OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cruiats
## Català

   * Pronúncia: /kɾuˈjats/
   * Rimes: -ats

### Verb

cruiats
* Participi masculí plural del verb cruiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cru·iats (2)
* Heterograma de 7 lletres (acirstu)
* Anagrames: actrius, acurtis, rústica
# crio
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɾi.u/ balear /ˈkɾi.o/, /ˈkɾi.u/ Occidental: /ˈkɾi.o/
   * Rimes: -io
   * Etimologia: Del castellà crío, segle XX.

### Nom

crio m. ‎(plural crios)
* (castellanisme) nen

#### Traduccions

* Anglès: kid $^{(en)}$
* Castellà: crío $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·o (2)
* Anagrama: rico

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# crio-
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkɾi.u/, occidental /ˈ/ˈkɾi.o/
   * Etimologia: Del grec antic κρύος ‎(krýos).

### Prefix

crio-
* Relatiu al fred intens o al gel.
    Ex.: criogènia
# crinera
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾiˈne.ɾə/, occidental /kɾiˈne.ɾa/
   * Rimes: -eɾa
   * Etimologia: De crin i el sufix -era, segle XX.

### Nom

crinera f. ‎(plural crineres)
* Conjunt de pèls llargs en el coll o bescoll d'alguns animals.

#### Traduccions

* Albanès: jele $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Mähne $^{(de)}$ f.
* Anglès: mane $^{(en)}$
* Àrab: عُرْف‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: բաշ $^{(hy)}$ ‎(baix)
* Belarús: гры́ва $^{(be)}$ f. ‎(hriva)
* Bengalí: কেশর $^{(bn)}$
* Búlgar: гри́ва $^{(bg)}$ f. ‎(griva)
* Castellà: crin $^{(es)}$ f.
* Coreà: 갈기 $^{(ko)}$ ‎(galgi)
* Danès: manke $^{(da)}$ c., man $^{(da)}$ c.
* Eslovac: hriva $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: griva $^{(sl)}$ f.
* Estonià: lakk $^{(et)}$
* Feroès: faks $^{(fo)}$ n., mon $^{(fo)}$ f.
* Finès: harja $^{(fi)}$
* Francès: crinière $^{(fr)}$ f.
* Friülà: criniere $^{(fur)}$ f.
* Gallec: crina $^{(gl)}$ f., coma $^{(gl)}$ f.
* Georgià: ფაფარი $^{(ka)}$ ‎(pàpari)
* Grec: χαίτη $^{(el)}$ f. ‎(kheti)
* Grec antic: λοφιά $^{(grc)}$ f. ‎(lophiá), χαίτη $^{(grc)}$ f. ‎(khaítē)
* Hebreu: רעמה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: याल $^{(hi)}$
* Hongarès: sörény $^{(hu)}$
* Ídix: גריווע‎ $^{(yi)}$ f.
* Islandès: makki $^{(is)}$ m.
* Italià: criniera $^{(it)}$ f.
* Japonès: 鬣 $^{(ja)}$
* Kazakh: жал $^{(kk)}$ ‎(jal)
* Kirguís: жал $^{(ky)}$ ‎(djal)
* Letó: krepes $^{(lv)}$ m.
* Lituà: karčiai $^{(lt)}$ pl.
* Llatí: iuba $^{(la)}$ f.
* Macedoni: гри́ва $^{(mk)}$ f.
* Mongol: дэл $^{(mn)}$
* Neerlandès: maan $^{(nl)}$ f.
* Polonès: grzywa $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: crina $^{(pt)}$ f.
* Romanès: coamă $^{(ro)}$ f.
* Rus: гри́ва $^{(ru)}$ f. ‎(griva)
* Serbocroat: грива $^{(sh)}$, griva $^{(sh)}$ f.
* Suec: man $^{(sv)}$ c.
* Tai: สร้อย $^{(th)}$
* Turc: yele $^{(tr)}$
* Txec: hříva $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: гри́ва $^{(uk)}$ f. ‎(hriva)
* Urdú: یال‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: yol $^{(uz)}$
* Való: caime $^{(wa)}$ f., crinire $^{(wa)}$ f.
* Vietnamita: bờm $^{(vi)}$
* Xinès: 馬鬃 $^{(zh)}$ ‎(马鬃, mǎzōng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ne·ra (3)
* Anagrames: encarir, encirar, ricaren

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# criminosamente
## Italià

   * Pronúncia: /kri.miˌno.saˈmen.te/
   * Etimologia: De criminoso i el sufix -mente.

