OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# altercàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.terˈka.jew/

### Verb

altercàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] altercàveu.
# altercàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈka.ɾəm/, occidental /aɫ.teɾˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

altercàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de altercar.
    [Nosaltres] altercàrem o vam/vàrem altercar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    Forma valenciana: [nosaltres] alterquéssim, alterquéssem, altercàssem, altercàssim o altercàrem.
# altercor
## Llatí

   * Pronúncia: /aɫˈtɛr.kɔr/
   * Etimologia: Derivat de alter ‎(«l'altre entre dos, amb el sentit de "parlar alternativament"»)

### Verb

altercor ‎(present$^?$), altercārī ‎(infinitiu), altercātus sum ‎(perfet); deponent
* altercar, debatre
# altercos
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫˈteɾ.kos/

### Verb

altercos
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] alterquis o alterques.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·cos (3)
* Heterograma de 8 lletres (acelorst)
* Anagrames: calostre, carlotes, esclator, escoltar, escrotal, rascletó, trascole
# altercàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈka.ɾəw/, occidental /aɫ.teɾˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

altercàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de altercar.
    [Vosaltres/vós] altercàreu o vau/vàreu altercar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] alterquéssiu, alterquésseu, altercàsseu, altercàssiu o altercàreu.
# altercàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈkas/, occidental /aɫ.teɾˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

altercàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    [Jo] alterqués, altercàs o altercara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb altercar.
    [Ell/ella/vostè] alterqués, altercàs o altercara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·càs (3)
* Anagrames: esclatar, lacerats, lactares, rascleta, recalats
# alterchino
## Italià
### Verb

alterchino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de altercare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de altercare
# alterco
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈter.ku/, occidental /aɫˈteɾ.ko/

### Verb

alterco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altercar.
    [Jo] alterco, alterque, alterc o alterqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que jo] alterco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] alterqui o alterque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb altercar.
    [Que ell/ella/vostè] alterco, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] alterqui o alterque.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·co (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelort)
* Anagrames: coralet, lectora, tròclea

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /alˈteɾ.ko/
       Americà: alt /alˈteɾ.k(o)/, baix /alˈteɾ.ko/
   * Rimes: -eɾko

### Verb

alterco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb altercar

## Italià
### Verb

alterco
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de altercare
# amoneste
## Català
### Verb

amoneste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amonestar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amonestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amonestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amonestar.
# ansimato
## Italià
### Verb

ansimato m. ‎(femení ansimata, plural masculí ansimati, plural femení ansimate)
* participi passat masculí singular de ansimare
# ansimavamo
## Italià
### Verb

ansimavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de ansimare
# ansimate
## Italià
### Verb

ansimate
* participi passat femení plural de ansimare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de ansimare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de ansimare
# ansimavano
## Italià
### Verb

ansimavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de ansimare
# ansimaste
## Italià
### Verb

ansimaste
* segona persona plural (voi) del passat de ansimare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ansimare
# ansimata
## Italià
### Verb

ansimata
* participi passat femení singular de ansimare
# ansimava
## Italià
### Verb

ansimava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de ansimare
# ansimasti
## Italià
### Verb

ansimasti
* segona persona singular (tu) del passat de ansimare
# ansimati
## Italià
### Verb

ansimati
* participi passat masculí plural de ansimare
# ansimavate
## Italià
### Verb

ansimavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de ansimare
# ampré
## Castellà

   * Pronúncia: /amˈpɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ampré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb amprar
# amptenaar
## Afrikaans

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del neerlandès ambtenaar.

