OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desbancades
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bəŋˈka.ðəs/, occidental /dez.baŋˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desbancades
* Participi femení plural del verb desbancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ban·ca·des (4)
# desbancam
## Català
### Verb

desbancam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desbancar.

#### Variants

* desbanquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ban·cam (3)
# desendemoniar
## Català
### Verb

desendemoniar trans.
* Antigament, desendimoniar (treure els dimonis als endimoniats).

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·de·mo·ni·ar (6)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.sen.de.moˈnjaɾ/, meridional \de.seŋ.de.moˈnjaɾ\
       Americà: alt /d(e).sen.de.moˈnjaɾ/, baix \de.seŋ.de.moˈnjaɾ\, austral /de.sen.de.moˈnjaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix des- i endemoniar ‎(«endimoniar»).

### Verb

desendemoniar ‎(present desendemonio, passat desendemonié, futur desendemoniaré)
* desendimoniar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·de·mo·niar (5)
# desendegar-se
## Català
### Verb

desendegar-se
* Forma pronominal de desendegar.
# desendemonié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.sen.de.moˈnje/, meridional \de.seŋ.de.moˈnje\
       Americà: alt /d(e).sen.de.moˈnje/, baix \de.seŋ.de.moˈnje\, austral /de.sen.de.moˈnje/
   * Rimes: -e

### Verb

desendemonié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb desendemoniar
# desendeudar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.sen.deuˈðaɾ\, meridional \de.seŋ.deuˈðaɾ\
       Americà: alt /d(e).sen.deuˈdaɾ/, baix \de.seŋ.deuˈðaɾ\, austral \de.sen.deuˈðaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix d'inversió des- i endeudar ‎(«endeutar»).

### Verb

desendeudar ‎(present desendeudo, passat desendeudé, futur desendeudaré)
* desendeutar

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·deu·dar (4)
# desencusa
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəŋˈku.zə/, occidental /de.zeŋˈku.za/
   * Rimes: -uza

### Nom

desencusa f. ‎(plural desencuses)
* (nord-occidental, septentrional) excusa

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·cu·sa (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# desendemonio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.sen.deˈmo.njo/, meridional \de.seŋ.deˈmo.njo\
       Americà: alt /d(e).sen.deˈmo.njo/, baix \de.seŋ.deˈmo.njo\, austral /de.sen.deˈmo.njo/
   * Rimes: -onjo

### Verb

desendemonio
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb desendemoniar
# desendemoniaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.sen.de.mo.njaˈɾe/, meridional \de.seŋ.de.mo.njaˈɾe\
       Americà: alt /d(e).sen.de.mo.njaˈɾe/, baix \de.seŋ.de.mo.njaˈɾe\, austral /de.sen.de.mo.njaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desendemoniaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desendemoniar
# desbrollàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎa.ɾəm/, occidental /dez.βɾoˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desbrollàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desbrollar.
    [Nosaltres] desbrollàrem o vam/vàrem desbrollar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    Forma valenciana: [nosaltres] desbrolléssim, desbrolléssem, desbrollàssem, desbrollàssim o desbrollàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·bro·llà·rem (4)
* Anagrama: desembrollar
# desbrollo
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəzˈbɾo.ʎu/, occidental /dezˈβɾo.ʎo/

### Verb

desbrollo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desbrollar.
    [Jo] desbrollo, desbrolle, desbroll o desbrolli.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que jo] desbrollo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] desbrolli o desbrolle.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que ell/ella/vostè] desbrollo, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] desbrolli o desbrolle.
# desbrollàs
## Català

   * Pronúncia: balear /dəz.βɾoˈʎas/, /dəz.βɾuˈʎas/
   * Rimes: -as

### Verb

desbrollàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Jo] desbrollés, desbrollàs o desbrollara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Ell/ella/vostè] desbrollés, desbrollàs o desbrollara.
# desbrollàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎa.ɾəw/, occidental /dez.βɾoˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desbrollàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desbrollar.
    [Vosaltres/vós] desbrollàreu o vau/vàreu desbrollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] desbrolléssiu, desbrollésseu, desbrollàsseu, desbrollàssiu o desbrollàreu.
# desbrollàssim
## Català

