OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# absolut
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əp.suˈɫut/ balear /əp.soˈɫut/, /əp.suˈɫut/ Occidental: /ap.soˈɫut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del llatí absolūtus, participi de absolvo ‎(«absoldre»), doblet de absolt via llatí vulgar.

### Adjectiu

absolut m. ‎(femení absoluta, plural masculí absoluts, plural femení absolutes)
* Que porta la mateixa raó de ser, totalment independent i lliure de condicions.
* Dit d'una substància quan és pura i no té mescla.
* Dit d'un ésser o cosa a la qual no li manca cap de les seves parts.
* Cas de la declinació llatina que denota relació de procedència.

#### Compostos i expressions

* en absolut

#### Traduccions

* Alemany: absolut $^{(de)}$
* Anglès: absolute $^{(en)}$, sheer
* Castellà: absoluto $^{(es)}$
* Esperanto: absoluta $^{(eo)}$
* Francès: absolu $^{(fr)}$
* Italià: assoluto $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·so·lut (3)
* Heterograma de 7 lletres (ablostu)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Alemany

   * Pronúncia: /apzoˈluːt/ àudio àudio

### Adjectiu

absolut ‎(no comparable)
* absolut

#### Declinació

| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Masculí | Masculí | Femení | Femení | Neutre | Neutre | Masc./Fem./Neutre | Masc./Fem./Neutre |
| Declinació forta (sense article) | Nominatiu | | absoluter | | absolute | | absolutes | | absolute |
| Declinació forta (sense article) | Genitiu | | absoluten | | absoluter | | absoluten | | absoluter |
| Declinació forta (sense article) | Datiu | | absolutem | | absoluter | | absolutem | | absoluten |
| Declinació forta (sense article) | Acusatiu | | absoluten | | absolute | | absolutes | | absolute |
| Declinació feble (amb article definit) | Nominatiu | der | absolute | die | absolute | das | absolute | die | absoluten |
| Declinació feble (amb article definit) | Genitiu | des | absoluten | der | absoluten | des | absoluten | der | absoluten |
| Declinació feble (amb article definit) | Datiu | dem | absoluten | der | absoluten | dem | absoluten | den | absoluten |
| Declinació feble (amb article definit) | Acusatiu | den | absoluten | die | absolute | das | absolute | die | absoluten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Nominatiu | ein | absoluter | eine | absolute | ein | absolutes | (keine) | absoluten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Genitiu | eines | absoluten | einer | absoluten | eines | absoluten | (keiner) | absoluten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Datiu | einem | absoluten | einer | absoluten | einem | absoluten | (keinen) | absoluten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Acusatiu | einen | absoluten | eine | absolute | ein | absolutes | (keine) | absoluten |
| Predicatiu | Predicatiu | er ist | absolut | sie ist | absolut | es ist | absolut | sie sind | absolut |

### Adverbi

absolut
* absolutament
# absoliva
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ap.soˈɫi.βɛ/, /ap.soˈɫi.βe/

### Verb

absoliva
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] absolia.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] absolia.
# absoliven
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ap.soˈɫi.βen/

### Verb

absoliven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] absolien.
# absolives
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ap.soˈɫi.βes/

### Verb

absolives
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] absolies.
# absolt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əpˈsɔɫ/ balear /əpˈsɔɫt/, /əpˈsɔɫ/ Occidental: nord-occidental /apˈsɔɫ/ valencià /apˈsɔɫt/, /apˈsɔɫ/
   * Rimes: -ɔlt
   * Homòfon: absol
   * Etimologia: Del llatí vulgar *absoltus, de absolūtus, participi de absolvo. Doblet de absolut.

### Verb

absolt
* Participi masculí singular del verb absoldre.

#### Sinònims

* absolgut (col·loquial)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·solt (2)
* Heterograma de 6 lletres (ablost)
* Anagrames: balots, oblats
# abominas
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈboː.mɪ.naːs/

### Verb

abōminās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de abōminō
# abominassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.miˈna.sən/ balear /ə.bo.miˈna.sən/, /ə.bu.miˈna.sən/ Occidental: /a.bo.miˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

abominassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abominar.
    [Ells/elles/vostès] abominessin, abominessen, abominassen, abominassin o abominaren.
# abominaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βu.mi.nəˈɾe/, occidental /a.βo.mi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

abominaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·mi·na·ré (5)
* Anagrama: abonaríem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βo.mi.naˈɾe\
       Americà: alt /a.bo.mi.naˈɾe/, baix \a.βo.mi.naˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

abominaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb abominar
# abominassero
## Italià
### Verb

abominassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de abominare
# abominasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βu.miˈna.səs/ balear /ə.bo.miˈna.səs/, /ə.bu.miˈna.səs/ Occidental: /a.bo.miˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

abominasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abominar.
    [Tu] abominessis, abominesses, abominasses, abominassis o abominares.
# abominaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βu.mi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.βo.mi.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.βo.mi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

abominaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abominar.