### Nom

amptenaar ‎(plural amptenaars o amptenare)
* funcionari
# amprés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾes/, occidental /amˈpɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

amprés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·prés (2)
* Heterograma de 6 lletres (aemprs)
* Anagrames: ampers, asprem, empràs, premsa, premsà, rampes, Samper
# anciano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /anˈθja.no/, meridional \aŋˈθja.no\
       Americà: alt /anˈsja.no/, baix \aŋˈsja.no\, austral /anˈsja.no/
   * Rimes: -ano

### Adjectiu

anciano m. ‎(femení anciana, plural masculí ancianos, plural femení ancianas)
* ancià

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·cia·no (3)
# anchovas de banco
## Castellà
### Nom

anchovas de banco f. pl.
* forma plural de anchova de banco
# ancianas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /anˈθja.nas/, meridional \aŋˈθja.nah\
       Americà: alt /anˈsja.n(a)s/, baix \aŋˈsja.nah\, austral /anˈsja.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

ancianas f. pl.
* forma plural de anciana

## Occità

   * Pronúncia: /anˈsja.no̞s/

### Adjectiu

ancianas f. pl.
* forma plural de anciana
# ancian
## Occità

   * Pronúncia: /anˈsja/ àudio

### Adjectiu

ancian m. ‎(femení anciana, plural masculí ancians o anciani [aranès], plural femení ancianas o ancianes [aranès])
* antic

#### Variants

* antic
# anciani
## Occità

   * Pronúncia: /anˈsja.ni/

### Adjectiu

anciani m. pl.
* forma plural de ancian
# anchova de banco
## Castellà
### Nom

anchova de banco f. ‎(plural anchovas de banco)
* tallahams

### Vegeu també

* anchova de banco. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anchovas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \anˈt͡ʃo.βas\, meridional \aŋˈt͡ʃo.βah\
       Americà: alt /anˈt͡ʃo.b(a)s/, baix \aŋˈt͡ʃo.βah\, austral \anˈt͡ʃo.βas\
   * Rimes: -obas

### Nom

anchovas m. pl.
* forma plural de anchova
# amartàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈta.ɾəm/, occidental /a.maɾˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amartàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amartar.
# amartàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈta.ɾəw/, occidental /a.maɾˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amartàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amartar.
# amartésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.səw/, occidental /a.maɾˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amartésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.

#### Variants

* amartéssiu
# amartés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈtes/, occidental /a.maɾˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

amartés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amerats, matares, matarés, tramesa
# amartéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.sim/, occidental /a.maɾˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amartéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.

#### Variants

* amartéssem
# amarto
## Català
### Verb

amarto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amartar.

#### Variants

* amarti

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·to (3)
* Anagrames: amorta, amortà, amotar, aromat, marató, mataró, Mataró, tomarà
# amartéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈte.səm/, occidental /a.maɾˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amartéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amartar.

#### Variants

* amartéssim
# amartà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mərˈta/, occidental /a.maɾˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

amartà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amartar.

### Miscel·lània

* Anagrames: amarat, matara, matarà
# amartàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mərˈta.βəw/, balear /ə.məɾˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.marˈta.βew/ valencià /a.maɾˈta.vew/, /a.maɾˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amartàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amartar.
# antitezoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /an.tiˈte.zoj/

### Nom

antitezoj
* forma plural de antitezo
# antitetico
## Italià

   * Pronúncia: /an.tiˈtɛː.ti.ko/

### Adjectiu

antitetico m. ‎(femení antitetica, plural masculí antitetici, plural femení antitetiche)
* antitètic

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·tè·ti·co (5)
# antitezojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /an.tiˈte.zojn/

### Nom

antitezojn
* acusatiu plural de antitezo
# antitetica
## Italià

   * Pronúncia: /an.tiˈtɛː.ti.ka/

### Adjectiu

antitetica f. ‎(plural antitetiche)
* forma femenina de antitetico
# antitezo
## Esperanto

   * Pronúncia: /an.tiˈte.zo/
   * Àudio: França

### Nom

antitezo ‎(acusatiu antitezon, plural antitezoj, plural acusatiu antitezojn)
* antítesi
# antitezon
## Esperanto

   * Pronúncia: /an.tiˈte.zon/

### Nom

antitezon
* acusatiu de antitezo
# antithetically
## Anglès

   * Etimologia: De antithetic i el sufix -ally.

