OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# condia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈdi.ə/ balear /konˈdi.ə/, /kunˈdi.ə/ Occidental: /konˈdi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

condia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de condir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de condir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·di·a (3)
* Heterograma de 6 lletres (acdino)
* Anagrama: Codina
# condicion
## Occità

   * Pronúncia: /kun.diˈsju/
   * Àudio: Bearn

### Nom

condicion f. ‎(plural condicions)
* condició
# condicionales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.di.θjoˈna.les/, meridional \koŋ.di.θjoˈna.leh\
       Americà: alt /kon.di.sjoˈna.l(e)s/, baix \koŋ.di.sjoˈna.leh\, austral /kon.di.sjoˈna.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

condicionales inv. pl.
* forma plural de condicional
# condesquis
## Català
### Verb

condesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb condir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·des·quis (3)
* Anagrama: condisques
# condicionais
## Gallec
### Adjectiu

condicionais inv. pl.
* forma plural de condicional

### Nom

condicionais f. pl.
* forma plural de condicional

### Nom

condicionais m. pl.
* forma plural de condicional
# commissione
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.mɪs.sɪˈoː.nɛ/

### Nom

commissiōne
* ablatiu singular de commissiō
# commissioni
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.mɪs.sɪˈoː.niː/

### Nom

commissiōnī
* datiu singular de commissiō
# commissio
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmɪs.sɪ.oː/
   * Etimologia: Del prefix com- i missiō.

### Nom

commissiō f. ‎(genitiu commissiōnis)
* comissió

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | commissiō | commissiōnēs |
| Vocatiu | commissiō | commissiōnēs |
| Acusatiu | commissiōnem | commissiōnēs |
| Genitiu | commissiōnis | commissiōnum |
| Datiu | commissiōnī | commissiōnibus |
| Ablatiu | commissiōne | commissiōnibus |
# commission
## Francès
### Nom

commission f. ‎(plural commissions)
* encàrrec
# commissiones
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.mɪs.sɪˈoː.neːs/

### Nom

commissiōnēs
* nominatiu plural de commissiō
* vocatiu plural de commissiō
* acusatiu plural de commissiō
# commissionis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.mɪs.sɪˈoː.nɪs/

### Nom

commissiōnis
* genitiu singular de commissiō
# commissioner
## Anglès
### Nom

commissioner ‎(plural commissioners)
* comissari
# commissioners
## Anglès
### Nom

commissioners
* forma plural de commissioner
# commissionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.mɪs.sɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

commissiōnibus
* datiu plural de commissiō
* ablatiu plural de commissiō
# commissionem
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.mɪs.sɪˈoː.nɛm/

### Nom

commissiōnem
* acusatiu singular de commissiō
# commemoro
## Català
### Verb

commemoro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de commemorar.

#### Variants

* commemore, commemori, commemor

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·ro (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈmɛ.mɔ.roː/
   * Etimologia: Del prefix con- i memorō

### Verb

commemorō ‎(1a present$^?$), commemorās ‎(2a present), commemorāre ‎(infinitiu), commemorāvī ‎(perfet), commemorātum ‎(supí)
* commemorar, jo commemoro
# commemoràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mə.muˈɾa.ɾəm/ balear /kom.mə.moˈɾa.ɾəm/, /kum.mə.muˈɾa.ɾəm/ Occidental: /kom.me.moˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

commemoràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de commemorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb commemorar.

#### Variants

* [2] commemoréssim, commemoréssem, commemoràssim, commemoràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·rà·rem (5)
# commemoressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mə.muˈɾe.sis/ balear /kom.mə.moˈɾe.sis/, /kum.mə.muˈɾe.sis/ Occidental: /kom.me.moˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

commemoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb commemorar.

#### Variants

* commemoresses, commemorassis, commemorasses, commemorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·res·sis (5)
# commemori
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.məˈmɔ.ɾi/ balear /kom.məˈmɔ.ɾi/, /kum.məˈmɔ.ɾi/ Occidental: /kom.meˈmo.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

commemori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de commemorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb commemorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb commemorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb commemorar.

#### Variants

* [1] commemoro, commemore, commemor
* [2] commemore
* [3] commemore
* [4] commemore

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·ri (4)
# commemoràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mə.muˈɾa.ɾəw/ balear /kom.mə.moˈɾa.ɾəw/, /kum.mə.muˈɾa.ɾəw/ Occidental: /kom.me.moˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

commemoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de commemorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb commemorar.

#### Variants

* [2] commemoréssiu, commemorésseu, commemoràssiu, commemoràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·rà·reu (5)
# commemoreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mə.muˈɾɛw/ balear /kom.mə.moˈɾəw/, /kum.mə.muˈɾɛw/ Occidental: /kom.me.moˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

commemoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de commemorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb commemorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb commemorar.

