OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# impossible
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.puˈsib.bɫə/, /im.puˈsi.βɫə/ balear /im.poˈsib.bɫə/, /im.puˈsib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /im.poˈsib.bɫe/, /im.poˈsi.βɫe/ valencià /im.poˈsi.bɫe/
   * Rimes: -ible
   * Etimologia: Del llatí impossibilis, segle XIV.

### Adjectiu

impossible inv. ‎(plural impossibles)
* No possible.

#### Antònims

* possible

#### Relacionats

* impossibilitar
* impossibilitat
* impossiblement

#### Traduccions

* Alemany: unmöglich $^{(de)}$
* Anglès: impossible $^{(en)}$
* Castellà: imposible $^{(es)}$
* Català antic: impossible $^{(roa-oca)}$, impossíbil $^{(roa-oca)}$
* Francès: impossible $^{(fr)}$
* Italià: impossibile $^{(it)}$
* Llatí: impossibilis $^{(la)}$
* Polonès: niemożliwy $^{(pl)}$
* Portuguès: impossível $^{(pt)}$
* Turc: imkansız $^{(tr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·ble (4)
* Anagrames: empossibli, empossiblí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot

## Anglès

   * Etimologia: Del llatí impossibilis
   * Pronúncia: /ɪmˈpɒsɪbəl/ àudio (EUA)

### Adjectiu

impossible ‎(comparatiu more impossible, superlatiu most impossible)
* impossible
    to make (something) impossible ― impossibilitar (alguna cosa)

#### Antònims

* possible

#### Relacionats

* impossibility
* impossibly

#### Hipònims

* undoable

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada impossible al Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)

## Francès

   * Etimologia: Del llatí impossibilis.

### Adjectiu

impossible inv. ‎(plural impossibles)
* impossible

#### Antònims

* possible

#### Relacionats

* impossibilité
* impossiblement

#### Hipònims

* irréalisable

### Vegeu també

* Entrada «impossible» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# impossibly
## Anglès

   * Etimologia: De impossible i el sufix -ly.

### Adverbi

impossibly ‎(comparatiu more impossibly, superlatiu most impossibly)
* impossiblement
# impossibilitéssim
## Català
### Verb

impossibilitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.
# impossibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /im.posˌsi.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De impossibile i el sufix -mente.

### Adverbi

impossibilmente
* impossiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·bil·mén·te (6)
# impossible judgment
## Anglès
### Nom

impossible judgment
* (voleibol) judici impossible

### Vegeu també

* impossible judgment. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# impossibles
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pɔˈsibl/

### Adjectiu

impossibles inv. pl.
* forma plural de impossible
# impossibilitéssiu
## Català
### Verb

impossibilitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impossibilitar.
# impossibilití
## Català
### Verb

impossibilití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impossibilitar.
# impossiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.puˌsib.bɫəˈmen/, /im.puˌsi.βɫəˈmen/ balear /im.poˌsib.bɫəˈment/, /im.puˌsib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.poˌsib.bɫeˈmen/, /im.poˌsi.βɫeˈmen/ valencià /im.poˌsi.bɫeˈment/, /im.poˌsi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De impossible i el sufix -ment.

### Adverbi

impossiblement
* D’una manera impossible.

#### Traduccions

* Anglès: impossibly $^{(en)}$
* Castellà: imposiblemente $^{(es)}$
* Francès: impossiblement $^{(fr)}$
* Italià: impossibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pos·si·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# identificatesi
## Italià
### Verb

identificatesi
* participi passat femení plural de identificarsi
# identificatevi
## Italià
### Verb

identificatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de identificarsi
# identificasti
## Italià
### Verb

identificasti
* segona persona singular (tu) del passat de identificare
# identificaste
## Italià
### Verb

identificaste
* segona persona plural (voi) del passat de identificare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de identificare
# identificata
## Italià
### Verb

identificata
* participi passat femení singular de identificare
# identificate
## Italià
### Verb