### Adverbi

antithetically ‎(comparatiu more antithetically, superlatiu most antithetically)
* antitèticament
# antiteticamente
## Italià

   * Pronúncia: /an.tiˌtɛ.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De antitetico i el sufix -mente.

### Adverbi

antiteticamente
* antitèticament

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·te·ti·ca·mén·te (7)
# antitetici
## Italià

   * Pronúncia: /an.tiˈtɛː.ti.t͡ʃi/

### Adjectiu

antitetici m. pl.
* forma plural de antitetico
# antitetiche
## Italià

   * Pronúncia: /an.tiˈtɛː.ti.ke/

### Adjectiu

antitetiche f. pl.
* forma plural de antitetica
# anellàssim
## Català
### Verb

anellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nəˈʎa.βəw/, balear /ə.nəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.neˈʎa.βew/ valencià /a.neˈʎa.vew/, /a.neˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anellar.
# anellàssem
## Català
### Verb

anellàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈʎa.ɾəw/, occidental /a.neˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

anellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de anellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellàssiu
## Català
### Verb

anellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellàsseu
## Català
### Verb

anellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈʎes/, occidental /a.neˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

anellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈʎa.ɾəm/, occidental /a.neˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

anellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de anellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anellar.
# anticoagulante
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.ti.ko.a.ɣuˈlan.te\, meridional \aŋ.ti.ko.a.ɣuˈlaŋ.te\
       Americà: alt /an.t(i).ko.a.ɡuˈlan.te/, baix \aŋ.ti.ko.a.ɣuˈlaŋ.te\, austral \an.ti.ko.a.ɣuˈlan.te\
   * Rimes: -ante
   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulante.

### Adjectiu

anticoagulante inv. ‎(plural anticoagulantes)
* anticoagulant

### Nom

anticoagulante m. ‎(plural anticoagulantes)
* anticoagulant

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·lan·te (7)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre anticoagulante

## Francès
### Adjectiu

anticoagulante f. ‎(plural anticoagulantes)
* forma femenina de anticoagulant

## Gallec

   * Pronúncia: /antiko̯aɣuˈlante̝/
   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulante.

### Adjectiu

anticoagulante inv. ‎(plural anticoagulantes)
* anticoagulant

### Nom

anticoagulante m. ‎(plural anticoagulantes)
* anticoagulant

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·lan·te (7)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre anticoagulante
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Estraviz sobre anticoagulante

## Italià

   * Pronúncia: /an.ti.ko.a.ɡuˈlan.te/
   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulante, segle XX.

### Adjectiu

anticoagulante inv. ‎(plural anticoagulanti)
* anticoagulant

### Nom

anticoagulante m. ‎(plural anticoagulanti)
* anticoagulant

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·làn·te (7)

## Portuguès

   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulante.

### Adjectiu

anticoagulante inv. ‎(plural anticoagulantes)
* anticoagulant

### Nom

anticoagulante m. ‎(plural anticoagulantes)
* anticoagulant
# anticoagulanti
## Italià

   * Pronúncia: /an.ti.ko.a.ɡuˈlan.ti/

### Adjectiu

anticoagulanti inv. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Nom

anticoagulanti m. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·làn·ti (7)
# anticoagulants
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫans/ balear /ˌan.ti.ko.ə.ɣuˈɫans/, /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫans/ Occidental: /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

anticoagulants inv. pl.
* Forma plural de anticoagulant.

### Nom

anticoagulants m. pl.
* Forma plural de anticoagulant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·lants (6)

## Anglès
### Nom

anticoagulants
* forma plural de anticoagulant

## Francès
### Adjectiu

anticoagulants m. pl.
* forma plural de anticoagulant

### Nom

anticoagulants m. pl.
* forma plural de anticoagulant
# antico
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈtiː.koː/

### Adjectiu

antīcō
* datiu masculí singular de antīcus
* datiu neutre singular de antīcus
* ablatiu masculí singular de antīcus
* ablatiu neutre singular de antīcus
# anticoagulant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫan/ balear /ˌan.ti.ko.ə.ɣuˈɫant/, /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫan/ Occidental: nord-occidental /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫan/ valencià /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫant/, /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫan/
   * Rimes: -ant
   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulant.

