OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aclapesses
## Català
### Verb

aclapesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pes·ses (4)
* Anagrama: aplacesses
# aclapeu
## Català
### Verb

aclapeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aclapar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclapar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·peu (3)
* Anagrama: aplaceu
# aclapaves
## Català
### Verb

aclapaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pa·ves (4)
* Anagrama: aplacaves
# aclapessin
## Català
### Verb

aclapessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·pes·sin (4)
* Anagrames: aplacessin, aplicassen
# acatarraren
## Català
### Verb

acatarraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acatarrar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarrar
## Català
### Verb

acatarrar
* Forma de l'infinitiu acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·rar (4)
# acatarraran
## Català
### Verb

acatarraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acatarrar-se.
# acatarraies
## Català
### Verb

acatarraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acatarrar-se.
# acatarram
## Català
### Verb

acatarram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acatarrar-se.
# acatarrara
## Català
### Verb

acatarrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.
# acatarrares
## Català
### Verb

acatarrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acatarrar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatarrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·tar·ra·res (5)
* Anagrama: acatarrar-se
# acurtessin
## Català
### Verb

acurtessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tes·sin (4)
* Anagrames: instruesca, trencàssiu, trincàsseu
# acurtin
## Català
### Verb

acurtin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tin (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinrtu)
* Anagrames: cintura, cruiant, trincau
# acurtessen
## Català
### Verb

acurtessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tes·sen (4)
* Anagrama: trencàsseu
# acurtessis
## Català
### Verb

acurtessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tes·sis (4)
* Anagrames: castréssiu, ressuscita, ressuscità, trescàssiu
# acurten
## Català
### Verb

acurten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acurtar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ten (3)
* Heterograma de 7 lletres (acenrtu)
* Anagrames: creuant, trencau
# acurtesses
## Català
### Verb

acurtesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tes·ses (4)
* Anagrames: castrésseu, trescàsseu
# acurteu
## Català
### Verb

acurteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acurtar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acurtar.
# acurti
## Català
### Verb

acurti
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acurtar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·ti (3)
* Heterograma de 6 lletres (acirtu)
* Anagrames: actriu, cruiat, cuitar
# acurtes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkur.təs/, occidental /aˈkuɾ.tes/
   * Rimes: -uɾtes

### Verb

acurtes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acurtar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acurtar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cur·tes (3)
* Heterograma de 7 lletres (acerstu)
* Anagrames: castreu, creuats, escurat, estucar, trescau
# adiguera
## Català
### Verb

adiguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·gue·ra (4)
* Anagrama: Aiguader
# adigueren
## Català
### Verb

adigueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.
# adiguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.ɣən/, occidental /aˈði.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

adiguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adir-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·guen (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeginu)
* Anagrama: indague
# adigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.ɣəs/, occidental /aˈði.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

adigues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adir-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·gues (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegisu)
* Anagrames: guiades, seguida
# adiguessen
## Català
### Verb

adiguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·gues·sen (4)
* Anagrames: agendéssiu, assedeguin, denegàssiu, dineguessa
# adiguesses
## Català
### Verb

adiguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·gues·ses (4)
* Anagrama: assedeguis
# adiguessin
## Català
### Verb

adiguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·gues·sin (4)
* Anagrama: indaguessi
# adigueu
## Català
### Verb

adigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adir-se.
# adigueres
## Català
### Verb

adigueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.
# adiguessis
## Català
### Verb

adiguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.
# acordonés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈnes/, occidental /a.koɾ.ðoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

acordonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Jo] acordonés, acordonàs o acordonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Ell/ella/vostè] acordonés, acordonàs o acordonara.

#### Sinònims

* acordonessi, acordonessa, acordonegués, acordoneguessa, formes col·loquials.
# acordonésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈne.səw/, occidental /a.koɾ.ðoˈne.sew/
       Informal: /a.koɾ.ðoˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

acordonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Vosaltres/vós] acordonéssiu, acordonésseu, acordonàsseu, acordonàssiu o acordonàreu.