### Adverbi

criminosamente
* criminosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·no·sa·mén·te (6)
# criminously
## Anglès

   * Etimologia: De criminous i el sufix -ly.

### Adverbi

criminously ‎(comparatiu more criminously, superlatiu most criminously)
* criminosament
# criminum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkriː.mɪ.nʊm/

### Nom

crīminum
* genitiu plural de crīmen
# crineres
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾiˈne.ɾəs/, occidental /kɾiˈne.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

crineres f. pl.
* Forma plural de crinera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·ne·res (3)
* Anagrama: encerris
# dents temporals
## Català
### Nom

dents temporals f. pl.
* Forma plural de dent temporal.
# dentó
## Català

   * Pronúncia: oriental /dənˈto/, occidental /denˈto/
   * Rimes: -o

### Nom

dentó m. ‎(plural dentons)
* pagell déntol
* forcadella

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·tó (2)
* Anagrames: deton, doten, tendó

### Vegeu també

* dentó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# denté commun
## Francès
### Nom

denté commun m. ‎(plural dentés communs)
* déntol
# dentículos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /denˈti.ku.los/, meridional \deŋˈti.ku.loh\
       Americà: alt /denˈti.ku.l(o)s/, baix \deŋˈti.ku.loh\, austral /denˈti.ku.los/
   * Rimes: -ikulos

### Nom

dentículos m. pl.
* forma plural de dentículo
# dentudo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dənˈtu.ðu/ balear /dənˈtu.ðo/, /dənˈtu.ðu/ Occidental: /denˈtu.ðo/
   * Rimes: -udo

### Nom

dentudo m. ‎(plural dentudos)
* déntol

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·tu·do (3)

### Vegeu també

* dentudo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dentut
## Català

   * Pronúncia: oriental /dənˈtut/, occidental /denˈtut/
   * Rimes: -ut

### Nom

dentut m. ‎(plural dentuts)
* déntol

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·tut (2)

### Vegeu també

* dentut. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dentés communs
## Francès

   * Pronúncia: /dɑ̃.te kɔˈmœ̃/

### Nom

dentés communs m. pl.
* forma plural de denté commun
# dentículo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /denˈti.ku.lo/, meridional \deŋˈti.ku.lo\
       Americà: alt /denˈti.k(u).lo/, baix \deŋˈti.ku.lo\, austral /denˈti.ku.lo/
   * Rimes: -ikulo

### Nom

dentículo m. ‎(plural dentículos)
* (escultura) dentell, denticle

#### Sinònims

* dentellón

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·tí·cu·lo (4)
* Heterograma de 9 lletres (cdeilnotu)

### Vegeu també

* dentículo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# cristianitzàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾis.ti.ə.niˈd͡za.βəm/, balear /kɾis.ti.ə.niˈd͡za.vəm/ Occidental: nord-occidental /kɾis.ti.a.niˈd͡za.βem/ valencià /kɾis.ti.a.niˈza.vem/, /kɾis.ti.a.niˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

cristianitzàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de cristianitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zà·vem (6)
# cristianitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾis.ti.ə.niˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /kɾis.ti.a.niˈd͡ze.sew/, valencià /kɾis.ti.a.niˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

cristianitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* cristianitzéssiu, cristianitzàssiu, cristianitzàsseu, cristianitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zés·seu (6)
# cristianitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾis.ti.ə.niˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /kɾis.ti.a.niˈd͡ze.sem/, valencià /kɾis.ti.a.niˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

cristianitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* cristianitzéssim, cristianitzàssim, cristianitzàssem, cristianitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zés·sem (6)
# cristianitzàs
## Català
### Verb

cristianitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* [1] cristianitzessi, cristianitzés, cristianitzara
* [2] cristianitzessi, cristianitzés, cristianitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zàs (5)
# cristianitzàsseu
## Català
### Verb

cristianitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* cristianitzéssiu, cristianitzésseu, cristianitzàssiu, cristianitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zàs·seu (6)
# cristianitzàssiu
## Català
### Verb

cristianitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* cristianitzéssiu, cristianitzésseu, cristianitzàsseu, cristianitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zàs·siu (6)
# cristianitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾis.ti.ə.niˈd͡za.βəw/, balear /kɾis.ti.ə.niˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /kɾis.ti.a.niˈd͡za.βew/ valencià /kɾis.ti.a.niˈza.vew/, /kɾis.ti.a.niˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

cristianitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cristianitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zà·veu (6)
# cristianitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾis.ti.ə.niˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /kɾis.ti.a.niˈd͡zes/, valencià /kɾis.ti.a.niˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

cristianitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* [1] cristianitzessi, cristianitzàs, cristianitzara
* [2] cristianitzessi, cristianitzàs, cristianitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zés (5)
# cristianitzàssem
## Català
### Verb

cristianitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* cristianitzéssim, cristianitzéssem, cristianitzàssim, cristianitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zàs·sem (6)
# cristianitzàssim
## Català
### Verb

cristianitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cristianitzar.

#### Variants

* cristianitzéssim, cristianitzéssem, cristianitzàssem, cristianitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cris·ti·a·nit·zàs·sim (6)
# cucinante
## Italià

   * Pronúncia: /ku.t͡ʃiˈnan.te/

### Verb

cucinante
* participi del present de cucinare
# cucinasse
## Italià
### Verb

cucinasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de cucinare
# cucinammo
## Italià
### Verb

cucinammo
* primera persona plural (noi) del passat de cucinare
# cucinare
## Italià

   * Pronúncia: /ku.t͡ʃiˈnaː.re/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *cocīnāre, del llatí coquīnāre, present infinitiu actiu de coquīnō.

### Verb

cucinare trans.
* cuinar

#### Relacionats

* cucina
* cuocere

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ci·nà·re (4)
* Anagrama: cucinerà
# cucinassi
## Italià
### Verb

cucinassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de cucinare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de cucinare
# cucinando
## Italià

   * Pronúncia: /ku.t͡ʃiˈnan.do/

### Verb

cucinando
* gerundi de cucinare
# cucinano
## Italià
### Verb

cucinano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de cucinare
# cucinassero
## Italià
### Verb

cucinassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de cucinare
# cucinai
## Italià
### Verb

cucinai
* primera persona singular (io) del passat de cucinare
# cucinarono
## Italià
### Verb

cucinarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de cucinare
# cuinassis
## Català

   * Pronúncia: /kujˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

cuinassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuinar.
    [Tu] cuinessis, cuinesses, cuinasses, cuinassis o cuinares.
# cuinaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /kujˈna.βən/, /kujˈna.vən/, occidental /kujˈna.βen/, /kujˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

cuinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cuinar.

#### Sinònims

* cuinaien, forma col·loquial.
# cuinaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /kuj.naˈɾi.vu/

### Verb

cuinaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de cuinar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] cuinaríeu.
# cuinassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈna.sən/ Occidental: nord-occidental /kujˈna.sen/ valencià /kujˈna.sen/, /kwiˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

cuinassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuinar.
    [Ells/elles/vostès] cuinessin, cuinessen, cuinassen, cuinassin o cuinaren.
# cuinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kujˈna.βə/, balear /kujˈna.və/ Occidental: /kujˈna.βa/, /kujˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

cuinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cuinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cuinar.

#### Sinònims

* cuinavi, cuinaia, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·na·va (3)
* Anagrama: canviau
# cuinasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈna.səs/ Occidental: nord-occidental /kujˈna.ses/ valencià /kujˈna.ses/, /kwiˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

cuinasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuinar.
    [Tu] cuinessis, cuinesses, cuinasses, cuinassis o cuinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·nas·ses (3)
* Anagrames: acusessin, canséssiu, causessin
# cuinassin
## Català

   * Pronúncia: /kujˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

cuinassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuinar.
    [Ells/elles/vostès] cuinessin, cuinessen, cuinassen, cuinassin o cuinaren.
# cuinau
## Català

   * Pronúncia: /kujˈnaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: cuina-ho