### Adjectiu

anticoagulant inv. ‎(plural anticoagulants)
* Que impedeix o dificulta la coagulació.

#### Traduccions

* Anglès: anticoagulant $^{(en)}$
* Castellà: anticoagulante $^{(es)}$
* Esperanto: antikoagulanta $^{(eo)}$
* Francès: anticoagulant $^{(fr)}$
* Gallec: anticoagulante $^{(gl)}$
* Italià: anticoagulante $^{(it)}$
* Portuguès: anticoagulante $^{(pt)}$

### Nom

anticoagulant m. ‎(plural anticoagulants)
* Fàrmac que impedeix o dificulta la coagulació.

#### Traduccions

* Anglès: anticoagulant $^{(en)}$
* Castellà: anticoagulante $^{(es)}$ m.
* Esperanto: antikoagulanto $^{(eo)}$
* Francès: anticoagulant $^{(fr)}$ m.
* Gallec: anticoagulante $^{(gl)}$ m.
* Italià: anticoagulante $^{(it)}$ m.
* Portuguès: anticoagulante $^{(pt)}$ m.
* Romanès: anticoagulant $^{(ro)}$ m.

### Verb

anticoagulant
* Gerundi del verb anticoagular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·lant (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Termcat

## Anglès

   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulant.

### Adjectiu

anticoagulant ‎(no comparable)
* anticoagulant

### Nom

anticoagulant ‎(plural anticoagulants)
* anticoagulant

### Vegeu també

* anticoagulant. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].

## Francès

   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulant.

### Adjectiu

anticoagulant m. ‎(femení anticoagulante, plural masculí anticoagulants, plural femení anticoagulantes)
* anticoagulant

### Nom

anticoagulant m. ‎(plural anticoagulants)
* anticoagulant
# anticoagulantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.ti.ko.a.ɣuˈlan.tes\, meridional \aŋ.ti.ko.a.ɣuˈlaŋ.teh\
       Americà: alt /an.ti.ko.a.ɡuˈlan.t(e)s/, baix \aŋ.ti.ko.a.ɣuˈlaŋ.teh\, austral \an.ti.ko.a.ɣuˈlan.tes\
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

anticoagulantes inv. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Nom

anticoagulantes m. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·lan·tes (7)

## Francès
### Adjectiu

anticoagulantes f. pl.
* forma plural de anticoagulante

## Gallec

   * Pronúncia: /antiko̯aɣuˈlante̝s/

### Adjectiu

anticoagulantes inv. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Nom

anticoagulantes m. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·lan·tes (7)

## Portuguès
### Adjectiu

anticoagulantes inv. pl.
* forma plural de anticoagulante

### Nom

anticoagulantes m. pl.
* forma plural de anticoagulante
# anticolinèrgic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌan.ti.ku.ɫiˈnɛr.ʒik/ balear /ˌan.ti.ko.ɫiˈnɛɾ.ʒik/, /ˌan.ti.ku.ɫiˈnɛr.ʒik/ Occidental: /ˌan.ti.ko.ɫiˈnɛɾ.d͡ʒik/
   * Etimologia: Del prefix anti- i colinèrgic.

### Adjectiu

anticolinèrgic m. ‎(femení anticolinèrgica, plural masculí anticolinèrgics, plural femení anticolinèrgiques)
* Antagonista de l'acció fisiològica de l'acetilcolina.

#### Traduccions

* Anglès: anticholinergic $^{(en)}$
* Castellà: anticolinérgico $^{(es)}$
* Portuguès: anticolinérgico $^{(pt)}$

### Nom

anticolinèrgic f. ‎(plural anticolinèrgics)
* Fàrmac que inhibeix l'acció fisiològica de l'acetilcolina.
    «La histamina i els altres estimulants de la secreció gàstrica, l'atropina i els seus similars, i la vaguectomia bilateral, no tenen cap acció sobre l'excreció del pepsinogen urinari, malgrat que els anticolinèrgics i la vaguectomia bilateral redueixen notablement la secreció gàstrica de pepsina.»