identificate
* participi passat femení plural de identificare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de identificare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de identificare
# identificassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðən.ti.fiˈka.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

identificassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb identificar.
    [Tu] identifiquessis, identifiquesses, identificasses, identificassis o identificares.
# identificassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðən.ti.fiˈka.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

identificassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb identificar.
    [Ells/elles/vostès] identifiquessin, identifiquessen, identificassen, identificassin o identificaren.
# identificatasi
## Italià
### Verb

identificatasi
* participi passat femení singular de identificarsi
# incorpores
## Català
### Verb

incorpores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incorporar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporeguessa
## Català
### Verb

incorporeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporeguessen
## Català
### Verb

incorporeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporeguéssom
## Català
### Verb

incorporeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporegueu
## Català
### Verb

incorporegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporegués
## Català
### Verb

incorporegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporem
## Català
### Verb

incorporem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de incorporar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb incorporar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb incorporar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·po·rem (4)
* Anagrama: corrompien
# incorporeguesses
## Català
### Verb

incorporeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporeguéssou
## Català
### Verb

incorporeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kurˈpo.ɾən/ balear /iŋ.koɾˈpo.ɾən/, /iŋ.kurˈpo.ɾən/ Occidental: /iŋ.koɾˈpo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

incorporen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de incorporar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incorporar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incorporar.
# impremtaria
## Català
### Verb

impremtaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impremtar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impremtar.
# impremtarien
## Català
### Verb

impremtarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impremtar.
# impremtaren
## Català
### Verb

impremtaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impremtar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# impremtares
## Català
### Verb

impremtares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de impremtar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# impremtara
## Català
### Verb

impremtara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# impremtareu
## Català
### Verb

impremtareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impremtar.

### Miscel·lània

* Anagrama: permutaríem
# impremtaran
## Català
### Verb

impremtaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impremtar.
# impremtaries
## Català
### Verb

impremtaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de impremtar.
# impugniate
## Italià
### Verb

impugniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de impugnare
# impugnino
## Italià
### Verb

impugnino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de impugnare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de impugnare
# impugns
## Anglès
### Verb

impugns
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de impugn
# impugning
## Anglès
### Verb

impugning
* gerundi de impugn
# impugnis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /imˈpuŋ.nis/ Occidental: nord-occidental /imˈpuŋ.nis/, valencià /imˈpuɡ.nis/

### Verb

impugnis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    [Que tu] impugnis o impugnes; [tu] no impugnis o impugnes.
# impugnos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /imˈpuŋ.nos/

### Verb

impugnos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] impugnis o impugnes.
# impugnin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /imˈpuŋ.nin/ Occidental: nord-occidental /imˈpuŋ.nin/, valencià /imˈpuɡ.nin/

### Verb

impugnin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    [Que ells/elles/vostès] impugnin o impugnen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impugnar.
    Impugnin o impugnen [ells/elles/vostès].
# impugno
## Català

   * Pronúncia: oriental /imˈpuŋ.nu/, occidental /imˈpuŋ.no/

### Verb

impugno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impugnar.
    [Jo] impugno, impugne, impugn o impugni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    [Que jo] impugno, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] impugni o impugne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impugnar.
    [Que ell/ella/vostè] impugno, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] impugni o impugne.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \imˈpuɣ.no\
       Americà: alt /imˈpuɡ.no/, baix \imˈpuɣ.no\
   * Rimes: -uɡno

### Verb

impugno
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb impugnar

## Italià
### Verb

impugno
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de impugnare

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪm.pʊ.ŋnoː/
   * Etimologia: Del prefix im- i pugno.

