OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# religiosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɫi.ʒiˌo.zəˈmen/ balear /rə.ɫi.ʒiˌo.zəˈment/, /rə.ɫi.ʒiˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /re.ɫi.ʒiˌo.zaˈmen/ valencià /re.ɫi.d͡ʒiˌo.zaˈment/, /re.ɫi.d͡ʒiˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De religiosa i el sufix -ment.

### Adverbi

religiosament
* D’una manera religiosa.
* escrupolosament

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: re·li·gi·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# religious education
## Anglès
### Nom

religious education ‎(incomptable)
* educació religiosa

### Vegeu també

* religious education. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# religious school
## Anglès
### Nom

religious school
* escola religiosa

### Vegeu també

* religious school. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# religious
## Anglès

   * Pronúncia: /ɹɪˈlɪdʒəs/ àudio (EUA)

### Adjectiu

religious ‎(comparatiu more religious, superlatiu most religious)
* religiós

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# régional
## Francès
### Adjectiu

régional m. ‎(femení régionale, plural masculí régionaux, plural femení régionales)
* regional
# régences
## Francès
### Nom

régences f. pl.
* forma plural de régence
# régimen
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈre.xi.men/, meridional \ˈre.hi.meŋ\
       Americà: alt /ˈre.x(i).men/, baix \ˈre.hi.meŋ\, austral /ˈre.xi.men/
   * Rimes: -eximen
   * Etimologia: Del llatí regimen.

### Nom

régimen m. ‎(plural regímenes)
* règim
    «Las normas sobre cómputo recíproco de cotizaciones entre los distintos regímenes de la Seguridad Social se contienen en las disposiciones de aplicación y desarrollo de los distintos regímenes que componen el Sistema de la Seguridad Social.» (José Fernando Martínez Septién, La jubilación: régimen jurídico y procedimiento para su cálculo, Lex Nova, 2006)Les normes sobre el compte recíproc de cotitzacions entre els diversos règims de la Seguretat Social estan continguts en les disposicions d'aplicació i dessenvolupament dels diferentes règims que componen el Sistema de la Seguretat Social.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ré·gi·men (3)
# régimen de permanencia
## Castellà
### Nom

régimen de permanencia m. ‎(plural regímenes de permanencia)
* règim de permanència

### Vegeu també

* régimen de permanencia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# régiments
## Francès
### Nom

régiments m. pl.
* forma plural de régiment
# réfugiés
## Francès
### Nom

réfugiés m. pl.
* forma plural de réfugié
# régime de permanence
## Francès
### Nom

régime de permanence m. ‎(plural régimes de permanence)
* règim de permanència

### Vegeu també

* régime de permanence. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# régimes de permanence
## Francès
### Nom

régimes de permanence m. pl.
* forma plural de régime de permanence
# régence
## Francès
### Nom

régence f. ‎(plural régences)
* regència
# régiment
## Francès
### Nom

régiment m. ‎(plural régiments)
* regiment
# ressonariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ra.su.naˈɾi.van/
   * Homòfon: ressonarívem

### Verb

ressonariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ressonar.
    [Ellos/elles] ressonariven, forma algueresa per [ells/elles] ressonarien.
# ressonarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ɾə.su.nəˈɾə/, occidental /re.so.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ressonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ressonar.
    [Ell/ella] ressonarà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·so·na·rà (4)
* Anagrama: enrosaràs
# ressonats
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.suˈnats/, occidental /re.soˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

ressonats
* Participi masculí plural del verb ressonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·so·nats (3)
* Anagrames: ensostràs, tornasses
# ressonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.suˈna.βə/ balear /rə.soˈna.və/, /rə.suˈna.və/ Occidental: /re.soˈna.βa/, /re.soˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

ressonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ressonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ressonar.
# ressonassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.suˈna.sən/ balear /rə.soˈna.sən/, /rə.suˈna.sən/ Occidental: /re.soˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

ressonassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ressonar.
    [Ells/elles] ressonessin, ressonessen, ressonassen, ressonassin o ressonaren.
# ressonat
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.suˈnat/, occidental /re.soˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

ressonat
* Participi masculí singular del verb ressonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·so·nat (3)
* Anagrames: anostres, anostrés, atrossen, enrosats, ensostra, ensostrà, entossar, nosatres, rotassen, tornessa, tossaren
# ressonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.suˈna.βən/ balear /rə.soˈna.vən/, /rə.suˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /re.soˈna.βen/, valencià /re.soˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

ressonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ressonar.
    [Ells/elles] ressonaven.
# ressoneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /re.so.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

ressoneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ressonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles] ressonessin, ressonessen, ressonassin, ressonassen o ressonaren.
# ressonassin
## Català