#### Traduccions

* Anglès: anticholinergic $^{(en)}$
* Castellà: anticolinérgico $^{(es)}$ m.
* Francès: anticholinergique $^{(fr)}$
* Portuguès: anticolinérgico $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·li·nèr·gic (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC, Optimot
* ↑ Societat Catalana de Biologia, Enzims, Institut d'Estudis Catalans, 1971, pàgina 56
# anticlockwise
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌæntiˈklɒk.waɪz/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Del prefix anti- i clockwise.

### Adjectiu

anticlockwise ‎(no comparable)
* (Austràlia, Nova Zelanda, RU) En sentit contrari a les agulles del rellotge.

#### Sinònims

* counterclockwise (EUA)

### Adverbi

anticlockwise ‎(no comparable)
* (Austràlia, Nova Zelanda, RU) De manera contrària al sentit de les agulles del rellotge.

#### Sinònims

* counterclockwise (EUA)

#### Antònims

* clockwise
# anticoagulación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \an.ti.ko.a.ɣu.laˈθjon\, meridional \aŋ.ti.ko.a.ɣu.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /an.t(i).ko.a.ɡu.laˈsjon/, baix \aŋ.ti.ko.a.ɣu.laˈsjoŋ\, austral \an.ti.ko.a.ɣu.laˈsjon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del prefix anti- i coagulación.

### Nom

anticoagulación f. ‎(només en singular)
* anticoagulació

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ti·co·a·gu·la·ción (7)
# ambicionasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.səs/ balear /əm.bi.si.oˈna.səs/, /əm.bi.si.uˈna.səs/ Occidental: /am.bi.si.oˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

ambicionasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Tu] ambicionessis, ambicionesses, ambicionasses, ambicionassis o ambicionares.
# ambicionava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.βə/ balear /əm.bi.si.oˈna.və/, /əm.bi.si.uˈna.və/ Occidental: /am.bi.si.oˈna.βa/, /am.bi.si.oˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

ambicionava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ambicionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ambicionar.
# ambicionaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.βən/ balear /əm.bi.si.oˈna.vən/, /əm.bi.si.uˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /am.bi.si.oˈna.βen/, valencià /am.bi.si.oˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

ambicionaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ambicionar.
# ambicione
## Català

   * Pronúncia: occidental /am.bi.siˈo.ne/

### Verb

ambicione
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ambicionar.
    Forma valenciana: [jo] ambiciono, ambicione, ambicion o ambicioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que jo] ambicioni o ambicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Que ell/ella/vostè] ambicioni o ambicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ambicionar.
    Ambicioni o ambicione [ell/ella/vostè].
# ambicionau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /əm.bi.si.oˈnaw/, /əm.bi.si.uˈnaw/ alguerès /am.bi.si.uˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

ambicionau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ambicionar.
    [Vosaltres/vós] ambicioneu o ambicionau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ambicionar.
    Ambicioneu o ambicionau [vosaltres/vós].
# ambicionaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bi.si.uˈna.βəs/ balear /əm.bi.si.oˈna.vəs/, /əm.bi.si.uˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /am.bi.si.oˈna.βes/, valencià /am.bi.si.oˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

ambicionaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ambicionar.
# ambicionassis
## Català

   * Pronúncia: balear /əm.bi.si.oˈna.sis/, /əm.bi.si.uˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

ambicionassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Tu] ambicionessis, ambicionesses, ambicionasses, ambicionassis o ambicionares.
# ambicionassin
## Català

   * Pronúncia: balear /əm.bi.si.oˈna.sin/, /əm.bi.si.uˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

ambicionassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ambicionar.
    [Ells/elles/vostès] ambicionessin, ambicionessen, ambicionassen, ambicionassin o ambicionaren.