   * Pronúncia: balear /dəz.βɾoˈʎa.sim/, /dəz.βɾuˈʎa.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

desbrollàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Nosaltres] desbrolléssim, desbrolléssem, desbrollàssem, desbrollàssim o desbrollàrem.
# desbrollàssiu
## Català

   * Pronúncia: /dəz.bɾuˈʎa.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

desbrollàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Vosaltres/vós] desbrolléssiu, desbrollésseu, desbrollàsseu, desbrollàssiu o desbrollàreu.
# desbrollis
## Català

   * Pronúncia: /dəzˈbɾo.ʎis/
   * Rimes: -oʎis

### Verb

desbrollis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Que tu] desbrollis o desbrolles; [tu] no desbrollis o desbrolles.
# desbrollà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.bɾuˈʎa/, occidental /dez.βɾoˈʎa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: desbrollar

### Verb

desbrollà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desbrollar.
    [Ell/ella/vostè] desbrollà o va desbrollar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brollades
# desbrollàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɾuˈʎa.səm/ balear /dəz.bɾoˈʎa.səm/, /dəz.bɾuˈʎa.səm/ Occidental: /dez.bɾoˈʎa.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

desbrollàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Nosaltres] desbrolléssim, desbrolléssem, desbrollàssem, desbrollàssim o desbrollàrem.
# desbrollàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.bɾuˈʎa.səw/ balear /dəz.bɾoˈʎa.səw/, /dəz.bɾuˈʎa.səw/ Occidental: /dez.bɾoˈʎa.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

desbrollàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desbrollar.
    [Vosaltres/vós] desbrolléssiu, desbrollésseu, desbrollàsseu, desbrollàssiu o desbrollàreu.
# desmetiléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.mə.tiˈɫe.sim/, occidental /dez.me.tiˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desmetiléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmetilar.
# desmetilí
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.mə.tiˈɫi/, occidental /dez.me.tiˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

desmetilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desmetilar.
# desmilitaritzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡zan/ balear /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡zant/, /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡zan/ valencià /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzant/, /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desmilitaritzant
* Gerundi del verb desmilitaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·zant (6)
# desmilitaritzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mi.ɫi.tə.ɾi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.d͡za.siˈons/, valencià /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

desmilitaritzacions f. pl.
* Forma plural de desmilitarització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·za·ci·ons (8)
# desmilitarització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mi.ɫi.tə.ɾi.d͡zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.d͡za.siˈo/, valencià /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De desmilitaritzar i el sufix -ció, segle XXI.

### Nom

desmilitarització f. ‎(plural desmilitaritzacions)
* Acte o efecte de desmilitaritzar.

#### Traduccions

* Castellà: desmilitarización $^{(es)}$ f.
* Francès: démilitarisation $^{(fr)}$ f.
* Grec: αποστρατιωτικοποίηση $^{(el)}$ ? ‎(apostratiotikopíissi)

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·za·ci·ó (8)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre desmilitarització
# desmilitaritzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za.ða/, valencià /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

desmilitaritzada
* Participi femení singular del verb desmilitaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·za·da (7)
# desmilitaritza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mi.ɫi.təˈɾi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.taˈɾi.d͡za/, valencià /dez.mi.ɫi.taˈɾi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

desmilitaritza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de desmilitaritzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb desmilitaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·za (6)
* Anagrama: militaritzades
# desmilitaritzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ valencià /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/, /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: desmilitaritzà
   * Etimologia: Del prefix des- i militaritzar, segle XX.

### Verb

desmilitaritzar trans.
* Reduir la condició militar en una zona.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: desmilitaritzo, desmilitaritza, desmilitaritzem

#### Traduccions

* Anglès: demilitarize $^{(en)}$
* Castellà: desmilitarizar $^{(es)}$
* Francès: démilitariser $^{(fr)}$
* Italià: smilitarizzare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# desmetiléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.mə.tiˈɫe.siw/, occidental /dez.me.tiˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desmetiléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmetilar.
# desmilitaritzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za.ðes/, valencià /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

desmilitaritzades
* Participi femení plural del verb desmilitaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·mi·li·ta·rit·za·des (7)
# deshumanitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾe/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

deshumanitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·ré (6)
# deshumanitzasses
## Català
### Verb

deshumanitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb deshumanitzar.

