OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# corrompegués
## Català
### Verb

corrompegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.

#### Variants

* corrompés, corrompera

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rom·pe·gués (4)
# corrompa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈrom.pə/ balear /koˈrom.pə/, /kuˈrom.pə/ Occidental: /koˈrom.pa/
   * Rimes: -ompa

### Verb

corrompa
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb corrompre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb corrompre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb corrompre.

#### Variants

* corrompi

## Italià
### Verb

corrompa
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de corrompere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de corrompere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de corrompere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de corrompere
# corrompe
## Català
### Verb

corrompe
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de corrompre.

#### Variants

* corromp

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rom·pe (3)

## Italià
### Verb

corrompe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de corrompere
# corrompeguesses
## Català
### Verb

corrompeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.

#### Variants

* corrompessis, corrompesses, corromperes

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rom·pe·gues·ses (5)
# corrompano
## Italià
### Verb

corrompano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de corrompere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de corrompere
# corrompeguéssom
## Català
### Verb

corrompeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.

#### Variants

* corrompéssim, corrompéssem, corrompérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rom·pe·gués·som (5)
# corrompeguéssou
## Català
### Verb

corrompeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.

#### Variants

* corrompéssiu, corrompésseu, corrompéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rom·pe·gués·sou (5)
# contentaríets
## Català antic
### Verb

contentaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de contentar

#### Variants

* contentaríeu
# contentaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tən.təˈɾe/ balear /kon.tən.təˈɾe/, /kun.tən.təˈɾe/ Occidental: /kon.ten.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

contentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de contentar.

## Català antic
### Verb

contentaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de contentar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.ten.taˈɾe/, meridional \koŋ.teŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /kon.ten.t(a)ˈɾe/, baix \koŋ.teŋ.taˈɾe\, austral /kon.ten.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

contentaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb contentar
# contentarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tən.təˈɾa/ balear /kon.tən.təˈɾa/, /kun.tən.təˈɾa/ Occidental: /kon.ten.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

contentarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de contentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·ten·ta·rà (4)
* Anagrama: acontentar

## Català antic
### Verb

contentarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de contentar
# contentariven
## Català
### Verb

contentariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de contentar.

#### Variants

* contentarien
# contentaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tən.təˈɾi.əw/ balear /kon.tən.təˈɾi.əw/, /kun.tən.təˈɾi.əw/ Occidental: /kon.ten.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

contentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de contentar.

#### Variants

* contentaríveu

## Català antic
### Verb

contentaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de contentar

#### Variants

* contentaríets
# contentariva
## Català
### Verb

contentariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de contentar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de contentar.

#### Variants

* [1] contentaria
* [2] contentaria
# corrompereste
## Italià
### Verb

corrompereste
* segona persona plural (voi) del condicional de corrompere
# corromperesti
## Italià
### Verb

corromperesti
* segona persona singular (tu) del condicional de corrompere
# corromperia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rum.pəˈɾi.ə/, nord-occidental /ko.rom.peˈɾi.ɛ/, /ko.rom.peˈɾi.e/

### Verb

corromperia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de corrompre.
    Forma col·loquial per [jo] corrompria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de corrompre.
    Forma col·loquial per [ell/ella/vostè] corrompria.
# corrompersi
## Italià

   * Pronúncia: /korˈrom.per.si/

### Verb

corrompersi pron.
* forma pronominal de corrompere

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·róm·per·si (4)
# corromperes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpe.ɾəs/, occidental /ko.romˈpe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

corromperes
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de corrompre.
    [Tu] corromperes o vas/vares corrompre.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corrompre.
    Forma valenciana: [tu] corrompessis, corrompesses o corromperes.
# corromperies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rum.pəˈɾi.əs/, occidental /ko.rom.peˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

corromperies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de corrompre.
    Forma col·loquial per [tu] corrompries.
# corromperien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rum.pəˈɾi.ən/, occidental /ko.rom.peˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

corromperien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de corrompre.
    Forma col·loquial per [ells/elles/vostès] corromprien.
# corromperse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ko.romˈpeɾ.se/
       Americà: alt /ko.romˈpeɾ.s(e)/, baix /ko.romˈpeɾ.se/
   * Rimes: -eɾse