### Verb

cuinau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cuinar.
    [Vosaltres/vós] cuineu o cuinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cuinar.
    Cuineu o cuinau [vosaltres/vós].
# deontologías educativas
## Castellà
### Nom

deontologías educativas f. pl.
* forma plural de deontología educativa
# deontologías pedagógicas
## Castellà
### Nom

deontologías pedagógicas f. pl.
* forma plural de deontología pedagógica
# deorum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈoː.rʊm/

### Nom

deōrum
* genitiu plural de deus
# deos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.oːs/

### Nom

deōs
* acusatiu plural de deus
# deontología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.on.to.loˈxi.a/, meridional \de.oŋ.to.loˈhi.a\
       Americà: alt /de.on.t(o).loˈxi.a/, baix \de.oŋ.to.loˈhi.a\, austral /de.on.to.loˈxi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

deontología f. ‎(plural deontologías)
* deontologia

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·on·to·lo·gí·a (6)

### Vegeu també

* deontología. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# deontología educativa
## Castellà
### Nom

deontología educativa f. ‎(plural deontologías educativas)
* deontologia educativa

#### Sinònims

* deontología pedagógica

### Vegeu també

* deontología educativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# deoxyribonucleic acid
## Anglès
### Nom

deoxyribonucleic acid ‎(incomptable)
* àcid desoxiribonucleic

#### Variants

* desoxyribonucleic acid

#### Sinònims

* DNA
# deontología pedagógica
## Castellà
### Nom

deontología pedagógica f. ‎(plural deontologías pedagógicas)
* deontologia educativa

#### Sinònims

* deontología educativa

### Vegeu també

* deontología pedagógica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# deontologías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /de.on.to.loˈxi.as/, meridional \de.oŋ.to.loˈhi.ah\
       Americà: alt /de.on.to.loˈxi.(a)s/, baix \de.oŋ.to.loˈhi.ah\, austral /de.on.to.loˈxi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

deontologías f. pl.
* forma plural de deontología
# departament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.pər.təˈmen/ balear /də.pəɾ.təˈment/, /də.pər.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /de.par.taˈmen/ valencià /de.paɾ.taˈment/, /de.paɾ.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del francès département

### Nom

departament m. ‎(plural departaments)
* Compartiment
* Unitat constituïda per un equip de docents o d'especialistes que comparteixen tasques educatives relatives a una mateixa àrea curricular o a àrees afins.

#### Notes

Són exemples de departaments el Departament d'Orientació o el Departament de Ciències.

#### Traduccions

* Anglès: department $^{(en)}$
* Castellà: departamento $^{(es)}$
* Francès: département $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·par·ta·ment (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* departament. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# cuidaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈða.ɾən/ Occidental: nord-occidental /kujˈða.ɾen/ valencià /kujˈða.ɾen/, /kwiˈða.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cuidaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cuidar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·da·ren (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeinru)
* Anagrames: acudiren, candireu, candíreu
# cuidara
## Català
### Verb

cuidara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·da·ra (3)
* Anagrames: acudira, acudirà, cruiada
# cuidaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kuj.ðəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /kuj.ðaˈɾi.es/ valencià /kuj.ðaˈɾi.es/, /kwi.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

cuidaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de cuidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·da·ri·es (4)
* Anagrames: acudiries, escudiria, suïcidaré
# cuidares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kujˈða.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /kujˈða.ɾes/ valencià /kujˈða.ɾes/, /kwiˈða.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cuidares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cuidar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·da·res (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeirsu)
* Anagrames: acudir-se, acudires, cruiades, cuidar-se, escudirà, irescuda, reduïsca
# cuidarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kuj.ðəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /kuj.ðaˈɾi.en/ valencià /kuj.ðaˈɾi.en/, /kwi.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

cuidarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de cuidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cui·da·ri·en (4)
* Anagrames: acudirien, candiríeu, indicareu, indicàreu
# cuidar-se
## Català

   * Pronúncia: oriental /kujˈðar.sə/, occidental /kujˈðaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

cuidar-se
* Forma pronominal de cuidar.

### Miscel·lània

* Anagrames: acudir-se, acudires, cairudes, cruiades, cuidares, escudirà, irescuda, reduïsca
# cupatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈpa.d͡ʒə/, occidental /kuˈpa.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del francès coupage.