   * Pronúncia: /rə.suˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

ressonassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ressonar.
    [Ells/elles] ressonessin, ressonessen, ressonassen, ressonassin o ressonaren.
# ressone
## Català

   * Pronúncia: occidental /reˈsɔ.ne/
   * Rimes: -ɔne

### Verb

ressone
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ressonar.
    [Que ell/ella] ressoni o ressone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ressonar.
    Ressoni o ressone [ell/ella].

### Miscel·lània

* Síl·labes: res·so·ne (3)
* Anagrames: enroses, enrosés, oressen
# recingere
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈkɪŋ.ɡɛ.rɛ/

### Verb

recingere
* infinitiu del present actiu de recingō
# recingo
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈkɪŋ.ɡoː/
   * Etimologia: Format pel prefix re- ‎(«iteració») i el verb cingō ‎(«envoltar»).

### Verb

recingō ‎(1a present$^?$), recingis ‎(2a present), recingere ‎(infinitiu), recīnxī ‎(perfet), recīnctum ‎(supí)
* Envoltar amb un mur.
# recingis
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈkɪŋ.ɡɪs/

### Verb

recingis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de recingō
# recintes
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈsin.təs/, occidental /reˈsin.tes/
   * Rimes: -intes

### Nom

recintes m. pl.
* Forma plural de recinte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cin·tes (3)
* Anagrames: cretines, incertes, intersec, secretin
# recinto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /reˈθin.to/, meridional \reˈθiŋ.to\
       Americà: alt /r(e)ˈsin.to/, baix \reˈsiŋ.to\, austral /reˈsin.to/
   * Rimes: -into

### Nom

recinto m. ‎(plural recintos)
* (arquitectura) recinte

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cin·to (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceinort)

### Vegeu també

* recinto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Italià

   * Pronúncia: /reˈt͡ʃin.to/
   * Etimologia: Del llatí recinctus.

### Nom

recinto m. ‎(plural recinti)
* recinte

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cìn·to (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceinort)
# recidiví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.si.ðiˈβi/, balear /rə.si.ðiˈvi/ Occidental: nord-occidental /re.si.ðiˈβi/ valencià /re.si.ðiˈvi/, /re.si.ðiˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

recidiví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de recidivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ci·di·ví (4)
# recinctum
## Llatí

   * Pronúncia: /rɛˈkiːŋk.tʊm/

### Verb

recīnctum
* supí acusatiu de recingō
# recinti
## Italià

   * Pronúncia: /reˈt͡ʃin.ti/

### Nom

recinti m. pl.
* forma plural de recinto
# recinte
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈsin.tə/, occidental /reˈsin.te/
   * Etimologia: Potser de l'italià recinto, del llatí recinctus, participi de recingō.

### Nom

recinte m. ‎(plural recintes)
* Espai gran tancat.

#### Sinònims

* edifici

#### Traduccions

* Anglès: enclosure $^{(en)}$
* Castellà: recinto $^{(es)}$
* Francès: enceinte $^{(fr)}$
* Italià: recinto $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cin·te (3)
* Anagrames: creient, Terenci

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# romaníeu
## Català
### Verb

romaníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.
# romanívom
## Català
### Verb

romanívom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ní·vom (4)
* Anagrama: minoràvom
# romanís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.məˈnis/ balear /ro.məˈnis/, /ru.məˈnis/ Occidental: /ro.maˈnis/
   * Rimes: -is

### Adjectiu

romanís inv. pl.
* Forma plural de romaní.