#### Sinònims

* abominaríveu, forma algueresa.
# abominaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.βu.mi.naˈɾi.vu/

### Verb

abominaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abominar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] abominaríeu.
# abominasse
## Italià
### Verb

abominasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de abominare
# abilitammo
## Italià
### Verb

abilitammo
* primera persona plural (noi) del passat de abilitare
# abilitando
## Italià
### Verb

abilitando
* gerundi de abilitare
# abilitandosi
## Italià
### Verb

abilitandosi
* gerundi de abilitarsi
# abilitantesi
## Italià
### Verb

abilitantesi
* participi present de abilitarsi
# abilita
## Italià
### Verb

abilita
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de abilitare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de abilitare

## Romanès
### Verb

abilita
* habilitar
* atestar

#### Sinònims

* (habilitar) împuternici
* (atestar) atesta
# abilitai
## Italià
### Verb

abilitai
* primera persona singular (io) del passat de abilitare
# abilitante
## Italià
### Verb

abilitante
* participi present de abilitare
# abilitacion
## Occità

   * Pronúncia: /a.βi.li.taˈsju/

### Nom

abilitacion f. ‎(plural abilitacions)
* habilitació

#### Derivats

* reabilitacion
# abilitacions
## Occità

   * Pronúncia: /a.bi.li.taˈsjus/

### Nom

abilitacions f. pl.
* forma plural de abilitacion
# abilitano
## Italià
### Verb

abilitano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de abilitare
# abdicàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əb.diˈka.βəw/, /əb.diˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /ab.diˈka.βɛw/, /ab.diˈka.ɛw/ valencià /ab.diˈka.vew/, /ab.diˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

abdicàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abdicar.
# abdikas
## Esperanto

   * Pronúncia: /abˈdi.kas/
   * Àudio: França

### Verb

abdikas
* present de abdiki
# abdikis
## Esperanto

   * Pronúncia: /abˈdi.kis/
   * Àudio: França

### Verb

abdikis
* passat de abdiki
# abdicàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əb.diˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

abdicàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abdicar.
    [Vosaltres/vós] abdiquéssiu, abdiquésseu, abdicàsseu, abdicàssiu o abdicàreu.
# abdiki
## Esperanto

   * Pronúncia: /abˈdi.ki/
   * Àudio: França

### Verb

abdiki ‎(present abdikas, passat abdikis, futur abdikos, condicional abdikus, volitiu abdiku)
* abdicar
# abdicò
## Italià
### Verb

abdicò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de abdicare
# abdicàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əb.diˈka.səw/, occidental /ab.diˈka.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

abdicàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abdicar.
    [Vosaltres/vós] abdiquéssiu, abdiquésseu, abdicàsseu, abdicàssiu o abdicàreu.
# abdicàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əb.diˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

abdicàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abdicar.
    [Nosaltres] abdiquéssim, abdiquéssem, abdicàssem, abdicàssim o abdicàrem.
# abus
## Francès

   * Pronúncia: /aˈby/

### Nom

abus m. ‎(plural abus)
* abús
# abusa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβu.zə/, occidental /aˈbu.za/
   * Rimes: -uza

### Verb

abusa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abusar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sa (3)
* Anagrames: basau, Bausà
# abusades
## Català
### Verb

abusades
* Participi femení plural del verb abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sa·des (4)
* Anagrama: badàsseu
# aburutzat
## Basc
### Nom

aburutzat
* prolatiu indefinit de aburu
# aburçonar
## Català antic

   * Etimologia: De *burçó, variant de buçó ‎(«ariet»).

### Verb

aburçonar
* Batre o esbotzar amb ariet.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aburuz
## Basc
### Nom

aburuz
* instrumental indefinit de aburu
# abusaia
## Català
### Verb

abusaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abusar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abusar.
# aburutatik
## Basc
### Nom

aburutatik
* ablatiu indefinit de aburu
# aburutik
## Basc
### Nom

aburutik
* ablatiu definit singular de aburu
# accettati
## Italià
### Verb

accettati
* participi passat masculí plural de accettare
# accettava
## Italià
### Verb

accettava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de accettare
# accettata
## Italià
### Verb

accettata
* participi passat femení singular de accettare
# accettato
## Italià
### Verb

accettato m. ‎(femení accettata, plural masculí accettati, plural femení accettate)
* participi passat masculí singular de accettare
# accettassimo
## Italià
### Verb

accettassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de accettare
# accettaste
## Italià
### Verb

accettaste
* segona persona plural (voi) del passat de accettare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de accettare
# accettavamo
## Italià
### Verb

accettavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de accettare
# accettassi
## Italià
### Verb

accettassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de accettare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de accettare
# accettasti
## Italià
### Verb

accettasti
* segona persona singular (tu) del passat de accettare
# accettate
## Italià
### Verb

accettate
* participi passat femení plural de accettare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de accettare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de accettare
# abrivàssim
## Català
### Verb

abrivàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# abrivàvem
## Català
### Verb

abrivàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abrivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·và·vem (4)
* Anagrama: bavarívem
# abrivés
## Català
### Verb

abrivés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# abrivàssiu
## Català
### Verb

abrivàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# abrivàs
## Català
### Verb

abrivàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brisava
# abrivàsseu
## Català
### Verb

abrivàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·vàs·seu (4)
* Anagrama: abusarives
# abrivàssem
## Català
### Verb

abrivàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# abrivàveu
## Català
### Verb

abrivàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrivar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·và·veu (4)
* Anagrama: bavaríveu
# abrivéssem
## Català
### Verb

abrivéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# abrivésseu
## Català
### Verb

abrivésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrivar.
# aborujé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βo.ɾuˈxe\, meridional \a.βo.ɾuˈhe\
       Americà: alt /a.bo.ɾuˈxe/, baix \a.βo.ɾuˈhe\, austral \a.βo.ɾuˈxe\
   * Rimes: -e

### Verb

aborujé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb aborujar
# aborî
## Kurd

   * Pronúncia: /ɑːboːˈɾiː/
   * Etimologia: De abor i el sufix -î.

### Adjectiu

aborî ‎(comparatiu aborîtir, superlatiu aborîtirîn)
* econòmic

### Nom

aborî f.
* economia

#### Sinònims

* ekonomî

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en kurd
# aborujarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βo.ɾuˈxaɾ.se\, meridional \a.βo.ɾuˈhaɾ.se\
       Americà: alt /a.bo.ɾuˈxaɾ.s(e)/, baix \a.βo.ɾuˈhaɾ.se\, austral \a.βo.ɾuˈxaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

aborujarse trans., pron. ‎(present me aborujo, passat me aborujé, futur me aborujaré)
* forma pronominal de aborujar
# aborujo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βoˈɾu.xo\, meridional \a.βoˈɾu.ho\
       Americà: alt /a.boˈɾu.x(o)/, baix \a.βoˈɾu.ho\, austral \a.βoˈɾu.xo\
   * Rimes: -uxo

### Verb

aborujo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb aborujar
# aborté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βoɾˈte\
       Americà: alt /a.boɾˈte/, baix \a.βoɾˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

aborté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb abortar
# aborujar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βo.ɾuˈxaɾ\, meridional \a.βo.ɾuˈhaɾ\
       Americà: alt /a.bo.ɾuˈxaɾ/, baix \a.βo.ɾuˈhaɾ\, austral \a.βo.ɾuˈxaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

aborujar trans., pron. ‎(pronominal aborujarse, present aborujo, passat aborujé, futur aborujaré)
* apilotar, agrumar
* (pronominal) acagallonar-se
* (pronominal) acotxar-se

#### Variants

* aburujar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·ru·jar (4)
# aborujaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βo.ɾu.xaˈɾe\, meridional \a.βo.ɾu.haˈɾe\
       Americà: alt /a.bo.ɾu.x(a)ˈɾe/, baix \a.βo.ɾu.haˈɾe\, austral \a.βo.ɾu.xaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aborujaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aborujar
# abortuaries
## Anglès
### Nom

abortuaries
* forma plural de abortuary
# abortus
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈbɔr.tʊs/

### Verb

abortus
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de aborior
# abortó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βoɾˈto\
       Americà: alt /a.boɾˈto/, baix \a.βoɾˈto\
   * Rimes: -o

### Verb

abortó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb abortar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·tó (3)
* Anagrames: baroto, borato
# acampàssiu
## Català
### Verb

acampàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.
# acampéssem
## Català
### Verb

acampéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pés·sem (4)
* Anagrama: empacàssem
# acampàssim
## Català
### Verb

acampàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.
# acampàveu
## Català
### Verb

acampàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acampar.
# acampé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kamˈpe/
       Americà: alt /a.k(a)mˈpe/, baix /a.kamˈpe/
   * Rimes: -e