### Nom

cupatge m. ‎(plural cupatges)
* Procés de mesclar productes (vins, olis o altres) per tal d'obtenir-ne un nou amb característiques pròpies.

#### Traduccions

* Anglès: blending $^{(en)}$
* Francès: coupage $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·pat·ge (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegptu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cupere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.pɛ.rɛ/

### Verb

cupere
* infinitiu del present actiu de cupiō
# cupidamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌku.pi.daˈmen.te/
   * Etimologia: De cupido i el sufix -mente.

### Adverbi

cupidamente
* cobejosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·pi·da·mén·te (5)
# cupas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkuː.paːs/

### Nom

cūpās
* acusatiu plural de cūpa
# cupio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.pɪ.oː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *kuep- («bullir»), que en llatí va adoptar el sentit figurat de «bullir d'enveja».

### Verb

cupiō ‎(1a present$^?$), cupis ‎(2a present), cupere ‎(infinitiu), cupīvī ‎(perfet), cupītum ‎(supí)
* desitjar, cobejar
# cupboards
## Anglès
### Nom

cupboards
* forma plural de cupboard
# cupitum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊˈpiː.tʊm/

### Verb

cupītum
* supí acusatiu de cupiō
# cupboard
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkʌbəd/
   * Etimologia: De cup i board.

### Nom

cupboard ‎(plural cupboards)
* armari
# cupis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkuː.piːs/

### Nom

cūpīs
* datiu plural de cūpa
* ablatiu plural de cūpa

### Verb

cupis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cupiō
# daríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /daˈɾi.ɛm/, valencià /daˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

daríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de dar.

#### Sinònims

* donaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·rí·em (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeimr)
* Anagrames: adirem, admire, maride, mediar, medira, medirà, midaré

## Català antic
### Verb

daríem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del condicional de dar
# daríets
## Català antic
### Verb

daríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de dar
# dasia
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈzi.ə/, occidental /daˈzi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del grec antic δασεῖα ‎(daseîa).

### Nom

dasia f. ‎(plural dasies)
* Accent en forma de línia vertical que indica la presència d'un so mitjà aspirat.

#### Traduccions

* Anglès: dasia $^{(en)}$
* Francès: crête $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·si·a (3)
* Anagrames: adiàs, aidàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.sən/, occidental /ˈda.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

dassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Ells/elles/vostès] dessin, dessen, dassen, dassin o daren.

#### Sinònims

* donassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: das·sen (2)
* Anagrames: danses, dansés

## Català antic
### Verb

dassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# darò
## Italià
### Verb

darò
* primera persona singular (io) del futur de dare
# dasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈda.səs/, occidental /ˈda.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

dasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Tu] dessis, desses, dasses, dassis o dares.

#### Sinònims

* donasses

## Català antic
### Verb

dasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de dar
# dassin
## Català

   * Pronúncia: /ˈda.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

dassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dar.
    [Ells/elles/vostès] dessin, dessen, dassen, dassin o daren.

#### Sinònims

* donassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: das·sin (2)
* Anagrama: dansis
# daríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /daˈɾi.ɛw/, valencià /daˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

daríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de dar.

#### Sinònims

* donaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·rí·eu (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeiru)
* Anagrames: adireu, deuria, eduirà, eduïra, reduïa

## Català antic
### Verb

daríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de dar
# descatalanitzis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.kə.tə.ɫəˈni.d͡zis/ Occidental: nord-occidental /des.ka.ta.ɫaˈni.d͡zis/, valencià /des.ka.ta.ɫaˈni.zis/
   * Rimes: -idzis

### Verb

descatalanitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb descatalanitzar.

#### Variants

* descatalanitzes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ta·la·nit·zis (6)
# descatalanitzàssem
## Català
### Verb

descatalanitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descatalanitzar.

#### Variants

* descatalanitzéssim, descatalanitzéssem, descatalanitzàssim, descatalanitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ta·la·nit·zàs·sem (7)
# descatalanitzàssim
## Català
### Verb

descatalanitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb descatalanitzar.

#### Variants

* descatalanitzéssim, descatalanitzéssem, descatalanitzàssem, descatalanitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ca·ta·la·nit·zàs·sim (7)