### Nom

romanís m. f. pl.
* Forma plural de romaní.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·nís (3)
* Heterograma de 7 lletres (aimnors)
* Anagrames: marinos, minoràs, somniar
# romanívou
## Català
### Verb

romanívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.
# romaní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.məˈni/ balear /ro.məˈni/, /ru.məˈni/ Occidental: /ro.maˈni/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: [1] Del llatí ros marīnus, segle XIV.
   * Etimologia: [2] Del romaní rromani ćhib ‎(«llengua gitana»), femení de l’adjectiu rromano ‎(«gitano»). Compareu amb el caló català romanó ‎(«romaní»).

### Nom

romaní m. ‎(plural romanins)
* (botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).

#### Sinònims

* romer (occidental), romanill (dialectal), romanyí (dialectal), romeret (antic)

#### Traduccions

* Alemany: Rosmarin $^{(de)}$ m.
* Anglès: rosemary $^{(en)}$
* Armeni: հազրեվարդ $^{(hy)}$ ‎(hazrevard)
* Basc: erromero $^{(eu)}$
* Búlgar: розмари́н $^{(bg)}$ m. ‎(rozmarín)
* Castellà: romero $^{(es)}$
* Danès: rosmarin $^{(da)}$ c.
* Eslovac: rozmarín $^{(sk)}$ m.
* Esperanto: rosmareno $^{(eo)}$
* Finès: rosmariini $^{(fi)}$
* Francès: romarin $^{(fr)}$
* Friülà: osmarìn $^{(fur)}$ m.
* Gallec: romeu $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: rhos Mair $^{(cy)}$ m.
* Grec: δενδρολίβανο $^{(el)}$ n. ‎(dendrolívano)
* Grec antic: δενδρολίβανον $^{(grc)}$ n. ‎(dendrolíbanon)
* Hebreu: רוזמרין‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: rozmaring $^{(hu)}$
* Indonesi: rosemary $^{(id)}$
* Irlandès: marós $^{(ga)}$ m.
* Italià: rosmarino $^{(it)}$ m., ramerino $^{(it)}$ m.
* Llatí: ros marinus $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Rousemaräin $^{(lb)}$ m.
* Neerlandès: rozemarijn $^{(nl)}$ m.
* Noruec: rosmarin $^{(no)}$ m.
* Occità: romanin $^{(oc)}$ m.
* Persa: رزماری‎ $^{(fa)}$
* Polonès: rozmaryn $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: alecrim $^{(pt)}$
* Romanès: rozmarin $^{(ro)}$ m.
* Rus: розмари́н $^{(ru)}$ m. ‎(rozmarín)
* Sard: romasinu $^{(sc)}$
* Sicilià: rosamarina $^{(scn)}$ f.
* Suec: rosmarin $^{(sv)}$ c.
* Txec: rozmarýn $^{(cs)}$ m.
* Való: rômarin $^{(wa)}$
* Vènet: rosmarin $^{(vec)}$
* Xinès: 迷迭香 $^{(zh)}$ ‎(mídiéxiāng)

### Nom

romaní m. ‎(només en singular)
* Llengua de la branca indoària de les llengües indoiràniques parlada pels gitanos.

#### Sinònims

* gitano, romanó

#### Traduccions

* Anglès: Romani $^{(en)}$
* Basc: ijitoera $^{(eu)}$
* Castellà: romaní $^{(es)}$
* Francès: romani $^{(fr)}$
* Gallec: romaní $^{(gl)}$
* Occità: romaní $^{(oc)}$
* Portuguès: romani $^{(pt)}$

### Nom

romaní m. f. ‎(plural romanís)
* gitano

### Adjectiu

romaní inv. ‎(plural romanís)
* Relatiu a la llengua dels gitanos.

#### Traduccions

* Anglès: Romani $^{(en)}$
* Castellà: romaní $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimnor)
* Anagrames: aromin, marino, Marion, minora, minorà, orinam

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Termcat
# romarin
## Francès