#### Variants

* deshumanitzessis, deshumanitzesses, deshumanitzassis, deshumanitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·zas·ses (6)
# deshumanitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾi.es/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

deshumanitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·ri·es (7)
# deshumanitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾa/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

deshumanitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·rà (6)
# deshumanitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾas/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

deshumanitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·ràs (6)
# deshumanitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

deshumanitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·rí·eu (7)
# deshumanitzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾi.em/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

deshumanitzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·rí·em (7)
# deshumanitzassin
## Català
### Verb

deshumanitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deshumanitzar.

#### Variants

* deshumanitzessin, deshumanitzessen, deshumanitzassen, deshumanitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·zas·sin (6)
# deshumanitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zu.mə.ni.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /de.zu.ma.ni.d͡zaˈɾi.en/, valencià /de.zu.ma.ni.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

deshumanitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de deshumanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·za·ri·en (7)
# deshumanitzassen
## Català
### Verb

deshumanitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deshumanitzar.

#### Variants

* deshumanitzessin, deshumanitzessen, deshumanitzassin, deshumanitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·hu·ma·nit·zas·sen (6)
# desenfadado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seɱ.faˈða.ðo\, meridional \de.seɱ.faˈða.(ð)o\
       Americà: alt \d(e).seɱ.faˈda.do\, baix \de.seŋ.faˈða.ðo\, austral \de.seɱ.faˈða.ðo\
   * Rimes: -ado
   * Etimologia: Participi de desenfadar.

### Adjectiu

desenfadado m. ‎(femení desenfadada, plural masculí desenfadados, plural femení desenfadadas)
* desenfadat (deixat d’estar enfadat)
* desimbolt, informal, despreocupat

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·fa·da·do (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre desenfadado
# desenfadant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɱ.fəˈðan/ balear /də.zəɱ.fəˈðant/, /də.zəɱ.fəˈðan/ Occidental: nord-occidental /de.zeɱ.faˈðan/ valencià /de.zeɱ.faˈðant/, /de.zeɱ.faˈðan/
   * Rimes: -ant

### Verb

desenfadant
* Gerundi del verb desenfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·dant (4)
# desenfadados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.seɱ.faˈða.ðos\, meridional \de.seɱ.faˈða.(ð)oh\
       Americà: alt \de.seɱ.faˈda.d(o)s\, baix \de.seŋ.faˈða.ðoh\, austral \de.seɱ.faˈða.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

desenfadados m. pl.
* forma plural de desenfadado

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sen·fa·da·dos (5)
# desenfadara
## Català
### Verb

desenfadara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenfadar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenfadar.

#### Variants

* [1] desenfadés, desenfadàs
* [2] desenfadés, desenfadàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·ra (5)
# desenfadaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəɱ.fə.ðəˈɾan/, occidental /de.zeɱ.fa.ðaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

desenfadaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de desenfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·ran (5)
# desenfadarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zəɱ.fə.ðəˈɾɛm/ balear /də.zəɱ.fə.ðəˈɾəm/, /də.zəɱ.fə.ðəˈɾɛm/ Occidental: /de.zeɱ.fa.ðaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desenfadarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de desenfadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·da·rem (5)
# desenfadam
## Català
### Verb

desenfadam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desenfadar.

#### Variants

* desenfadem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·fa·dam (4)
# desconvingudes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.biŋˈɡu.ðəs/ balear /dəs.koɱ.viŋˈɡu.ðəs/, /dəs.kuɱ.viŋˈɡu.ðəs/ Occidental: nord-occidental /des.kom.biŋˈɡu.ðes/ valencià /des.koɱ.viŋˈɡu.ðes/, /des.kom.biŋˈɡu.ðes/
   * Rimes: -udes

### Verb

desconvingudes
* Participi femení plural del verb desconvenir.