#### Sinònims

* acordoneguéssou, forma col·loquial.
# acordoní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈni/, occidental /a.koɾ.ðoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

acordoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acordonar.
    [Jo] acordoní o em vaig acordonar.
# acordos
## Català
### Verb

acordos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acordar.

## Gallec
### Nom

acordos m. pl.
* forma plural de acordo
# acordonéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈne.siw/, occidental /a.koɾ.ðoˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

acordonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Vosaltres/vós] acordonéssiu, acordonésseu, acordonàsseu, acordonàssiu o acordonàreu.

#### Sinònims

* acordoneguéssou, forma col·loquial.
# acords de confidencialitat
## Català
### Nom

acords de confidencialitat m. pl.
* Forma plural de acord de confidencialitat.
# acordonéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈne.səm/, occidental /a.koɾ.ðoˈne.sem/
       Informal: /a.koɾ.ðoˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

acordonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Nosaltres] acordonéssim, acordonéssem, acordonàssem, acordonàssim o acordonàrem.

#### Sinònims

* acordoneguéssom, forma col·loquial.
# acordoné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.koɾ.ðoˈne\
       Americà: alt \a.k(o)ɾ.ðoˈne\, baix \a.koɾ.ðoˈne\
   * Rimes: -e

### Verb

acordoné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acordonar
# acordonéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kur.duˈne.sim/, occidental /a.koɾ.ðoˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

acordonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordonar.
    [Nosaltres] acordonéssim, acordonéssem, acordonàssem, acordonàssim o acordonàrem.

#### Sinònims

* acordoneguéssom, forma col·loquial.
# acrobatului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

acrobatului
* genitiu i datiu definit singular de acrobat
# acrobatique
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔ.baˈtik/

### Adjectiu

acrobatique inv. ‎(plural acrobatiques)
* acrobàtic -a
# acrobatul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

acrobatul
* nominatiu i acusatiu definit singular de acrobat
# acrobatiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔ.baˈtik/

### Adjectiu

acrobatiques inv. pl.
* forma plural de acrobatique
# acrobato
## Romanès
### Nom

acrobato
* vocatiu singular de acrobată
# acrobaties
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔ.baˈsi/ àudio

### Nom

acrobaties f. pl.
* forma plural de acrobatie
# acrobats
## Anglès
### Nom

acrobats
* forma plural de acrobat
# acrobatule
## Romanès
### Nom

acrobatule
* vocatiu singular de acrobat
# acrobatics
## Anglès
### Nom

acrobatics ‎(incomptable)
* acrobàcia

### Vegeu també

* acrobatics. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# acrobatie
## Francès

   * Pronúncia: /a.kʁɔ.baˈsi/

### Nom

acrobatie f. ‎(plural acrobaties)
* acrobàcia

### Vegeu també

* acrobatie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# achtzig
## Alemany
### Numeral

achtzig
* vuitanta
# aciago
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈθja.ɣo\
       Americà: alt /aˈsja.ɡo/, baix \aˈsja.ɣo\
   * Rimes: -aɡo
   * Etimologia: Hi ha diverses propostes etimològiques:
       De l'expressió en llatí aegyptiacus dies («dia egipci»).
       Del llatí medieval dies ad Iacus, en referència a sant Jaume apòstol, invocat en les batalles contra els moros.

### Adjectiu

aciago m. ‎(femení aciaga, plural masculí aciagos, plural femení aciagas)
* dolent, fatal, maleït, desafortunat (Sempre en relació a la paraula dia)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cia·go (3)
* ↑ Joan Corominas, Diccionario Crítico Etimológico Cstellano e Hispànico, ed. Gredos.
# acibeche
## Gallec
### Nom

acibeche m. ‎(plural acibeches)
* atzabeja

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en gallec
# achte
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʔaχtə/,
   * Etimologia: Derivat de acht.

### Numeral

achte
* (ordinal) vuitè
# aci
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí acies.

