OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acarreador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ka.re.aˈðoɾ\
       Americà: alt /a.k(a).re.aˈdoɾ/, baix \a.ka.re.aˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

acarreador m. ‎(plural acarreadores, femení acarreadora)
* (futbol americà) corredor

#### Sinònims

* corredor

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·rre·a·dor (5)

### Vegeu també

* acarreador. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# acarreadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ka.re.aˈðo.ɾes\, meridional \a.ka.re.aˈðo.ɾeh\
       Americà: alt /a.ka.re.aˈdo.(ɾe)s/, baix \a.ka.re.aˈðo.ɾeh\, austral \a.ka.re.aˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Nom

acarreadores m. pl.
* forma plural de acarreador
# acarrear
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.reˈaɾ/
       Americà: alt /a.k(a).reˈaɾ/, baix /a.ka.reˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del prefix a-, carro i el sufix -ear.

### Verb

acarrear trans. ‎(present acarreo, passat acarreé, futur acarrearé)
* carretejar
* traginar
* (figuradament) ocasionar, causar

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre acarrear
# accentuaven
## Català
### Verb

accentuaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
# accentuaves
## Català
### Verb

accentuaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
# accentueguem
## Català
### Verb

accentueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuavi
## Català
### Verb

accentuavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
# accentueguessa
## Català
### Verb

accentueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentueguesses
## Català
### Verb

accentueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuegueu
## Català
### Verb

accentuegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuavo
## Català
### Verb

accentuavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de accentuar.
# accentue
## Català
### Verb

accentue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de accentuar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb accentuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb accentuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb accentuar.
# accentueguessen
## Català
### Verb

accentueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# addicte
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ədˈdik.tə/ Occidental: nord-occidental /adˈdik.te/, valencià /aˈðik.te/
   * Rimes: -ikte
   * Homòfon: addicta ‎(oriental)
   * Parònim: edicte ‎(oriental)
   * Etimologia: Del llatí addictus, segle XIX.

### Adjectiu

addicte m. ‎(femení addicta, plural invariable addictes)
* Molt inclinat a alguna cosa, dedicat, dependent.
* Partidari, seguidor, molt unit a alguna persona, institució, idea.

#### Derivats

* drogoaddicte

#### Traduccions

* Anglès: addicted $^{(en)}$
* Castellà: adicto $^{(es)}$
* Francès: dépendant $^{(fr)}$
* Anglès: addicted $^{(en)}$
* Castellà: adicto $^{(es)}$
* Francès: associé $^{(fr)}$
* Italià: attaccato $^{(it)}$

### Nom

addicte m. ‎(plural addictes, femení addicta)
* Persona molt inclinada a alguna cosa.
* Anglès: addict $^{(en)}$
* Castellà: adicto $^{(es)}$ m.
* Francès: accro $^{(fr)}$ m. f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dic·te (3)
* Anagrama: dedicat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# addicionésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈne.səw/, occidental /ad.di.si.oˈne.sew/
       Informal: /ad.di.si.oˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

addicionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Vosaltres/vós] addicionéssiu, addicionésseu, addicionàsseu, addicionàssiu o addicionàreu.
# addictifs
## Francès

   * Pronúncia: /a.dikˈtif/

### Adjectiu

addictifs m. pl.
* forma plural de addictif
# addicionéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈne.sim/, occidental /ad.di.si.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

addicionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Nosaltres] addicionéssim, addicionéssem, addicionàssem, addicionàssim o addicionàrem.
# addicioní
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈni/, occidental /ad.di.si.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

addicioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de addicionar.
    [Jo] addicioní o em vaig addicionar.
# addictes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ədˈdik.təs/ Occidental: nord-occidental /adˈdik.tes/, valencià /aˈðik.tes/
   * Rimes: -iktes
   * Parònim: edictes

### Adjectiu

addictes inv. pl.
* Forma plural de addicte.
* Forma plural de addicta.

### Nom

addictes m. f. pl.
* Forma plural de addicte.
* Forma plural de addicta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dic·tes (3)
* Anagrama: dedicats
# addicionéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.di.si.uˈne.siw/, occidental /ad.di.si.oˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

addicionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
    [Vosaltres/vós] addicionéssiu, addicionésseu, addicionàsseu, addicionàssiu o addicionàreu.
# addicta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ədˈdik.tə/ Occidental: nord-occidental /adˈdik.ta/, valencià /aˈðik.ta/
   * Homòfon: addicte ‎(oriental)

### Adjectiu

addicta f. ‎(plural addictes)
* Forma femenina de addicte.