### Verb

impugnō ‎(1a present$^?$), impugnās ‎(2a present), impugnāre ‎(infinitiu), impugnāvī ‎(perfet), impugnātum ‎(supí)
* atacar
* impugnar
# impugnà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.puŋˈna/ Occidental: nord-occidental /im.puŋˈna/, valencià /im.puɡˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: impugnar

### Verb

impugnà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de impugnar.
    [Ell/ella/vostè] impugnà o va impugnar.
# inhumane
## Alemany
### Adjectiu

inhumane
* forma declinada de inhuman
# inhumam
## Català
### Verb

inhumam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inhumar.
# inhumanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.nuˈma.nas/, meridional /i.nuˈma.nah/
       Americà: alt /i.nuˈma.n(a)s/, baix /i.nuˈma.nah/, austral /i.nuˈma.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

inhumanas f. pl.
* forma plural de inhumana
# inhumación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.nu.maˈθjon/, meridional \i.nu.maˈθjoŋ\
       Americà: alt /i.nu.m(a)ˈsjon/, baix \i.nu.maˈsjoŋ\, austral /i.nu.maˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

inhumación f. ‎(plural inhumaciones)
* inhumació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hu·ma·ción (4)

### Vegeu també

* inhumación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# inhumanem
## Alemany
### Adjectiu

inhumanem
* forma declinada de inhuman
# inhumaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.nu.maˈθjo.nes/, meridional /i.nu.maˈθjo.neh/
       Americà: alt /i.nu.maˈsjo.n(e)s/, baix /i.nu.maˈsjo.neh/, austral /i.nu.maˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inhumaciones f. pl.
* forma plural de inhumación
# infligiguéssem
## Català
### Verb

infligiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infligir.
# infligiran
## Català
### Verb

infligiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infligir.
# infligiguésseu
## Català
### Verb

infligiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infligir.
# infligira
## Català
### Verb

infligira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infligir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infligir.
# infligiguéveu
## Català
### Verb

infligiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infligir.
# in bilico
## Italià
### Adverbi

in bilico
* enjòlit, en precari
# in fact
## Anglès
### Adverbi

in fact ‎(no comparable)
* de fet
# in play
## Anglès
### Adjectiu

in play ‎(no comparable)
* (esports de pilota) en joc

#### Sinònims

* live

### Vegeu també

* in play. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# in advance
## Anglès
### Adverbi

in advance ‎(comparatiu more in advance, superlatiu most in advance)
* prèviament, per endavant
# in bounds
## Anglès
### Adverbi

in bounds
* (esports de pilota) dins dels límits

### Vegeu també

* in bounds. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# in duplicate
## Anglès
### Adjectiu

in duplicate ‎(no comparable)
* per duplicat, duplicadament
# in mezzo
## Italià
### Adverbi

in mezzo
* entremig
# in bocca al lupo
## Italià

   * Etimologia: Literalment «en boca del llop», per antífrasi de andare in bocca al lupo i cadere in boca al lupo.

### Interjecció

in bocca al lupo!
* (col·loquial) molta merda!, molta sort!
    Oggi hai l’esame, vero? In bocca al lupo!Tens avui l'examen, oi? Molta merda!

#### Sinònims

* in culo alla balena! (vulgar), buona fortuna!

#### Notes

Normalment es respon crepi il lupo!, o crepi! a seques.

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre bocca
# in cold blood
## Anglès
### Adverbi

in cold blood
* a sang freda
    They shot him in cold blood - El va assassinar a sang freda

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# in piedi
## Italià
### Adverbi

in piedi
* dempeus
# ideologion
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.de.o.loˈɡi.on/ àudio

### Nom

ideologion
* acusatiu de ideologio
# ideologiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.de.o.loˈɡi.ojn/ àudio

### Nom

ideologiojn
* acusatiu plural de ideologio
# ideología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðe.o.loˈxi.a\, meridional \i.ðe.o.loˈhi.a\
       Americà: alt /i.de.o.loˈxi.a/, baix \i.ðe.o.loˈhi.a\, austral \i.ðe.o.loˈxi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

ideología f. ‎(plural ideologías)
* ideologia

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·o·lo·gí·a (6)

### Vegeu també

* ideología. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ideos
## Català
### Verb

ideos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·os (3)
* Anagrames: iodes, iodés, odies, odiés, oïdes
# ideà
## Català