### Nom

aci f. ‎(plural acis)
* forma alternativa de aç

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aciagas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈθja.ɣas\, meridional \aˈθja.ɣah\
       Americà: alt /aˈsja.ɡ(a)s/, baix \aˈsja.ɣah\, austral \aˈsja.ɣas\
   * Rimes: -aɡas

### Adjectiu

aciagas f. pl.
* forma plural de aciaga
# aciagos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈθja.ɣos\, meridional \aˈθja.ɣoh\
       Americà: alt /aˈsja.ɡ(o)s/, baix \aˈsja.ɣoh\, austral \aˈsja.ɣos\
   * Rimes: -aɡos

### Adjectiu

aciagos m. pl.
* forma plural de aciago
# aciaga
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈθja.ɣa\
       Americà: alt /aˈsja.ɡa/, baix \aˈsja.ɣa\
   * Rimes: -aɡa

### Adjectiu

aciaga f. ‎(plural aciagas)
* forma femenina de aciago
# adesàssem
## Català
### Verb

adesàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesàssim
## Català
### Verb

adesàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sàs·sim (4)
* Anagrama: amidasses
# adesàsseu
## Català
### Verb

adesàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesàssiu
## Català
### Verb

adesàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
# adesàs
## Català
### Verb

adesàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·sàs (3)
* Anagrama: asades
# adesso
## Italià

   * Pronúncia: /aˈdɛs.so/
   * Etimologia: Probablement del llatí vulgar ad ipsum, contracció de ad id ipsum tempus, «en aquest mateix temps».

### Adverbi

adesso
* ara
* adés

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dès·so (3)
# adventismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.βenˈtiz.mo\, meridional \að.βeŋˈtih.mo\
       Americà: alt \ad.βenˈtiz.mo\, baix \að.βeŋˈtih.mo\, austral \að.βenˈtih.mo\
   * Rimes: -izmo

### Nom

adventismo m. ‎(plural adventismos)
* adventisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ven·tis·mo (4)
* Heterograma de 10 lletres (adeimnostv)
# advenives
## Català
### Verb

advenives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de advenir.
# advens
## Català
### Verb

advens
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de advenir.
# adventism
## Romanès
### Nom

adventism n. ‎(sense plural)
* adventisme

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | adventism | adventismul | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unui) | adventism | adventismului | | - | - |
| Vocatiu | | adventismule, adventisme | adventismule, adventisme | | - | - |
# adventisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.bənˈtiz.mə/, balear /əb.vənˈtiz.mə/ Occidental: nord-occidental /ad.benˈtiz.me/ valencià /ad.venˈtiz.me/, /ad.benˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De advent i el sufix -isme.

### Nom

adventisme m. ‎(plural adventismes)
* Qualsevol de les doctrines cristianes que creuen en el prompte retorn de Jesucrist.

#### Traduccions

* Alemany: Adventismus $^{(de)}$ m.
* Basc: adbentismo $^{(eu)}$
* Castellà: adventismo $^{(es)}$ m.
* Francès: adventisme $^{(fr)}$ m.
* Romanès: adventism $^{(ro)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ven·tis·me (4)
* Anagrames: destinàvem, desviament

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Francès

   * Pronúncia: /ad.vɑ̃ˈtism/

### Nom

adventisme m. ‎(plural adventismes)
* adventisme

## Romanès
### Nom

adventisme
* vocatiu singular de adventism
# adventismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.βenˈtiz.mos\, meridional \að.βeŋˈtih.moh\
       Americà: alt \ad.βenˈtiz.m(o)s\, baix \að.βeŋˈtih.moh\, austral \að.βenˈtih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

adventismos m. pl.
* forma plural de adventismo
# adventismul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

adventismul
* nominatiu i acusatiu definit singular de adventism
# adveniven
## Català
### Verb

adveniven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de advenir.
# advent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ədˈben/ balear /əbˈvent/, /əbˈven/ Occidental: nord-occidental /adˈben/ valencià /adˈvent/, /adˈben/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Vegeu Advent.