   * Pronúncia: /ʁɔ.maˈʁɛ̃/

### Nom

romarin m. ‎(plural romarins)
* (botànica) romaní
# romanívem
## Català
### Verb

romanívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ní·vem (4)
* Anagrama: minoràvem
# romaníveu
## Català
### Verb

romaníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ní·veu (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeimnoruv)
* Anagrama: minoràveu
# salliríeu
## Català
### Verb

salliríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sallir.
# sallissi
## Català
### Verb

sallissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb sallir.
# sallissin
## Català
### Verb

sallissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb sallir.
# sallissis
## Català
### Verb

sallissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb sallir.
# salleres
## Català
### Verb

salleres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de sàller.
# sallereu
## Català
### Verb

sallereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de sàller.
# salleríeu
## Català
### Verb

salleríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de sàller.
# ruquejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kəˈʒa.βən/ balear /ru.kəˈd͡ʒa.vən/, /ru.kəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /ru.keˈʒa.βen/ valencià /ru.keˈd͡ʒa.ven/, /ru.keˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

ruquejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ruquejar.
# ruquejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kəˈʒa.βəs/ balear /ru.kəˈd͡ʒa.vəs/, /ru.kəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ru.keˈʒa.βes/ valencià /ru.keˈd͡ʒa.ves/, /ru.keˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

ruquejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ruquejar.
# ruquejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kəˈʒa.βə/ balear /ru.kəˈd͡ʒa.və/, /ru.kəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ru.keˈʒa.βa/ valencià /ru.keˈd͡ʒa.va/, /ru.keˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

ruquejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ruquejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ruquejar.
# ruquejo
## Català
### Verb

ruquejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ruquejar.

#### Variants

* ruquege, ruquegi, ruqueig
# ruquejau
## Català
### Verb

ruquejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ruquejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ruquejar.

#### Variants

* [1] ruquegeu
* [2] ruquegeu
# ruquejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kəˈʒa/ balear /ru.kəˈd͡ʒa/, /ru.kəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ru.keˈʒa/, valencià /ru.keˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

ruquejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ruquejar.
# ruquejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kəˈʒa.ɾəm/ balear /ru.kəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ru.kəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ru.keˈʒa.ɾem/, valencià /ru.keˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ruquejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ruquejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ruquejar.

#### Variants

* [2] ruquegéssim, ruquegéssem, ruquejàssim, ruquejàssem
# ruquejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kəˈʒa.ɾəw/ balear /ru.kəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ru.kəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ru.keˈʒa.ɾew/, valencià /ru.keˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ruquejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ruquejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ruquejar.

#### Variants

* [2] ruquegéssiu, ruquegésseu, ruquejàssiu, ruquejàsseu
# sanctuaries
## Anglès
### Nom

sanctuaries
* forma plural de sanctuary
# sanctum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsaːŋk.tʊm/

### Adjectiu

sānctum
* nominatiu neutre singular de sānctus
* vocatiu neutre singular de sānctus
* acusatiu masculí singular de sānctus
* acusatiu neutre singular de sānctus

### Verb

sānctum
* supí acusatiu de sanciō
# sanctus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsaːŋk.tʊs/
   * Etimologia: De sanciō.

### Adjectiu

sānctus m., sāncta f., sānctum n. ‎(comparatiu sānctior, superlatiu sānctissimus)
* sagrat
* diví
* inviolable

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | sānctus | sāncta | sānctum | sānctī | sānctae | sāncta |
| Vocatiu | sāncte | sāncta | sānctum | sānctī | sānctae | sāncta |
| Acusatiu | sānctum | sānctam | sānctum | sānctōs | sānctās | sāncta |
| Genitiu | sānctī | sānctae | sānctī | sānctōrum | sānctārum | sānctōrum |
| Datiu | sānctō | sānctae | sānctō | sānctīs | sānctīs | sānctīs |
| Ablatiu | sānctō | sānctā | sānctō | sānctīs | sānctīs | sānctīs |

#### Derivats

* sacer, pius, castus
* caelestis, divus
* sacratus, sanctimonialis

### Nom

sānctus m. ‎(genitiu sānctī)
* sant

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | sānctus | sānctī |
| Vocatiu | sāncte | sānctī |
| Acusatiu | sānctum | sānctōs |
| Genitiu | sānctī | sānctōrum |
| Datiu | sānctō | sānctīs |
| Ablatiu | sānctō | sānctīs |

#### Sinònims

* beatus
# sand
## Anglès

   * Pronúncia: /sænd/ àudio (EUA)