   * Pronúncia: /i.ðeˈa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: idear

### Verb

ideà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·à (3)
* Anagrames: adie, aide, deia
# ideovisual method
## Anglès
### Nom

ideovisual method
* mètode Decroly

#### Sinònims

* Decroly method

### Vegeu també

* ideovisual method. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ideologio
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.de.o.loˈɡi.o/

### Nom

ideologio ‎(acusatiu ideologion, plural ideologioj, plural acusatiu ideologiojn)
* ideologia
# ideologioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.de.o.loˈɡi.oj/ àudio

### Nom

ideologioj
* forma plural de ideologio
# ideology
## Anglès

   * Pronúncia: /aɪ.diˈɑl.ə.dʒi/, /ɪ.diˈɑl.ə.dʒi/

### Nom

ideology ‎(plural ideologies)
* ideologia

### Vegeu també

* ideology. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# ideologías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðe.o.loˈxi.as\, meridional \i.ðe.o.loˈhi.ah\
       Americà: alt /i.de.o.loˈxi.(a)s/, baix \i.ðe.o.loˈhi.ah\, austral \i.ðe.o.loˈxi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

ideologías f. pl.
* forma plural de ideología
# inelului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

inelului
* genitiu i datiu definit singular de inel
# ineo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪ.nɛ.oː/
   * Etimologia: De in i eō.

### Verb

ineō ‎(1a present$^?$), inīs ‎(2a present), inīre ‎(infinitiu), iniī ‎(perfet), initum ‎(supí)
* entrar, jo entro, penetrar
    inire urbemEntrar en la ciutat
* començar, iniciar
    inire magistratumComençar la magistratura.

#### Compostos i expressions

* inire viam: [1] Començar un viatge. [2] Trobar una solució a un conflicte.

#### Derivats

* initium
* initiō
* Inuus
# inelule
## Romanès
### Nom

inelule
* vocatiu singular de inel
# inelelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

inelelor
* genitiu i datiu definit plural de inel
* vocatiu plural de inel
# inept
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈɛpt/

### Adjectiu

inept ‎(comparatiu more inept, superlatiu most inept)
* inepte

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# ineffective
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix in- i effective.

### Adjectiu

ineffective ‎(comparatiu more ineffective, superlatiu most ineffective)
* ineficaç
# inel
## Romanès
### Nom

inel n. ‎(plural inele)
* anell

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | inel | inelul | (niște) | inele | inelele |
| Genitiu-datiu | (unui) | inel | inelului | (unor) | inele | inelelor |
| Vocatiu | | inelule, inele | inelule, inele | | inelelor | inelelor |
# inele
## Romanès
### Nom

inele
* forma plural de inel
* vocatiu singular de inel
# inelele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

inelele
* nominatiu i acusatiu definit plural de inel
# inelul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

inelul
* nominatiu i acusatiu definit singular de inel
# inhibiting
## Anglès
### Verb

inhibiting
* gerundi de inhibit
# inhibissis
## Català
### Verb

inhibissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.
# inhibist
## Català antic
### Verb

inhibist
* segona persona singular (tu) del passat de inhibir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de inhibir

#### Variants

* [1] inhibires
* [2] inhibíreu
# inhibitio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪˈbɪ.tɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de inhibitus.

### Nom

inhibitiō f. ‎(genitiu inhibitiōnis)
* inhibició

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | inhibitiō | inhibitiōnēs |
| Vocatiu | inhibitiō | inhibitiōnēs |
| Acusatiu | inhibitiōnem | inhibitiōnēs |
| Genitiu | inhibitiōnis | inhibitiōnum |
| Datiu | inhibitiōnī | inhibitiōnibus |
| Ablatiu | inhibitiōne | inhibitiōnibus |
# inhibited
## Anglès
### Verb

inhibited
* passat i participi de inhibit
# inhibitionem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

inhibitiōnem
* acusatiu singular de inhibitiō
# inhibitiones
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.neːs/