### Nom

addicta f. ‎(plural addictes)
* Forma femenina de addicte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dic·ta (3)
# addictif
## Francès

   * Pronúncia: /a.dikˈtif/

### Adjectiu

addictif m. ‎(femení addictive, plural masculí addictifs, plural femení addictives)
* addictiu
# addició
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əd.di.siˈo/ Occidental: nord-occidental /ad.di.siˈo/, valencià /a.ði.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Parònims: addicció, adició, edició
   * Etimologia: Del llatí additio, segle XIV.

### Nom

addició f. ‎(plural addicions)
* Acció d’addicionar, d’afegir.
* Operació aritmètica de suma.
* (arcaisme) Adició (acceptació d'una herència).

#### Traduccions

* Anglès: addition $^{(en)}$
* Basc: eransketa $^{(eu)}$
* Castellà: adición $^{(es)}$
* Esperanto: sumo $^{(eo)}$
* Francès: addition $^{(fr)}$
* Gallec: adición $^{(gl)}$ f.
* Italià: annessione $^{(it)}$, aggiunta $^{(it)}$
* Llatí: additio $^{(la)}$
* Romanès: adăugare $^{(ro)}$ f.
* Alemany: Addition $^{(de)}$ f.
* Anglès: addition $^{(en)}$
* Basc: batuketa $^{(eu)}$
* Castellà: adición $^{(es)}$
* Esperanto: sumo $^{(eo)}$
* Francès: addition $^{(fr)}$ f.
* Gallec: adición $^{(gl)}$ f.
* Italià: addizione $^{(it)}$
* Romanès: adunare $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864. p. 30.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaː.krɪs/

### Adjectiu

ācris
* nominatiu femení singular de ācer
* vocatiu femení singular de ācer
* genitiu masculí/femení/neutre singular de ācer
# acrisolar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kɾi.soˈlaɾ/
       Americà: alt /a.k(ɾi).soˈlaɾ/, baix /a.kɾi.soˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

acrisolar trans. ‎(present acrisolo, passat acrisolé, futur acrisolaré)
* acendrar, cendrar, copel·lar
* purificar
* provar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cri·so·lar (4)
# acriorem
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.rɛm/

### Adjectiu

acriōrem
* acusatiu masculí/femení singular de acrior
# acriori
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.riː/

### Adjectiu

acriōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de acrior
# acrioris
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

acriōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de acrior
# acriore
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.rɛ/

### Adjectiu

acriōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de acrior
# acrisolaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kɾi.so.laˈɾe/
       Americà: alt /a.k(ɾi).so.laˈɾe/, baix /a.kɾi.so.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acrisolaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acrisolar
# acriores
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.reːs/

### Adjectiu

acriōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de acrior
* vocatiu masculí/femení plural de acrior
* acusatiu masculí/femení plural de acrior
# acrioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

acriōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de acrior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de acrior
# acriorum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.krɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

acriōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de acrior
# acovardigueu
## Català
### Verb

acovardigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acovardir.
# acovardir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.βərˈdi/ balear /ə.ko.vəɾˈði/, /ə.ku.vərˈði/ Occidental: nord-occidental /a.ko.βarˈði/ valencià /a.ko.vaɾˈðiɾ/, /a.ko.βaɾˈði/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: acovardí
   * Etimologia: Del prefix a- i covard, segle XIX.

### Verb

acovardir trans., pron. ‎(pronominal acovardir-se)
* Fer perdre l'esperit o valor, fer por.
* (pronominal) Faltar l'esperit o valor.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acovardeixo, acovardeix, acovardim

#### Traduccions

* Anglès: intimidate $^{(en)}$, daunt $^{(en)}$
* Castellà: acobardar $^{(es)}$
* Francès: décourager $^{(fr)}$
* Italià: intimidire $^{(it)}$
* Castellà: acobardarse $^{(es)}$
* Francès: se décourager $^{(fr)}$
* Italià: spaventarsi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·var·dir (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acovardiren
## Català
### Verb

acovardiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acovardir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acovardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·var·di·ren (5)
* Anagrama: acordariven
# acovardir-se
## Català
### Verb

acovardir-se
* Forma pronominal de acovardir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acovardeixo, s'acovardeix, ens acovardim

### Miscel·lània

* Anagrames: acordarives, acovardires
# acovardira
## Català
### Verb

acovardira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acovardir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acovardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·var·di·ra (5)
* Anagrama: acordariva
# acovardirem
## Català
### Verb

acovardirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acovardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·var·di·rem (5)
* Anagrama: acordarívem
# acovardim
## Català
### Verb

acovardim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acovardir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acovardir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acovardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·var·dim (4)
* Anagrama: mordicava
# acovardiran
## Català
### Verb

acovardiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acovardir.
# accommiatò
## Italià
### Verb

accommiatò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de accommiatare
# accommodas
## Llatí

   * Pronúncia: /akˈkɔm.mɔ.daːs/

### Verb

accommodās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de accommodō
# accommodate
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkɒməˌdeɪt/, [əˈkʰɒməˌdeɪt] àudio (EUA)