### Nom

sand ‎(normalment incomptable, plural sands)
* arena, sorra

#### Relacionats

| Granulometria ISO 14688 | < 0,002 mm | 0,002 - 0,02 mm | 0,02 - 0,2 mm | 0,2 - 2 mm | 2 - 20 mm | 20 - 200 mm | > 200 mm |
| Granulometria ISO 14688 | clay | silt | fine sand | coarse sand | gravel | cobble | boulder |
# sand irons
## Anglès
### Nom

sand irons
* forma plural de sand iron
# sancto
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsaːŋk.toː/

### Adjectiu

sānctō
* datiu masculí singular de sānctus
* datiu neutre singular de sānctus
* ablatiu masculí singular de sānctus
* ablatiu neutre singular de sānctus
# sanctorum
## Llatí

   * Pronúncia: /saːŋkˈtoː.rʊm/

### Adjectiu

sānctōrum
* genitiu masculí plural de sānctus
* genitiu neutre plural de sānctus
# sanctos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈsaːŋk.toːs/

### Adjectiu

sānctōs
* acusatiu masculí plural de sānctus
# sanctuary
## Anglès
### Nom

sanctuary ‎(plural sanctuaries)
* (arquitectura) santuari

### Vegeu també

* sanctuary. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# sand iron
## Anglès
### Nom

sand iron ‎(plural sand irons)
* (golf, anglicisme) wedge d'arena

#### Sinònims

* sand wedge

### Vegeu també

* sand iron. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# reelaborat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ɫə.βuˈɾat/ balear /rə.ə.ɫə.boˈɾat/, /rə.ə.ɫə.buˈɾat/ Occidental: /re.e.ɫa.boˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

reelaborat
* Participi masculí singular del verb reelaborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·rat (5)
# reelaboraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ɫə.βuˈɾa.βən/ balear /rə.ə.ɫə.boˈɾa.vən/, /rə.ə.ɫə.buˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /re.e.ɫa.βoˈɾa.βen/ valencià /re.e.ɫa.boˈɾa.ven/, /re.e.ɫa.βoˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

reelaboraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reelaborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·ra·ven (6)
# reelabores
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ɫəˈβo.ɾəs/, occidental /re.e.ɫaˈbo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

reelabores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de reelaborar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reelaborar.

#### Variants

* [2] reelaboris

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·res (5)
# reelaborava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ɫə.βuˈɾa.βə/ balear /rə.ə.ɫə.boˈɾa.və/, /rə.ə.ɫə.buˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /re.e.ɫa.βoˈɾa.βa/ valencià /re.e.ɫa.boˈɾa.va/, /re.e.ɫa.βoˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

reelaborava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reelaborar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reelaborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·ra·va (6)
# reelaboraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ɫə.βuˈɾa.βəs/ balear /rə.ə.ɫə.boˈɾa.vəs/, /rə.ə.ɫə.buˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /re.e.ɫa.βoˈɾa.βes/ valencià /re.e.ɫa.boˈɾa.ves/, /re.e.ɫa.βoˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

reelaboraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reelaborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·ra·ves (6)
# reelabore
## Català
### Verb

reelabore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reelaborar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reelaborar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reelaborar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reelaborar.

#### Variants

* [1] reelaboro, reelabori, reelabor
* [2] reelabori
* [3] reelabori
* [4] reelabori

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·re (5)
# reelaboren
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ə.ɫəˈβo.ɾən/, occidental /re.e.ɫaˈbo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

reelaboren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de reelaborar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reelaborar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb reelaborar.

#### Variants

* [2] reelaborin
* [3] reelaborin

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·ren (5)
# reelaborem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ɫə.βuˈɾɛm/ balear /rə.ə.ɫə.boˈɾəm/, /rə.ə.ɫə.buˈɾɛm/ Occidental: /re.e.ɫa.boˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

reelaborem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de reelaborar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb reelaborar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb reelaborar.

#### Variants

* [1] reelaboram

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·rem (5)
# reelaborats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ə.ɫə.βuˈɾats/ balear /rə.ə.ɫə.boˈɾats/, /rə.ə.ɫə.buˈɾats/ Occidental: /re.e.ɫa.boˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

reelaborats
* Participi masculí plural del verb reelaborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·e·la·bo·rats (5)