### Verb

corromperse pron. ‎(present me corrompo, passat me corrompí, futur me corromperé)
* forma pronominal de corromper ‎(«corrompre's»)
# corromperete
## Italià
### Verb

corromperete
* segona persona plural (voi) del futur de corrompere
# corrompereu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rum.pəˈɾɛw/, occidental /ko.rom.peˈɾɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

corrompereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de corrompre.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] corrompreu.
# cumplimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kum.pliˈmjen.to/, meridional \kum.pliˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /kum.pliˈmjen.t(o)/, baix \kum.pliˈmjeŋ.to\, austral /kum.pliˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

cumplimiento m. ‎(plural cumplimientos)
* acompliment, compliment

### Miscel·lània

* Síl·labes: cum·pli·mien·to (4)
# cumplir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kumˈpliɾ/
       Americà: alt /k(u)mˈpliɾ/, baix /kumˈpliɾ/
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí complēre.

### Verb

cumplir trans., intr., pron. ‎(pronominal cumplirse, present cumplo, passat cumplí, futur cumpliré)
* complir
* (pronominal) complir-se, acomplir-se

### Miscel·lània

* Síl·labes: cum·plir (2)
* Heterograma de 7 lletres (cilmpru)
# cumplo
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈkum.plo/
   * Rimes: -umplo

### Verb

cumplo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb cumplir
# cumplidamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kumˌpli.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /kumˌpli.daˈmen.t(e)/, baix \kumˌpli.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De cumplido i el sufix -mente.

### Adverbi

cumplidamente
* complidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: cum·pli·da·men·te (5)
# cumplidas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kumˈpli.ðas\, meridional \kumˈpli.ðah\
       Americà: alt /kumˈpli.d(a)s/, baix \kumˈpli.ðah\, austral \kumˈpli.ðas\
   * Rimes: -idas

### Adjectiu

cumplidas f. pl.
* forma plural de cumplida
# cumplirse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kumˈpliɾ.se/
       Americà: alt /kumˈpliɾ.s(e)/, baix /kumˈpliɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

cumplirse trans., intr., pron. ‎(present me cumplo, passat me cumplí, futur me cumpliré)
* forma pronominal de cumplir
# cumpliré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kum.pliˈɾe/
       Americà: alt /k(u)m.pliˈɾe/, baix /kum.pliˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

cumpliré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb cumplir
# cumplido
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kumˈpli.ðo\
       Americà: alt /k(u)mˈpli.do/, baix \kumˈpli.ðo\
   * Rimes: -ido

### Adjectiu

cumplido m. ‎(femení cumplida, plural masculí cumplidos, plural femení cumplidas)
* complit

### Nom

cumplido m. ‎(plural cumplidos)
* compliment

### Miscel·lània

* Síl·labes: cum·pli·do (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdilmopu)
# cumplidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kumˈpli.ðos\, meridional \kumˈpli.ðoh\
       Americà: alt /kumˈpli.d(o)s/, baix \kumˈpli.ðoh\, austral \kumˈpli.ðos\
   * Rimes: -idos

### Adjectiu

cumplidos m. pl.
* forma plural de cumplido

### Nom

cumplidos m. pl.
* forma plural de cumplido
# cumplimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kum.pliˈmjen.tos/, meridional \kum.pliˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /kum.pliˈmjen.t(o)s/, baix \kum.pliˈmjeŋ.toh\, austral /kum.pliˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

cumplimientos m. pl.
* forma plural de cumplimiento
# culter
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.tɛr/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *(s)kel-1 («tallar»).

### Nom

culter m. ‎(genitiu cultrī)
* navalla
* ganivet

#### Declinació

2a declinació (e)r-, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | culter | cultrī |
| Vocatiu | culter | cultrī |
| Acusatiu | cultrum | cultrōs |
| Genitiu | cultrī | cultrōrum |
| Datiu | cultrō | cultrīs |
| Ablatiu | cultrō | cultrīs |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.923-927
# cultisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuɫˈtiz.mə/, occidental /kuɫˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De culte i el sufix -isme.

### Nom

cultisme m. ‎(plural cultismes)
* Manlleu tardà a una llengua clàssica amb una adaptació parcial sense l’evolució fonètica pròpia dels mots hereditaris.
* Expressió exclusiva de persones molt cultes o, si més no, poc freqüent en altres ambients.