### Nom

inhibitiōnēs
* nominatiu plural de inhibitiō
* vocatiu plural de inhibitiō
* acusatiu plural de inhibitiō
# inhibitione
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

inhibitiōne
* ablatiu singular de inhibitiō
# inhibitioni
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.niː/

### Nom

inhibitiōnī
* datiu singular de inhibitiō
# idiosinkrazion
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.di.o.sin.kraˈzi.on/
   * Rimes: -ion

### Nom

idiosinkrazion
* acusatiu de idiosinkrazio

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·sin·kra·zi·on (7)
# idiopáticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðjoˈpa.ti.kas\, meridional \i.ðjoˈpa.ti.kah\
       Americà: alt /i.djoˈpa.ti.k(a)s/, baix \i.ðjoˈpa.ti.kah\, austral \i.ðjoˈpa.ti.kas\
   * Rimes: -atikas

### Adjectiu

idiopáticas f. pl.
* forma plural de idiopática
# idiosincràsia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ði.u.ziŋˈkɾa.zi.ə/ balear /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.ə/, /i.ði.u.ziŋˈkɾa.zi.ə/ Occidental: /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.a/
   * Rimes: -azia
   * Etimologia: Del grec antic ἰδιοσυγκρασία ‎(idiosynkrasía).

### Nom

idiosincràsia f. ‎(plural idiosincràsies)
* Els trets propis de la conducta de cadascú.
* (medicina) Disposició particular en virtut de la qual cada individu rep d'una manera que li és pròpia les influències dels diversos agents que actuen sobre els seus òrgans.

#### Sinònims

* tarannà, personalitat

#### Traduccions

* Anglès: idiosyncrasy $^{(en)}$
* Castellà: idiosincrasia $^{(es)}$
* Francès: idiosyncrasie $^{(fr)}$
* Italià: idiosincrasia $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: CARÀCTER $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·sin·crà·si·a (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# idiosinkrazio
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.di.o.sin.kraˈzi.o/
   * Rimes: -io
   * Etimologia: De l'arrel √idiosinkrazi i la desinència -o.

### Nom

idiosinkrazio ‎(acusatiu idiosinkrazion, plural idiosinkrazioj, plural acusatiu idiosinkraziojn)
* idiosincràsia

#### Relacionats

* humoro, temperamento

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·sin·kra·zi·o (7)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre idiosinkrazio
# idiosinkrazioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.di.o.sin.kraˈzi.oj/
   * Rimes: -ioj

### Nom

idiosinkrazioj
* forma plural de idiosinkrazio

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·sin·kra·zi·oj (7)
# idiopática
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðjoˈpa.ti.ka\
       Americà: alt /i.djoˈpa.t(i).ka/, baix \i.ðjoˈpa.ti.ka\
   * Rimes: -atika

### Adjectiu

idiopática f. ‎(plural idiopáticas)
* forma femenina de idiopático
# idiopático
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.ðjoˈpa.ti.ko\
       Americà: alt /i.djoˈpa.t(i).ko/, baix \i.ðjoˈpa.ti.ko\
   * Rimes: -atiko

### Adjectiu

idiopático m. ‎(femení idiopática, plural masculí idiopáticos, plural femení idiopáticas)
* idiopàtic

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·dio·pá·ti·co (5)
# idiopáticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \i.ðjoˈpa.ti.kos\, meridional \i.ðjoˈpa.ti.koh\
       Americà: alt /i.djoˈpa.ti.k(o)s/, baix \i.ðjoˈpa.ti.koh\, austral \i.ðjoˈpa.ti.kos\
   * Rimes: -atikos

### Adjectiu

idiopáticos m. pl.
* forma plural de idiopático
# idiosinkraziojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.di.o.sin.kraˈzi.ojn/
   * Rimes: -iojn

### Nom

idiosinkraziojn
* acusatiu plural de idiosinkrazio

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·sin·kra·zi·ojn (7)