### Verb

accommodate ‎(3a persona singular present accommodates, gerundi accommodating, passat i participi accommodated)
* acomodar
# accommodates
## Anglès
### Verb

accommodates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de accommodate
# accommiatino
## Italià
### Verb

accommiatino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de accommiatare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de accommiatare
# accommodating
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkɒm.ə.ˌdeɪ.tɪŋ/

### Verb

accommodating
* gerundi de accommodate
# accommiato
## Italià
### Verb

accommiato
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de accommiatare
# accommodare
## Llatí

   * Pronúncia: /ak.kɔm.mɔˈdaː.rɛ/

### Verb

accommodāre
* infinitiu del present actiu de accommodō
# accommodated
## Anglès
### Verb

accommodated
* passat i participi de accommodate
# accommodation
## Anglès

   * Pronúncia: /ə.ˌkɒm.əˈdeɪ.ʃən/

### Nom

accommodation ‎(comptable i incomptable, plural accommodations)
* acomodació

### Vegeu també

* accommodation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /a.kɔ.mɔ.daˈsjɔ̃/

### Nom

accommodation f. ‎(plural accommodations)
* acomodació

### Vegeu també

* accommodation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# accovonasti
## Italià
### Verb

accovonasti
* segona persona singular (tu) del passat de accovonare
# accovonava
## Italià
### Verb

accovonava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de accovonare
# accovonavamo
## Italià
### Verb

accovonavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de accovonare
# accovonavate
## Italià
### Verb

accovonavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de accovonare
# accovonate
## Italià
### Verb

accovonate
* participi passat femení plural de accovonare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de accovonare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de accovonare
# accovonato
## Italià
### Verb

accovonato m. ‎(femení accovonata, plural masculí accovonati, plural femení accovonate)
* participi passat masculí singular de accovonare
# accovonavano
## Italià
### Verb

accovonavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de accovonare
# accovonati
## Italià
### Verb

accovonati
* participi passat masculí plural de accovonare
# accovonaste
## Italià
### Verb

accovonaste
* segona persona plural (voi) del passat de accovonare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de accovonare
# accovonata
## Italià
### Verb

accovonata
* participi passat femení singular de accovonare
# adenohypophysis
## Anglès
### Nom

adenohypophysis ‎(plural adenohypophyses)
* (anatomia) adenohipòfisi

### Vegeu també

* adenohypophysis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɛ.nɔ.hʏˈpɔ.fʏ.sɪs/

### Nom

adenohypophysis f. ‎(genitiu adenohypophysis)
* (Terminologia Anatomica) adenohipòfisi

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema i) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | adenohypophysis | adenohypophysēs |
| Vocatiu | adenohypophysis | adenohypophysēs |
| Acusatiu | adenohypophysem | adenohypophysēs |
| Genitiu | adenohypophysis | adenohypophysium |
| Datiu | adenohypophysī | adenohypophysibus |
| Ablatiu | adenohypophyse | adenohypophysibus |

#### Sinònims

* lobus anterior

### Vegeu també

* adenohypophysis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# adenoidea
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðe.noiˈðe.a\
       Americà: alt /a.de.noiˈde.a/, baix \a.ðe.noiˈðe.a\
   * Rimes: -ea

### Adjectiu

adenoidea f. ‎(plural adenoideas)
* forma femenina de adenoideo
# adenoidal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.nujˈðaɫ/ balear /ə.ðə.nojˈðaɫ/, /ə.ðə.nujˈðaɫ/ Occidental: /a.ðe.nojˈðaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De adenoide i el sufix -al.

### Adjectiu

adenoidal inv. ‎(plural adenoidals)
* Relatiu a les adenoides.

#### Variants

* adenoïdal (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Anglès: adenoidal $^{(en)}$
* Castellà: adenoideo $^{(es)}$
* Francès: adénoïde $^{(fr)}$
* Italià: adenoideo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·noi·dal (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# adenoide
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈnɔj.ðə/, occidental /a.ðeˈnɔj.ðe/
   * Rimes: -ɔjde
   * Etimologia: Del prefix aden- i el sufix -oide.

### Adjectiu

adenoide inv. ‎(plural adenoides)
* Que té aspecte de glàndula o gangli.

#### Sinònims

* adeniforme

#### Traduccions

* Anglès: adenoid $^{(en)}$
* Castellà: adenoide $^{(es)}$
* Francès: adénoïde $^{(fr)}$
* Gallec: adenoide $^{(gl)}$
* Italià: adenoide $^{(it)}$

### Nom

adenoide f. ‎(plural adenoides)
* (anatomia, normalment en plural) Una de les dues masses de teixit limfoide situades prop de l'orifici intern de les fosses nasals, al sostre de la nasofaringe.

