwys.Un futur brillant per al jove compositor de Ponteglwys.

#### Referències

* Modern Welsh Dictionary, Gareth King, pàg. 71
# disgorging
## Anglès
### Nom

disgorging ‎(plural disgorgings)
* degollament

### Vegeu també

* disgorging. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# disgorgings
## Anglès
### Nom

disgorgings
* forma plural de disgorging
# disfrès
## Català
### Verb

disfrès
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de disfressar.

#### Variants

* disfresso, disfresse, disfressi
# disfrutí
## Català

   * Pronúncia: /dis.fɾuˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

disfrutí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de disfrutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·tí (3)
# disfà
## Italià

   * Pronúncia: /diˈsfa/

### Verb

disfà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de disfare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de disfare
# disfrutéssiu
## Català

   * Pronúncia: /dis.fɾuˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

disfrutéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb disfrutar.

#### Variants

* disfrutésseu, disfrutàssiu, disfrutàsseu, disfrutàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·fru·tés·siu (4)
# edoskitzerik
## Basc
### Nom

edoskitzerik
* partitiu indefinit de edoskitze
# edoskitzeri
## Basc
### Nom

edoskitzeri
* datiu indefinit de edoskitze
# edoskitzerentzat
## Basc
### Nom

edoskitzerentzat
* benefactiu indefinit de edoskitze
# edoskitzeraino
## Basc
### Nom

edoskitzeraino
* terminatiu definit singular de edoskitze
# edoskitzerekin
## Basc
### Nom

edoskitzerekin
* comitatiu indefinit de edoskitze
# edoskitzeren
## Basc
### Nom

edoskitzeren
* genitiu indefinit de edoskitze
# edoskitzetako
## Basc
### Nom

edoskitzetako
* genitiu locatiu indefinit de edoskitze
# edoskitzera
## Basc
### Nom

edoskitzera
* al·latiu definit singular de edoskitze
# edoskitzerengatik
## Basc
### Nom

edoskitzerengatik
* causal indefinit de edoskitze
# edoskitzerantz
## Basc
### Nom

edoskitzerantz
* al·latiu direccional definit singular de edoskitze
# emascularàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾas/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emascularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·ràs (5)
# emascularíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾi.əm/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

emascularíem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·rí·em (6)
# emasculassis
## Català
### Verb

emasculassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculessis, emasculesses, emasculasses, emasculares

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·las·sis (5)
# emasculat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.kuˈɫat/, occidental /e.mas.kuˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

emasculat
* Participi masculí singular del verb emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·lat (4)
# emasculassen
## Català
### Verb

emasculassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculessin, emasculessen, emasculassin, emascularen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·las·sen (5)
# emasculasses
## Català
### Verb

emasculasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculessis, emasculesses, emasculassis, emasculares

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·las·ses (5)
# emascularíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾi.əw/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emascularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·rí·eu (6)
# disumanizzazione
## Italià

   * Pronúncia: /di.su.ma.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

disumanizzazione f. ‎(plural disumanizzazioni)
* deshumanització

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·su·ma·niz·za·zió·ne (7)
# disused
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌdɪsˈjuːzd/

### Adjectiu

disused ‎(comparatiu more disused, superlatiu most disused)
* abandonat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# disugualmente
## Italià

   * Pronúncia: /di.zu.ɡwalˈmen.te/
   * Etimologia: De disuguale i el sufix -mente.

### Adverbi

disugualmente
* desigualment

#### Antònims

* ugualmente

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·su·gual·mén·te (5)
# disumanizzazioni
## Italià

   * Pronúncia: /di.su.ma.nid.d͡zatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

disumanizzazioni f. pl.
* forma plural de disumanizzazione
# disuria
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /diˈsu.ɾja/
       Americà: alt /d(i)ˈsu.ɾja/, baix /diˈsu.ɾja/
   * Rimes: -uɾja
   * Etimologia: Del llatí dysuria, del grec antic δυσουρία ‎(dysouría).

### Nom

disuria f. ‎(normalment en singular, plural disurias)
* disúria

#### Derivats

* disúrico

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·su·ria (3)
* Anagrama: urdíais

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre disuria
# disy.
## Castellà
### Abreviatura

disy.
* forma abreujada de disyuntiva
# disunitamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.zuˌni.taˈmen.te/
   * Etimologia: De disunito i el sufix -mente.