#### Variants

* [1] commemorau
* [3] commemorau

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·reu (4)
# commemorin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.məˈmɔ.ɾin/ balear /kom.məˈmɔ.ɾin/, /kum.məˈmɔ.ɾin/ Occidental: /kom.meˈmo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

commemorin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb commemorar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb commemorar.

#### Variants

* [1] commemoren
* [2] commemoren

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·rin (4)
# commemoris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.məˈmɔ.ɾis/ balear /kom.məˈmɔ.ɾis/, /kum.məˈmɔ.ɾis/ Occidental: /kom.meˈmo.ɾis/
   * Rimes: -oɾis

### Verb

commemoris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb commemorar.

#### Variants

* commemores

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·ris (4)
# commemorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.mə.muˈɾa/ balear /kom.mə.moˈɾa/, /kum.mə.muˈɾa/ Occidental: /kom.me.moˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

commemorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de commemorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·me·mo·rà (4)
# comprimir-se
## Català
### Verb

comprimir-se
* Forma pronominal de comprimir.
# compris
## Català

   * Pronúncia: /ˈkom.pɾis/

### Verb

compris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb comprar.

#### Variants

* compres, compros
# compressió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pɾə.siˈo/ balear /kom.pɾə.siˈo/, /kum.pɾə.siˈo/ Occidental: /kom.pɾe.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí compressio, segle XIX.

### Nom

compressió f. ‎(plural compressions)
* Acció i efecte de comprimir.

#### Traduccions

* Anglès: compression $^{(en)}$
* Castellà: compresión $^{(es)}$ f.
* Italià: compressione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pres·si·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# compri
## Català

   * Pronúncia: /ˈkom.pɾi/

### Verb

compri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de comprar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb comprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb comprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb comprar.

#### Variants

* [1] compro, compre, compr
* [2] compre, compro
* [3] compre, compro
* [4] compre
# comprimento
## Portuguès

   * Etimologia: Del portuguès antic comprir i el sufix -mento.

### Nom

comprimento m. ‎(plural comprimentos)
* llargada
# compreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpɾɛw/ balear /komˈpɾəw/, /kumˈpɾɛw/ Occidental: /komˈpɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

compreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de comprar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb comprar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb comprar.

#### Variants

* [1] comprau
* [2] compregueu
* [3] comprau
# compressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kumˈpɾe.sis/ balear /komˈpɾe.sis/, /kumˈpɾe.sis/ Occidental: /komˈpɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

compressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb comprar.

#### Variants

* compreguesses, compresses, comprassis, comprasses, comprares
# comprexidá
## Extremeny

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

comprexidá f.
* complexitat
# comprin
## Català

   * Pronúncia: /ˈkom.pɾin/

### Verb

comprin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb comprar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb comprar.

#### Variants

* [1] compren
* [2] compren
# confessàieu
## Català
### Verb

confessàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de confessar.

#### Variants

* confessavo, confessàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·sà·ieu (4)
# confessió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fə.siˈo/ balear /koɱ.fə.siˈo/, /kuɱ.fə.siˈo/ Occidental: /koɱ.fe.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí cōnfessiō.

### Nom

confessió f. ‎(plural confessions)
* Declaració de la veritat amb relació a uns fets.
* Declaració que una persona fa de les seves creences.
* Sagrament de la religió catòlica mitjançant el qual els pecadors reben el perdó de Déu.