### Verb

acampé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acampar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pé (3)
* Anagrames: campea, campeá, empaca, empacá
# acampés
## Català
### Verb

acampés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pés (3)
* Anagrames: empacàs, escampa, escampà
# acampésseu
## Català
### Verb

acampésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pés·seu (4)
* Anagrama: empacàsseu
# acampéssim
## Català
### Verb

acampéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cam·pés·sim (4)
* Anagrama: empacàssim
# acceleracions per maquinari
## Català
### Nom

acceleracions per maquinari f. pl.
* Forma plural de acceleració per maquinari.
# acceleraia
## Català
### Verb

acceleraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de accelerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de accelerar.
# acceleracions físiques
## Català
### Nom

acceleracions físiques f. pl.
* Forma plural de acceleració física.
# acceleraien
## Català
### Verb

acceleraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de accelerar.
# acceleració física
## Català
### Nom

acceleració física f. ‎(plural acceleracions físiques)
* (videojocs) Acceleració per maquinari que permet millorar la velocitat d'execució del processador quan reprodueix codi font que fa referència a la representació de càlculs físics.

#### Traduccions

* Alemany: Physik-Beschleunigung $^{(de)}$
* Anglès: physical acceleration $^{(en)}$
* Castellà: aceleración física $^{(es)}$
* Francès: accélération physique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* acceleració física. Terminologia dels videojocs. Informació cedida per TERMCAT.
# acceleració per maquinari
## Català
### Nom

acceleració per maquinari f. ‎(plural acceleracions per maquinari)
* (videojocs) Ús d'un component de maquinari per a millorar la velocitat d'execució del processador quan reprodueix codi font que fa referència a la representació de gràfics, so o càlculs físics.

#### Traduccions

* Alemany: Hardware-Beschleunigung $^{(de)}$
* Anglès: hardware acceleration $^{(en)}$
* Castellà: aceleración por hardware $^{(es)}$
* Francès: accélération matérielle $^{(fr)}$

### Vegeu també

* acceleració per maquinari. Terminologia dels videojocs. Informació cedida per TERMCAT.
# acceleradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈmen/ balear /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈment/, /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈmen/ valencià /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈment/, /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De accelerat i el sufix -ment amb la forma femenina.

### Adverbi

acceleradament
* D'una manera accelerada.

#### Traduccions

* Anglès: acceleratingly $^{(en)}$
* Castellà: aceleradamente $^{(es)}$
* Esperanto: haste $^{(eo)}$
* Italià: acceleratamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·ce·le·ra·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# accidentului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

accidentului
* genitiu i datiu definit singular de accident
# accidentule
## Romanès
### Nom

accidentule
* vocatiu singular de accident
# accidentessis
## Català
### Verb

accidentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accidentar.
# accidentin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.siˈðen.tin/, occidental /ak.siˈðen.tin/
   * Rimes: -entin

### Verb

accidentin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb accidentar.
# accidentis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.siˈðen.tis/, occidental /ak.siˈðen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

accidentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb accidentar.
# accidento
## Català

   * Pronúncia: central /ək.siˈðen.tu/, occidental /ak.siˈðen.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

accidento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de accidentar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ak.θiˈðen.to\, meridional \ak.θiˈðeŋ.to\
       Americà: alt /ak.siˈden.t(o)/, baix \ak.siˈðeŋ.to\, austral \ak.siˈðen.to\
   * Rimes: -ento

### Verb

accidento
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb accidentar
# accidenteu
## Català
### Verb

accidenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de accidentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb accidentar.
# accidentul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

accidentul
* nominatiu i acusatiu definit singular de accident
# accidenti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.siˈðen.ti/, occidental /ak.siˈðen.ti/
   * Rimes: -enti

### Verb

accidenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de accidentar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb accidentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb accidentar.
# accès
## Francès

   * Pronúncia: /akˈsɛ/

### Nom

accès m. ‎(plural invariable)
* accés

### Vegeu també

* accès. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# accélérateur
## Francès

   * Pronúncia: /œ̃ ak.se.le.ʁaˈtœʁ/

### Nom

accélérateur m. ‎(plural accélérateurs)
* accelerador

### Vegeu també

* accélérateur. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# accélération physique
## Francès
### Nom

accélération physique f. ‎(plural accélérations physiques)
* (videojocs) acceleració física

### Vegeu també

* accélération physique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# accustoms
## Anglès
### Verb

accustoms
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de accustom
# accusé de réception
## Francès

   * Pronúncia: /a.ky.ze də ʁe.sɛpˈsjɔ̃/

### Nom

accusé de réception m. ‎(plural accusés de réception)
* justificant de recepció

### Vegeu també

* accusé de réception. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# accusés de réception
## Francès

   * Pronúncia: /a.ky.ze də ʁe.sɛpˈsjɔ̃/

### Nom

accusés de réception m. pl.
* forma plural de accusé de réception