### Nom

advent m. ‎(plural advents)
* Període de temps anterior a Nadal.

### Notes

* Com a festivitat va amb majúscula inicial (Advent), com a període va amb minúscula. Sovint no es diferencia una cosa i l’altra i preval la majúscula.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vent (2)
* Heterograma de 6 lletres (adentv)
* Anagrama: vedant
# addottrinando
## Italià
### Verb

addottrinando
* gerundi de addottrinare
# addotti
## Italià
### Verb

addotti
* participi passat masculí plural de addurre
# addotto
## Italià
### Verb

addotto m. ‎(femení addotta, plural masculí addotti, plural femení addotte)
* participi passat masculí singular de addurre
# addottrinammo
## Italià
### Verb

addottrinammo
* primera persona plural (noi) del passat de addottrinare
# addottosi
## Italià
### Verb

addottosi m. ‎(femení addottasi, plural masculí addottisi, plural femení addottesi)
* participi passat masculí singular de addursi
# addottrinai
## Italià
### Verb

addottrinai
* primera persona singular (io) del passat de addottrinare
# addottrinamento
## Italià

   * Pronúncia: /ad.dot.tri.naˈmen.to/
   * Etimologia: De addottrinare i mento.

### Nom

addottrinamento m. ‎(plural addottrinamenti)
* adoctrinament

#### Sinònims

* indottrinamento

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dot·tri·na·mén·to (6)
# addottisi
## Italià
### Verb

addottisi
* participi passat masculí plural de addursi
# addottrina
## Italià
### Verb

addottrina
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addottrinare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addottrinare
# addottrinamenti
## Italià

   * Pronúncia: /ad.dot.tri.naˈmen.ti/

### Nom

addottrinamenti m. pl.
* forma plural de addottrinamento
# adornaren
## Català
### Verb

adornaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adornar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·ren (4)
* Anagrames: enrondarà, ordenaran
# adornarien
## Català
### Verb

adornarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·ri·en (5)
* Anagrama: enrondaria
# adornarà
## Català
### Verb

adornarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·rà (4)
* Anagrama: adoraran
# adornarem
## Català
### Verb

adornarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·rem (4)
* Anagrama: moderaran
# adornares
## Català
### Verb

adornares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adornar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·res (4)
* Anagrama: ordenaràs
# adornaries
## Català
### Verb

adornaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adornar.
# adornareu
## Català
### Verb

adornareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adornar.
# adornaré
## Català
### Verb

adornaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·ré (4)
* Anagrames: adoraren, ordenara, ordenarà
# adornaria
## Català
### Verb

adornaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adornar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adornar.
# adornaràs
## Català
### Verb

adornaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dor·na·ràs (4)
* Anagrama: arronsada
# aduné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðuˈne\
       Americà: alt /a.duˈne/, baix \a.ðuˈne\
   * Rimes: -e

### Verb

aduné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb adunar
# adunéssiu
## Català
### Verb

adunéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# adunéssem
## Català
### Verb

adunéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# adunés
## Català
### Verb

adunés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·nés (3)
* Heterograma de 6 lletres (adensu)
* Anagrames: danseu, duanes, nuades
# adunésseu
## Català
### Verb

adunésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# adunàssim
## Català
### Verb

adunàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# adunàveu
## Català
### Verb

adunàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adunar.
# adunéssim
## Català
### Verb

adunéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# adunàssiu
## Català
### Verb

adunàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adunar.
# aclotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫɔ.təs/, occidental /aˈkɫɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Verb

aclotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·tes (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelost)
* Anagrames: calotes, esclato, escolat, escolta, escoltà
# aclote
## Català
### Verb

aclote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aclotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (acelot)
* Anagrama: caletó
# aclotaven
## Català
### Verb

aclotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aclotar.
# aclotava
## Català
### Verb

aclotava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aclotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aclotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·ta·va (4)
* Anagrama: alcavota
# aclotaves
## Català
### Verb

aclotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·ta·ves (4)
* Anagrames: alcavotes, esclatavo, escoltava