### Adverbi

disunitamente
* desunidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·su·ni·ta·mén·te (6)
# disurias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /diˈsu.ɾjas/, meridional /diˈsu.ɾjah/
       Americà: alt /diˈsu.ɾ(ja)s/, baix /diˈsu.ɾjah/, austral /diˈsu.ɾjas/
   * Rimes: -uɾjas

### Nom

disurias f. pl.
* forma plural de disuria

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·su·rias (3)
* Anagrama: surdíais
# distímies
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈti.mi.əs/, occidental /disˈti.mi.es/
   * Rimes: -imies

### Nom

distímies f. pl.
* Forma plural de distímia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tí·mi·es (4)
# eixancarràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəŋ.kəˈra.βəw/, balear /ə.ʃəŋ.kəˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra.βew/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra.vew/, /e.ʃaŋ.kaˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

eixancarràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixancarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·car·rà·veu (5)
* Anagrama: eixarrancàveu
# eixancarràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋ.kəˈra.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra.ɾem/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra.ɾem/, /e.ʃaŋ.kaˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

eixancarràrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixancarrar.
    [Nosaltres] eixancarràrem o vam/vàrem eixancarrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    Forma valenciana: [nosaltres] eixancarréssim, eixancarréssem, eixancarràssem, eixancarràssim o eixancarràrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·car·rà·rem (5)
* Anagrames: eixarrancarem, eixarrancàrem
# eixancarràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋ.kəˈra.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra.ɾew/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra.ɾew/, /e.ʃaŋ.kaˈra.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixancarràreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixancarrar.
    [Vosaltres/vós] eixancarràreu o vau/vàreu eixancarrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] eixancarréssiu, eixancarrésseu, eixancarràsseu, eixancarràssiu o eixancarràreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·car·rà·reu (5)
* Anagrames: eixarrancareu, eixarrancàreu
# eixancarràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃəŋ.kəˈras/
   * Rimes: -as

### Verb

eixancarràs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    [Jo] eixancarrés, eixancarràs o eixancarrara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    [Ell/ella/vostè] eixancarrés, eixancarràs o eixancarrara.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarrancàs
# eixancarràssiu
## Català

   * Pronúncia: /ə.ʃəŋ.kəˈra.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

eixancarràssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    [Vosaltres/vós] eixancarréssiu, eixancarrésseu, eixancarràsseu, eixancarràssiu o eixancarràreu.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarrancàssiu
# eixancarràvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəŋ.kəˈra.βəm/, balear /ə.ʃəŋ.kəˈra.vəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra.βem/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra.vem/, /e.ʃaŋ.kaˈra.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

eixancarràvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eixancarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·car·rà·vem (5)
* Anagrama: eixarrancàvem
# eixancarrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋ.kəˈra/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra/, /e.ʃaŋ.kaˈra/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: eixancarrar

### Verb

eixancarrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixancarrar.
    [Ell/ella/vostè] eixancarrà o va eixancarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xan·car·rà (4)
* Anagrames: eixarranca, eixarrancà
# eixancarràssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋ.kəˈra.səm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra.sem/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra.sem/, /e.ʃaŋ.kaˈra.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

eixancarràssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    [Nosaltres] eixancarréssim, eixancarréssem, eixancarràssem, eixancarràssim o eixancarràrem.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarrancàssem
# eixancarràsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəŋ.kəˈra.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃaŋ.kaˈra.sew/ valencià /ej.ʃaŋ.kaˈra.sew/, /e.ʃaŋ.kaˈra.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

eixancarràsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    [Vosaltres/vós] eixancarréssiu, eixancarrésseu, eixancarràsseu, eixancarràssiu o eixancarràreu.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarrancàsseu
# eixancarràssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʃəŋ.kəˈra.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

eixancarràssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixancarrar.
    [Nosaltres] eixancarréssim, eixancarréssem, eixancarràssem, eixancarràssim o eixancarràrem.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixarrancàssim
# dolens
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.lɛns/
   * Etimologia: Derivat de doleō.

### Adjectiu

dolēns m. f. n. ‎(genitiu dolentis, comparatiu dolentior, superlatiu dolentissimus)
* dolgut
* lamentable

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | dolēns | dolēns | dolentēs | dolentia |
| Vocatiu | dolēns | dolēns | dolentēs | dolentia |
| Acusatiu | dolentem | dolēns | dolentēs | dolentia |
| Genitiu | dolentis | dolentis | dolentium | dolentium |
| Datiu | dolentī | dolentī | dolentibus | dolentibus |
| Ablatiu | dolentī | dolentī | dolentibus | dolentibus |
# dolentas
## Occità

   * Pronúncia: /duˈlen.to̞s/

### Adjectiu

dolentas f. pl.
* forma plural de dolenta
# dolentia
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlɛn.tɪ.a/

### Adjectiu

dolentia
* nominatiu neutre plural de dolēns
* vocatiu neutre plural de dolēns
* acusatiu neutre plural de dolēns
# dolefully
## Anglès
### Adverbi

dolefully ‎(comparatiu more dolefully, superlatiu most dolefully)
* flèbilment
# dolentem
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlɛn.tɛm/

### Adjectiu

dolentem
* acusatiu masculí/femení singular de dolēns
# dolenti
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlɛn.tiː/

### Adjectiu

dolentī
* datiu masculí/femení/neutre singular de dolēns
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de dolēns

## Occità

   * Pronúncia: /duˈlen.ti/

### Adjectiu

dolenti m. pl.
* forma plural de dolent
# doldre's
## Català
### Verb

doldre's
* Forma pronominal de doldre.
# dolenta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈɫen.tə/ balear /doˈɫen.tə/, /duˈɫen.tə/ Occidental: /doˈɫen.ta/
   * Rimes: -enta

### Adjectiu

dolenta f. ‎(plural dolentes)
* Forma femenina de dolent.