#### Sinònims

* mot culte

#### Antònims

* mot hereditari

#### Relacionats

* doblet lingüístic, doblet

#### Traduccions

* Anglès: learned borrowing $^{(en)}$
* Castellà: cultismo $^{(es)}$ m.
* Francès: mot savant $^{(fr)}$ m.
* Anglès: inkhorn term $^{(en)}$
* Castellà: cultismo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·tis·me (3)
* Heterograma de 8 lletres (ceilmstu)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# cultamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˌkul.taˈmen.te/
       Americà: alt /ˌkul.taˈmen.t(e)/, baix /ˌkul.taˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De culto i el sufix -mente.

### Adverbi

cultamente
* cultament

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·ta·men·te (4)
# cultis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.tiːs/

### Adjectiu

cultīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de cultus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de cultus
# cultas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.taːs/

### Adjectiu

cultās
* acusatiu femení plural de cultus
# culte
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkuɫ.tə/, occidental /ˈkuɫ.te/
   * Etimologia: Nom: del llatí cultus, segle XVII, Adjectiu: del llatí cultem, segle XIX.

### Nom

culte m. ‎(plural cultes)
* Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

#### Sinònims

adoració, ritu
* Alemany: Kult $^{(de)}$ m.
* Anglès: cult $^{(en)}$, worship $^{(en)}$
* Búlgar: култ $^{(bg)}$ m. ‎(kult)
* Castellà: culto $^{(es)}$
* Danès: kult $^{(da)}$ c.
* Esperanto: kulto $^{(eo)}$
* Estonià: kultus $^{(et)}$
* Finès: kultti $^{(fi)}$
* Francès: culte $^{(fr)}$
* Grec: θρησκεία $^{(el)}$ f. ‎(thriskia)
* Hebreu: פּוּלְחָן $^{(he)}$ m.
* Irlandès: cultas $^{(ga)}$ m.
* Italià: culto $^{(it)}$
* Japonès: 崇拝 $^{(ja)}$
* Llatí: cultus $^{(la)}$ m.
* Macedoni: култ $^{(mk)}$ m.
* Neerlandès: cultus $^{(nl)}$ m.
* Polonès: kult $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: culto $^{(pt)}$ m.
* Rus: культ $^{(ru)}$ m. ‎(kult)
* Serbocroat: култ $^{(sh)}$, kult $^{(sh)}$ m.
* Suec: kult $^{(sv)}$ c.
* Turc: tarikat $^{(tr)}$
* Xinès: 崇拜 $^{(zh)}$ ‎(chóngbài)

### Adjectiu

culte m. ‎(femení culta, plural invariable cultes)
* Persona dotada de cultura.
* Fet que té relació amb la cultura.

#### Sinònims

educat, savi

#### Derivats

* cultisme

#### Traduccions

* Alemany: kultiviert $^{(de)}$
* Anglès: cultivated $^{(en)}$, cultured $^{(en)}$
* Castellà: culto $^{(es)}$
* Finès: sivistynyt $^{(fi)}$
* Francès: cultivé $^{(fr)}$
* Italià: colto $^{(it)}$
* Llatí: cultus $^{(la)}$
* Portuguès: culto $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cul·te (2)
* Anagrama: culet

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.tɛ/

### Adjectiu

culte
* vocatiu masculí singular de cultus
# cultarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊlˈtaː.rʊm/

### Adjectiu

cultārum
* genitiu femení plural de cultus
# culti
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.tiː/

### Adjectiu

cultī
* nominatiu masculí plural de cultus
* vocatiu masculí plural de cultus
* genitiu masculí singular de cultus
* genitiu neutre singular de cultus
# contestaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təsˈta.βəs/ balear /kon.təsˈta.vəs/, /kun.təsˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /kon.tesˈta.βes/ valencià /kon.tesˈta.ves/, /kon.tesˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

contestaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contestar.

#### Variants

* contestaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·ves (4)
# contestatus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.tɛsˈtaː.tʊs/

### Verb

contestātus
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de contestor
# contestau
## Català
### Verb

contestau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de contestar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb contestar.

#### Variants

* [1] contesteu
* [2] contesteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·tau (3)
# contesteguem
## Català
### Verb

contesteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb contestar.

#### Variants

* contestem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·te·guem (4)
# contestavo
## Català
### Verb

contestavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de contestar.

#### Variants

* contestàieu, contestàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·vo (4)
# contesteguessa
## Català
### Verb

contesteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contestar.