#### Sinònims

* manifestació, testimoni, declaració
* fe, religió

#### Traduccions

* Alemany: Bekenntnis $^{(de)}$ n.
* Anglès: confession $^{(en)}$
* Àrab: arإِقْرَار‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: խոստովանություն $^{(hy)}$ ‎(khostovanutiun)
* Belarús: прызна́нне $^{(be)}$ n. ‎(priznanne)
* Búlgar: призна́ние $^{(bg)}$ n. ‎(priznànie)
* Castellà: confesión $^{(es)}$
* Coreà: 고백 $^{(ko)}$ ‎(gobaek)
* Danès: tilståelse $^{(da)}$ c.
* Eslovac: vyznanie $^{(sk)}$ n., priznanie $^{(sk)}$ n.
* Eslovè: priznanje $^{(sl)}$ n.
* Esperanto: konfeso $^{(eo)}$
* Finès: tunnustus $^{(fi)}$
* Francès: confession $^{(fr)}$
* Gal·lès: cyffes $^{(cy)}$ f.
* Georgià: აღიარება $^{(ka)}$ ‎(aguiàreba)
* Hebreu: וידוי‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: vallomás $^{(hu)}$
* Italià: confessione $^{(it)}$
* Japonès: 白状 $^{(ja)}$
* Llatí: confessio $^{(la)}$ f.
* Macedoni: признавање $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: bekentenis $^{(nl)}$ f.
* Noruec: tilståelse $^{(no)}$ m.
* Occità: confession $^{(oc)}$ f.
* Persa: اعتراف‎ $^{(fa)}$
* Polonès: wyznanie $^{(pl)}$ n., spowiedź $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: confissão $^{(pt)}$ f.
* Romanès: confesiune $^{(ro)}$ f.
* Rus: призна́ние $^{(ru)}$ n. ‎(priznànie)
* Serbocroat: признање $^{(sh)}$, priznanje $^{(sh)}$ n.
* Suec: bekännelse $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: эътироф $^{(tg)}$
* Tagal: pagtatapat $^{(tl)}$
* Turc: itiraf $^{(tr)}$
* Txec: vyznání $^{(cs)}$ n., přiznání $^{(cs)}$ n.
* Urdú: اقرار‎ $^{(ur)}$ m.
* Uzbek: iqror $^{(uz)}$
* Xinès: 自白 $^{(zh)}$ ‎(zìbái)

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·si·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# confessos
## Català
### Verb

confessos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb confessar.

#### Variants

* confessis, confesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·sos (3)
# confessà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fəˈsa/ balear /koɱ.fəˈsa/, /kuɱ.fəˈsa/ Occidental: /koɱ.feˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

confessà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de confessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·sà (3)
# confessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱˈfe.sis/ balear /koɱˈfe.sis/, /kuɱˈfe.sis/ Occidental: /koɱˈfe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

confessis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb confessar.

#### Variants

* confesses, confessos

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·sis (3)
# confesso
## Català
### Verb

confesso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de confessar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb confessar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb confessar.

#### Variants

* [1] confesse, confessi, confés
* [2] confessi, confesse
* [3] confessi, confesse

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·so (3)
# confessus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈfɛs.sʊs/

### Verb

cōnfessus
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cōnfiteor
# confessàiem
## Català
### Verb

confessàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de confessar.

#### Variants

* confessàvom, confessàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fes·sà·iem (4)
# confessional school
## Anglès
### Nom

confessional school
* escola confessional

#### Sinònims

* church school
* denominational school
* parochial school

### Vegeu també

* confessional school. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# corrompéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpe.səm/, occidental /ko.romˈpe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

corrompéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    [Nosaltres] corrompéssim, corrompéssem o corrompérem.
# corrompí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpi/, occidental /ko.romˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

corrompí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de corrompre.
    [Jo] corrompí o vaig corrompre.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.romˈpi/
       Americà: alt /k(o).romˈpi/, baix /ko.romˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

corrompí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb corromper
# corrompéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpe.sim/, occidental /ko.romˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

corrompéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    [Nosaltres] corrompéssim, corrompéssem o corrompérem.
# corrompíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpi.əw/, occidental /ko.romˈpi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

corrompíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de corrompre.
# corrompésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpe.səw/, occidental /ko.romˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

corrompésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    [Vosaltres/vós] corrompéssiu, corrompésseu o corrompéreu.
# corrompéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpe.siw/, occidental /ko.romˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

corrompéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    [Vosaltres/vós] corrompéssiu, corrompésseu o corrompéreu.
# concerebbe
## Italià
### Verb

concerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de conciare
# concerei
## Italià
### Verb

concerei
* primera persona singular (io) del condicional de conciare
# concereste
## Italià
### Verb

concereste
* segona persona plural (voi) del condicional de conciare
# conceranno
## Italià
### Verb

conceranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de conciare
# conceremmo
## Italià
### Verb

conceremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de conciare
# conceremo
## Italià
### Verb

conceremo
* primera persona plural (noi) del futur de conciare
# concerete
## Italià
### Verb

concerete
* segona persona plural (voi) del futur de conciare
# concerai
## Italià
### Verb

concerai
* segona persona singular (tu) del futur de conciare
# concerebbero
## Italià
### Verb

concerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de conciare
# conceresti
## Italià
### Verb

conceresti
* segona persona singular (tu) del condicional de conciare
# convocavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.wɔˈkaː.wiː/

### Verb

convocāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de convocō
# convoco
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔn.wɔ.koː/
   * Etimologia: Del prefix con- i vocō.