### Interjecció

dolenta
* (esquaix) Expressió amb què l'àrbitre indica que s'ha llançat una pilota dolenta.

#### Sinònims

* mala (pilota valenciana)

#### Traduccions

* Anglès: not up $^{(en)}$
* Castellà: mala $^{(es)}$
* Francès: doublé $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·len·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (adelnot)
* Anagrama: endolat

### Vegeu també

* dolenta. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Occità

   * Pronúncia: /duˈlen.to̞/

### Adjectiu

dolenta f. ‎(plural dolentas o dolentes [aranès])
* forma femenina de dolent
# elevariva
## Català
### Verb

elevariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de elevar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de elevar.
# elevaren
## Català
### Verb

elevaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de elevar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.
# elevares
## Català
### Verb

elevares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de elevar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·va·res (4)
* Anagrama: elevar-se
# elevareu
## Català
### Verb

elevareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de elevar.
# elevaries
## Català
### Verb

elevaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·va·ri·es (5)
* Anagrama: revelaies
# elevare
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɛˈwaː.rɛ/

### Verb

ēlevāre
* infinitiu del present actiu de ēlevō
# elevarien
## Català
### Verb

elevarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·va·ri·en (5)
* Anagrama: revelaien
# elevaria
## Català
### Verb

elevaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de elevar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de elevar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·le·va·ri·a (5)
* Anagrama: revelaia
# elevariven
## Català
### Verb

elevariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de elevar.
# dotaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.təˈɾi.əm/ balear /do.təˈɾi.əm/, /du.təˈɾi.əm/ Occidental: /do.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

dotaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dotar.

#### Variants

* dotarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·rí·em (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeimort)
# dotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.təˈɾi.ən/ balear /do.təˈɾi.ən/, /du.təˈɾi.ən/ Occidental: /do.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

dotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dotar.

#### Variants

* dotariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ri·en (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeinort)
# dotaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.təˈɾi.əs/ balear /do.təˈɾi.əs/, /du.təˈɾi.əs/ Occidental: /do.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

dotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dotar.

#### Variants

* dotarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ri·es (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeiorst)
# dotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.təˈɾe/ balear /do.təˈɾe/, /du.təˈɾe/ Occidental: /do.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

dotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de dotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ré (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeort)
# dotariven
## Català
### Verb

dotariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dotar.

#### Variants

* dotarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ri·ven (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeinortv)
# dotarives
## Català
### Verb

dotarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de dotar.

#### Variants

* dotaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ri·ves (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeiorstv)
# embosquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɔs.kin/, occidental /emˈbɔs.kin/
   * Rimes: -ɔskin

### Verb

embosquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emboscar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emboscar.

#### Variants

* [1] embosquen
* [2] embosquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·quin (3)
* Heterograma de 9 lletres (beimnoqsu)
* Anagrama: bomisquen
# embosquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈke.sim/ balear /əm.bosˈke.sim/, /əm.busˈke.sim/ Occidental: /em.bosˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

embosquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboscar.

#### Variants

* embosqueguéssom, embosquéssem, emboscàssim, emboscàssem, emboscàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·qués·sim (4)
# embosqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈkɛw/ balear /əm.bosˈkəw/, /əm.busˈkɛw/ Occidental: /em.bosˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embosqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emboscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emboscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emboscar.

#### Variants

* [1] emboscau
* [2] embosquegueu
* [3] emboscau

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·queu (3)
# embosquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɔs.kis/, occidental /emˈbɔs.kis/
   * Rimes: -ɔskis

### Verb

embosquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emboscar.

#### Variants

* embosques, emboscos

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·quis (3)
* Anagrames: bomisques, boquíssem
# embosquéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.busˈke.səm/ balear /əm.bosˈke.səm/, /əm.busˈke.səm/ Occidental: /em.bosˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

embosquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emboscar.

#### Variants

* embosqueguéssom, embosquéssim, emboscàssim, emboscàssem, emboscàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·qués·sem (4)
# embosqui
## Català

   * Pronúncia: central /əmˈbɔs.ki/, occidental /emˈbɔs.ki/
   * Rimes: -ɔski

### Verb

embosqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emboscar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emboscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emboscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emboscar.

#### Variants

* [1] embosco, embosque, embosc
* [2] embosque, embosco
* [3] embosque, embosco
* [4] embosque

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bos·qui (3)
* Heterograma de 8 lletres (beimoqsu)