#### Variants

* contestessi, contestessa, contestés, contestàs, contestara

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·te·gues·sa (5)
# contestava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.təsˈta.βə/ balear /kon.təsˈta.və/, /kun.təsˈta.və/ Occidental: nord-occidental /kon.tesˈta.βa/ valencià /kon.tesˈta.va/, /kon.tesˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

contestava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contestar.

#### Variants

* [1] contestavi, contestaia
* [2] contestaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·va (4)
# contestavi
## Català
### Verb

contestavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contestar.

#### Variants

* contestaia, contestava

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tes·ta·vi (4)
# cosmonauți
## Romanès
### Nom

cosmonauți
* forma plural de cosmonaut
# cosmonauții
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

cosmonauții
* nominatiu i acusatiu definit plural de cosmonaut
# cosmonauților
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

cosmonauților
* genitiu i datiu definit plural de cosmonaut
* vocatiu plural de cosmonaut
# cosmovisión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koz.mo.βiˈsjon\, meridional \koh.mo.βiˈsjoŋ\
       Americà: alt /koz.mo.b(i)ˈsjon/, baix \koh.mo.βiˈsjoŋ\, austral \koh.mo.βiˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

cosmovisión f. ‎(plural cosmovisiones)
* cosmovisió

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·mo·vi·sión (4)

### Vegeu també

* cosmovisión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# cosmètic
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuzˈmɛ.tik/, occidental /kozˈmɛ.tik/
   * Rimes: -ɛtik
   * Etimologia: Del grec κοσμητικός ‎(kosmētikós, «propi de l'embelliment»), format pels termes κόσμεω ‎(kósmeō, «ordre, bellesa») i τέχνή ‎(tékhnḗ, «tècnica»), segle XIX.

### Nom

cosmètic m. ‎(plural cosmètics)
* Producte de bellesa.

### Adjectiu

cosmètic m. ‎(femení cosmètica, plural masculí cosmètics, plural femení cosmètiques)
* Que té propietats capaces de millorar l'aparença.
* Relatiu a l'aparença.

#### Traduccions

* Anglès: cosmetic $^{(en)}$
* Castellà: cosmético $^{(es)}$
* Francès: cosmétique $^{(fr)}$
* Italià: cosmetico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·mè·tic (3)
# cosmovisiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koz.mo.βiˈsjo.nes\, meridional \koh.mo.βiˈsjo.neh\
       Americà: alt /koz.mo.biˈsjo.n(e)s/, baix \koh.mo.βiˈsjo.neh\, austral \koh.mo.βiˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

cosmovisiones f. pl.
* forma plural de cosmovisión
# cosmopolitan
## Anglès

   * Pronúncia: /kɒz.mə(ʊ)ˈpɒl.ɪ.tən/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De cosmopolite i el sufix -an.

### Adjectiu

cosmopolitan ‎(comparatiu more cosmopolitan, superlatiu most cosmopolitan)
* cosmopolita
# cosmos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈkɔz.mus/ balear /ˈkɔz.mos/, /ˈkɔz.mus/ Occidental: /ˈkoz.mos/
   * Etimologia: Del llatí cosmos, del grec antic κόσμος ‎(kósmos, «univers, ordre»), del verb κόσμεω ‎(kósmeō, «ordenar»), segle XIX. Doblet de Cosme.

### Nom

cosmos m. ‎(plural invariable)
* Conjunt ordenat de l'univers.

#### Antònims

* caos

#### Traduccions

* Anglès: cosmos $^{(en)}$
* Castellà: cosmos $^{(es)}$
* Francès: cosmos $^{(fr)}$
* Italià: cosmo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·mos (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈkoz.mos/, meridional /ˈkoh.moh/
       Americà: alt /ˈkoz.m(o)s/, baix /ˈkoh.moh/, austral /ˈkoh.mos/
   * Rimes: -ozmos
   * Etimologia: Del llatí cosmos

### Nom

cosmos m. ‎(plural invariable)
* cosmos

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·mos (2)
# cosmovisió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkɔz.mu.βi.ziˈo/ balear /ˌkɔz.mo.vi.ziˈo/, /ˌkɔz.mu.vi.ziˈo/ Occidental: nord-occidental /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/ valencià /ˌkoz.mo.vi.ziˈo/, /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del prefix cosmo- i visió, calc del castellà cosmovisión, de l'alemany Weltanschauung ‎(literalment «visió del món»).

### Nom

cosmovisió f. ‎(plural cosmovisions)
* Visió global del món i del lloc que hi ocupa l'ésser humà, que orienta la interpretació i la valoració de l'existència.