#### Variants

* desconvengudes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gu·des (5)
# desconvinguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.biŋˈɡɛm/ balear /dəs.koɱ.viŋˈɡəm/, /dəs.kuɱ.viŋˈɡɛm/ Occidental: nord-occidental /des.kom.biŋˈɡem/ valencià /des.koɱ.viŋˈɡem/, /des.kom.biŋˈɡem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desconvinguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb desconvenir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvenguem
* [2] desconvenguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·guem (4)
# desconvinguen
## Català
### Verb

desconvinguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desconvenir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvinguin, desconvenguin
* [2] desconvinguin, desconvenguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·guen (4)
* Anagrama: desconvenguin
# desconvinguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.biŋˈɡe.sən/ balear /dəs.koɱ.viŋˈɡe.sən/, /dəs.kuɱ.viŋˈɡe.sən/ Occidental: nord-occidental /des.kom.biŋˈɡe.sen/ valencià /des.koɱ.viŋˈɡe.sen/, /des.kom.biŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desconvinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* desconvinguessin, desconvingueren, desconvenguessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gues·sen (5)
* Anagrama: desconvenguessin
# desconvinga
## Català
### Verb

desconvinga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desconvenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desconvenir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvingui, desconvengui
* [2] desconvingui, desconvengui
* [3] desconvingui, desconvengui

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·ga (4)
# desconvinguera
## Català
### Verb

desconvinguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvingués, desconvengués
* [2] desconvingués, desconvengués

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gue·ra (5)
# desconvingueren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.biŋˈɡe.ɾən/ balear /dəs.koɱ.viŋˈɡe.ɾən/, /dəs.kuɱ.viŋˈɡe.ɾən/ Occidental: nord-occidental /des.kom.biŋˈɡe.ɾen/ valencià /des.koɱ.viŋˈɡe.ɾen/, /des.kom.biŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

desconvingueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de desconvenir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvengueren
* [2] desconvinguessin, desconvinguessen, desconvenguessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gue·ren (5)
# desconvinguda
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.biŋˈɡu.ðə/ balear /dəs.koɱ.viŋˈɡu.ðə/, /dəs.kuɱ.viŋˈɡu.ðə/ Occidental: nord-occidental /des.kom.biŋˈɡu.ða/ valencià /des.koɱ.viŋˈɡu.ða/, /des.kom.biŋˈɡu.ða/
   * Rimes: -uda

### Verb

desconvinguda
* Participi femení singular del verb desconvenir.

#### Variants

* desconvenguda

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gu·da (5)
# desconvingueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.biŋˈɡe.ɾəs/ balear /dəs.koɱ.viŋˈɡe.ɾəs/, /dəs.kuɱ.viŋˈɡe.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /des.kom.biŋˈɡe.ɾes/ valencià /des.koɱ.viŋˈɡe.ɾes/, /des.kom.biŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

desconvingueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desconvenir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* [1] desconvengueres
* [2] desconvinguessis, desconvinguesses, desconvenguessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gue·res (5)
# desconvingues
## Català
### Verb

desconvingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desconvenir.

#### Variants

* desconvinguis, desconvenguis

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·con·vin·gues (4)
* Anagrama: desconvenguis
# detestavo
## Català
### Verb

detestavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de detestar.

#### Variants

* detestàieu, detestàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·ta·vo (4)
# deteste
## Català
### Verb

deteste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de detestar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb detestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb detestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb detestar.

#### Variants

* [1] detesto, detesti, detest
* [2] detesti, detesto
* [3] detesti, detesto
* [4] detesti

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·te (3)
* Anagrama: destete
# detesteguessa
## Català
### Verb

detesteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detestessi, detestessa, detestés, detestàs, detestara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·te·gues·sa (5)
# detesteguessen
## Català
### Verb

detesteguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detestessin, detestessen, detestassin, detestassen, detestaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·te·gues·sen (5)
# detestavi
## Català
### Verb

detestavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de detestar.

#### Variants

* detestaia, detestava

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·ta·vi (4)
# detesteguesses
## Català
### Verb

detesteguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detestessis, detestesses, detestassis, detestasses, detestares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·te·gues·ses (5)
# detesteguem
## Català
### Verb

detesteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detestem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·te·guem (4)