#### Sinònims

* amígdala faríngia, amígdala de Luschka

#### Derivats

* adenoidal

#### Traduccions

* Anglès: adenoid $^{(en)}$
* Castellà: adenoide $^{(es)}$
* Francès: adénoïde $^{(fr)}$
* Gallec: adenoides $^{(gl)}$ f. pl.
* Italià: adenoide $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·noi·de (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðeˈnoi.ðe\
       Americà: alt /a.deˈnoi.de/, baix \a.ðeˈnoi.ðe\
   * Rimes: -oide

### Adjectiu

adenoide inv. ‎(plural adenoides)
* forma alternativa de adenoideo

### Nom

adenoide f. ‎(normalment en plural adenoides)
* adenoide

#### Sinònims

* amígdala de Luschka, amígdala faríngea

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·noi·de (4)

## Italià

   * Pronúncia: /a.deˈnɔi.de/

### Adjectiu

adenoide inv. ‎(plural adenoidi)
* adenoide

### Nom

adenoide f. ‎(normalment en plural adenoidi)
* adenoide

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·nòi·de (4)
# adenoideas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðe.noiˈðe.as\, meridional \a.ðe.noiˈðe.ah\
       Americà: alt /a.de.noiˈde.(a)s/, baix \a.ðe.noiˈðe.ah\, austral \a.ðe.noiˈðe.as\
   * Rimes: -eas

### Adjectiu

adenoideas f. pl.
* forma plural de adenoidea
# adenohypophysibus
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɛ.nɔ.hʏ.pɔˈfʏ.sɪ.bʊs/

### Nom

adenohypophysibus
* datiu plural de adenohypophysis
* ablatiu plural de adenohypophysis
# adenohypophysium
## Llatí

   * Pronúncia: /a.dɛ.nɔ.hʏ.pɔˈfʏ.sɪ.ʊm/

### Nom

adenohypophysium
* genitiu plural de adenohypophysis
# adenoid
## Anglès
### Adjectiu

adenoid ‎(no comparable)
* adenoide

### Nom

adenoid ‎(plural adenoids)
* adenoide
# adenoidectomies
## Anglès
### Nom

adenoidectomies
* forma plural de adenoidectomy
# acreditaria
## Català
### Verb

acreditaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acreditar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acreditar.
# acreditaries
## Català
### Verb

acreditaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acreditar.
# acreditariva
## Català
### Verb

acreditariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de acreditar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acreditar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·di·ta·ri·va (6)
* Anagrama: erradicativa
# acreditarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.kɾe.ðiˈtaɾ.se\
       Americà: alt /a.kɾe.diˈtaɾ.s(e)/, baix \a.kɾe.ðiˈtaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acreditarse trans., pron. ‎(present me acredito, passat me acredité, futur me acreditaré)
* forma pronominal de acreditar
# acreditareu
## Català
### Verb

acreditareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acreditar.
# acreditariven
## Català
### Verb

acreditariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acreditar.
# acreditarives
## Català
### Verb

acreditarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de acreditar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·di·ta·ri·ves (6)
* Anagrama: erradicatives
# acreditares
## Català
### Verb

acreditares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acreditar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acreditar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·di·ta·res (5)
* Anagrama: acreditar-se
# acreditarien
## Català
### Verb

acreditarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acreditar.
# acreditarà
## Català
### Verb

acreditarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acreditar.
# acidulin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈðu.ɫin/, occidental /a.siˈðu.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

acidulin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acidular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acidular.
# acidulis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈðu.ɫis/, occidental /a.siˈðu.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Verb

acidulis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acidular.
# acidulo
## Català

   * Pronúncia: central /ə.siˈðu.ɫu/, occidental /a.siˈðu.ɫo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

acidulo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acidular.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.θiˈðu.lo\
       Americà: alt /a.s(i)ˈdu.lo/, baix \a.siˈðu.lo\
   * Rimes: -ulo

### Verb

acidulo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acidular
# aciduleu
## Català
### Verb

aciduleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acidular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acidular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acidular.
# aciduli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈðu.ɫi/, occidental /a.siˈðu.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

aciduli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acidular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acidular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acidular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acidular.
# acidulàrem
## Català
### Verb

acidulàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acidular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

acidului
* genitiu i datiu definit singular de acid
# acidulà
## Català
### Verb

acidulà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acidular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·du·là (4)
* Anagrama: Clàudia
# acidulàreu
## Català
### Verb

acidulàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acidular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidulàs
## Català
### Verb

acidulàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# adquirien
## Català
### Verb

adquirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adquirir.
# adquiries
## Català
### Verb

adquiries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adquirir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·qui·ri·es (4)
* Anagrama: diarquies
# adquirigueu
## Català
### Verb

adquirigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adquirir.