#### Sinònims

* concepció del món

#### Traduccions

* Alemany: Weltanschauung $^{(de)}$
* Anglès: world view $^{(en)}$, worldview $^{(en)}$
* Castellà: cosmovisión $^{(es)}$
* Francès: conception du monde $^{(fr)}$, vision du monde $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cos·mo·vi·si·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* cosmovisió. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# dC
## Català
### Sigles

dC
* Sigles de després de Crist.

#### Notes

Abreviatura escollida a criteri de l'editor (per exemple al DIEC2, al Diccionari de Geologia de l'IEC, etc.), de la mateixa manera que «d. de C», «d.C.», «DC», «d.d.C.», etc.

#### Antònims

* aC

#### Traduccions

* Anglès: AC $^{(en)}$, A.C. $^{(en)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* ↑ Abreviatures del DIEC2. [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ Abreviacions del Diccionari de Geologia de l'IEC. [Consulta: 12 gener 2023].
# daarɛ
## Frafra

   * Pronúncia: /dá:.ɾɛ́/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

daarɛ ‎(plural dabsa o dasʋm)
* dia (període de 24 hores)

## Moore

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

daarɛ
* dia

#### Variants

* raare, date
# dabilandin
## Kurd

   * Pronúncia: [dabɯlandɯn]
   * Etimologia: Del prefix da- i l'arameu ܒܠܥܐ‎.

### Verb

dabilandin ‎(àrab دابلاندن)
* empassar

#### Sinònims

* daqurtandin, daûrandin

#### Derivats

* dabilandî

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·bi·lan·din (4)
# d'una vegada
## Català
### Adverbi

d'una vegada
* finalment
* alhora (simultàniament)
* Amb una única acció.

#### Sinònims

* (alhora) tot alhora, a la vegada, al mateix temps, a un mateix temps, a un temps, de cop, a l'encop (septentrional), a l'una, ensems, a l'ensems, conjuntament, simultàniament

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB, DSFF
# da'
## Italià
### Verb

da'
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de dare
# dab
## Anglès

   * Pronúncia: /dæb/ àudio (EUA)

### Nom

dab ‎(plural dabs)
* (peixos) limanda
# d. C.
## Castellà

   * Pronúncia: peninsular /ˌdeˈθe/, americà /ˌdeˈse/

### Abreviatura

d. C. ‎(después de Cristo)
* dC
# cuneïforme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.nə.iˈfor.mə/, occidental /ku.ne.iˈfoɾ.me/
   * Rimes: -oɾme
   * Etimologia: Del llatí cŭnĕus ‎(«tascó») i el sufix -forme.

### Adjectiu

cuneïforme inv. ‎(plural cuneïformes)
* Que té forma de tascó.
* Relatiu o pertanyent a l'escriptura cuneïforme.

#### Traduccions

* Alemany: keilförmig $^{(de)}$
* Anglès: cuneiform $^{(en)}$
* Gallec: cuneiforme $^{(gl)}$

### Nom

cuneïforme f. ‎(plural cuneïformes)
* escriptura cuneïforme

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ne·ï·for·me (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cuneta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈnɛ.tə/ balear /kuˈnə.tə/, /kuˈnɛ.tə/ Occidental: /kuˈne.ta/
   * Rimes: -ɛta
   * Etimologia: De l'italià cunetta ‎(«fossat que envoltava les fortificacions»).

### Nom

cuneta f. ‎(plural cunetes)
* Espai enfonsat a als costats d'una carretera on fa cap l'aigua de la pluja.

#### Traduccions

* Anglès: ditch $^{(en)}$
* Castellà: cuneta $^{(es)}$ f.
* Francès: caniveau $^{(fr)}$
* Noruec: rennestein $^{(no)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ne·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (acentu)
* Anagrames: actuen, canteu, centau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kuˈne.ta/
       Americà: alt /kuˈne.t(a)/, baix /kuˈne.ta/
   * Rimes: -eta
   * Etimologia: De l'italià cunetta, de lacuna.

### Nom

cuneta f. ‎(plural cunetas)
* cuneta

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ne·ta (3)
* Heterograma de 6 lletres (acentu)
* Anagrames: actúen, canute, cuenta, tecuán

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre cuneta
# cuneum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊ.newm/

### Nom

cuneum
* acusatiu singular de cuneus