### Verb

convocō ‎(1a present$^?$), convocās ‎(2a present), convocāre ‎(infinitiu), convocāvī ‎(perfet), convocātum ‎(supí)
* convocar, jo convoco
# convocare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.wɔˈkaː.rɛ/

### Verb

convocāre
* infinitiu del present actiu de convocō
# convocas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔn.wɔ.kaːs/

### Verb

convocās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de convocō
# convocatòria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.bu.kəˈtɔ.ɾi.ə/ balear /koɱ.vo.kəˈtɔ.ɾi.ə/, /kuɱ.vu.kəˈtɔ.ɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /kom.bo.kaˈtɔ.ɾi.a/ valencià /koɱ.vo.kaˈtɔ.ɾi.a/, /kom.bo.kaˈtɔ.ɾi.a/
   * Rimes: -ɔɾia
   * Etimologia: De convocar, calc del castellà convocatoria.

### Nom

convocatòria f. ‎(plural convocatòries)
* Escrit de convocació.

#### Traduccions

* Castellà: convocatoria $^{(es)}$ f.
* Francès: convocation $^{(fr)}$ f.

### Adjectiu

convocatòria f. ‎(plural convocatòries)
* Forma femenina de convocatori.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·vo·ca·tò·ri·a (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# convocatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.wɔˈkaː.tʊm/

### Verb

convocātum
* supí acusatiu de convocō
# convocations
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ̃.vɔ.kaˈsjɔ̃/

### Nom

convocations f. pl.
* forma plural de convocation
* (tennis) ordre de joc

### Vegeu també

* convocations. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# convixi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈwiːks.iː/

### Verb

convīxī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de convīvō
# corprenguessen
## Català
### Verb

corprenguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* corprenguessin, corprengueren
# corprenguesses
## Català
### Verb

corprenguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* corprenguessis, corprengueres
# corprengueres
## Català
### Verb

corprengueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de corprendre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* [2] corprenguessis, corprenguesses
# corprenguessis
## Català
### Verb

corprenguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* corprenguesses, corprengueres
# corprenguin
## Català
### Verb

corprenguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb corprendre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb corprendre.

#### Variants

* [1] corprenguen
* [2] corprenguen
# corprengueren
## Català
### Verb

corprengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de corprendre.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* [2] corprenguessin, corprenguessen
# corprengues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔrˈpɾɛŋ.ɡəs/ balear /ˌkɔɾˈpɾəŋ.ɡəs/, /ˌkɔrˈpɾɛŋ.ɡəs/ Occidental: /ˌkɔɾˈpɾeŋ.ɡes/
   * Rimes: -ɛŋɡes

### Verb

corprengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* corprenguis
# corprenguessin
## Català
### Verb

corprenguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb corprendre.

#### Variants

* corprenguessen, corprengueren
# corprengueu
## Català
### Verb

corprengueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb corprendre.
# corprengui
## Català
### Verb

corprengui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb corprendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb corprendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb corprendre.

#### Variants

* [1] corprenga
* [2] corprenga
* [3] corprenga
# confirmara
## Català
### Verb

confirmara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb confirmar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb confirmar.

#### Variants

* [1] confirmessi, confirmessa, confirmeguessa, confirmés, confirmàs
* [2] confirmessi, confirmegués, confirmés, confirmàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·ma·ra (4)
# confirmarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fir.məˈɾɛm/ balear /koɱ.fiɾ.məˈɾəm/, /kuɱ.fir.məˈɾɛm/ Occidental: /koɱ.fiɾ.maˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

confirmarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de confirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·ma·rem (4)
# confirmaies
## Català
### Verb

confirmaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de confirmar.

#### Variants

* confirmaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·ma·ies (4)
# confirmant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.firˈman/ balear /koɱ.fiɾˈmant/, /kuɱ.firˈman/ Occidental: nord-occidental /koɱ.firˈman/ valencià /koɱ.fiɾˈmant/, /koɱ.fiɾˈman/
   * Rimes: -ant

### Verb

confirmant
* Gerundi del verb confirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·mant (3)
# confirmares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.firˈma.ɾəs/ balear /koɱ.fiɾˈma.ɾəs/, /kuɱ.firˈma.ɾəs/ Occidental: /koɱ.fiɾˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

confirmares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de confirmar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb confirmar.

#### Variants

* [2] confirmeguesses, confirmessis, confirmesses, confirmassis, confirmasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·ma·res (4)
# confirmam
## Català
### Verb

confirmam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de confirmar.

#### Variants

* confirmem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·mam (3)
# confirmaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuɱ.fir.məˈɾan/ balear /koɱ.fiɾ.məˈɾan/, /kuɱ.fir.məˈɾan/ Occidental: /koɱ.fiɾ.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

confirmaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de confirmar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·fir·ma·ran (4)
# confirmare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.fɪrˈmaː.rɛ/

### Verb

cōnfirmāre
* infinitiu del present actiu de cōnfirmō