OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# altejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.təˈʒa.βəs/ balear /əɫ.təˈd͡ʒa.vəs/, /əɫ.təˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.teˈʒa.βes/ valencià /aɫ.teˈd͡ʒa.ves/, /aɫ.teˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

altejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de altejar.
# altejasses
## Català
### Verb

altejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb altejar.
# altejau
## Català
### Verb

altejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de altejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb altejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·te·jau (3)
* Anagrames: tauleja, taulejà, taüleja, taülejà
# altejo
## Català
### Verb

altejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de altejar.
# aixafinéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈne.sem/ valencià /aj.ʃa.fiˈne.sem/, /a.ʃa.fiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aixafinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinàssim
## Català
### Verb

aixafinàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.fiˈna.βəw/, balear /ə.ʃə.fiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈna.βew/ valencià /aj.ʃa.fiˈna.vew/, /a.ʃa.fiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aixafinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aixafinar.
# aixafinàssem
## Català
### Verb

aixafinàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinàssiu
## Català
### Verb

aixafinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈnes/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈnes/ valencià /aj.ʃa.fiˈnes/, /a.ʃa.fiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

aixafinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈne.sew/ valencià /aj.ʃa.fiˈne.sew/, /a.ʃa.fiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aixafinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinàsseu
## Català
### Verb

aixafinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# aixafinéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.fiˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃa.fiˈne.sim/ valencià /aj.ʃa.fiˈne.sim/, /a.ʃa.fiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aixafinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixafinar.
# alzinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.zi.nəˈɾe/, occidental /aɫ.zi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alzinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alzinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·zi·na·ré (4)
* Anagrama: alzinera
# alzinaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.zi.nəˈɾi.əw/, occidental /aɫ.zi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alzinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alzinar.
# alzinassen
## Català
### Verb

alzinassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinasses
## Català
### Verb

alzinasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinassis
## Català
### Verb

alzinassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈnats/, occidental /aɫ.ziˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

alzinats
* Participi masculí plural del verb alzinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·zi·nats (3)
* Anagrama: nasalitz
# alzinassin
## Català
### Verb

alzinassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alzinar.
# alzinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.zi.nəˈɾas/, occidental /aɫ.zi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alzinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alzinar.
# alzinat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ziˈnat/, occidental /aɫ.ziˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

alzinat
* Participi masculí singular del verb alzinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·zi·nat (3)
* Anagrama: analitz
# al·lucinàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

al·lucinàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Nosaltres] al·lucinéssim, al·lucinéssem, al·lucinàssem, al·lucinàssim o al·lucinàrem.
# al·lucinàssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.siw/, /ə.ɫu.siˈna.siw/ balear /əɫ.ɫu.siˈna.siw/ Occidental: /aɫ.ɫu.siˈna.siw/, /a.ɫu.siˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

al·lucinàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.

#### Variants

* al·lucinéssiu, al·lucinésseu, al·lucinàsseu, al·lucinàreu
# al·lucinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈne.səm/, occidental /aɫ.ɫu.siˈne.sem/
       Informal: /aɫ.ɫu.siˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

al·lucinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Nosaltres] al·lucinéssim, al·lucinéssem, al·lucinàssem, al·lucinàssim o al·lucinàrem.

#### Sinònims

* al·lucineguéssom, forma col·loquial.
# al·lucinàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

al·lucinàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Jo] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Ell/ella/vostè] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
# al·lucinàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.səw/, /ə.ɫu.siˈna.səw/ balear /əɫ.ɫu.siˈna.səw/ Occidental: /aɫ.ɫu.siˈna.sew/, /a.ɫu.siˈna.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

al·lucinàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Vosaltres/vós] al·lucinéssiu, al·lucinésseu, al·lucinàsseu, al·lucinàssiu o al·lucinàreu.
# al·lucinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɫu.siˈnes/, occidental /aɫ.ɫu.siˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

al·lucinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Jo] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Ell/ella/vostè] al·lucinés, al·lucinàs o al·lucinara.

#### Sinònims

* al·lucinessi, al·lucinessa, al·lucinegués, al·lucineguessa, formes col·loquials.
# al·lucinàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.səm/, /ə.ɫu.siˈna.səm/ balear /əɫ.ɫu.siˈna.səm/ Occidental: /aɫ.ɫu.siˈna.sem/, /a.ɫu.siˈna.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

al·lucinàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb al·lucinar.
    [Nosaltres] al·lucinéssim, al·lucinéssem, al·lucinàssem, al·lucinàssim o al·lucinàrem.
# al·lucinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫu.siˈna.βəw/, /ə.ɫu.siˈna.βəw/ balear /əɫ.ɫu.siˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɫu.siˈna.βew/, /a.ɫu.siˈna.βew/ valencià /aɫ.ɫu.siˈna.vew/, /a.ɫu.siˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

al·lucinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de al·lucinar.

#### Variants

* (col·loquial) al·lucinavo, al·lucinàieu
# alga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaɫ.ɣə/, occidental /ˈaɫ.ɣa/
   * Etimologia: Del llatí alga, segle XIV.

### Nom

alga f. ‎(plural algues)
* Nom genèric per un tipus de plantes inferiors, generalment aquàtiques, amb organització unicel·lular senzilla o autotròfica
* Nom aplicat a algunes plantes que viuen a l'aigua sense ser veritablement algues.

#### Derivats

* algal

#### Traduccions

* Afrikaans: alg $^{(af)}$
* Albanès: leshterik $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Algen $^{(de)}$ pl.
* Anglès: seaweed $^{(en)}$
* Asturià: ocla $^{(ast)}$ f.
* Castellà: alga $^{(es)}$
* Danès: tang $^{(da)}$ c.
* Esperanto: algo $^{(eo)}$
* Estonià: adru $^{(et)}$
* Feroès: tari $^{(fo)}$ m.
* Francès: algue $^{(fr)}$ f.
* Gallec: olga $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: gwymon $^{(cy)}$ m.
* Grec: φύκι $^{(el)}$ n. ‎(fiki)
* Grec antic: φῦκος $^{(grc)}$ n. ‎(phŷkos)
* Hebreu: אצה‎ $^{(he)}$
* Ídix: ים־גראָז‎ $^{(yi)}$ n.
* Irlandès: feamainn $^{(ga)}$ f.
* Italià: alga marina $^{(it)}$
* Japonès: 海藻 $^{(ja)}$
* Llatí: alga $^{(la)}$ f.
* Macedoni: морска трева $^{(mk)}$ f.
* Malai: lumut $^{(ms)}$
* Noruec: tang $^{(no)}$
* Occità: augon $^{(oc)}$
* Polonès: glon $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: alga $^{(pt)}$ f.
* Rus: во́доросль $^{(ru)}$ f. ‎(vódorosl)
* Serbocroat: морска трава $^{(sh)}$, morska trava $^{(sh)}$ f.
* Suahili: mwani $^{(sw)}$
* Suec: tång $^{(sv)}$ c.
* Txec: chaluha $^{(cs)}$ f.
* Volapük: laleg $^{(vo)}$
* Xinès: 海帶 $^{(zh)}$ ‎(海带, hǎidài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga (2)
* Anagrames: aglà, gala, galà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia: \ˈal.ɣa\
   * Rimes: -alɡa

### Nom

alga f. ‎(plural algas)
* alga

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga (2)
# algal
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈɣaɫ/, occidental /aɫˈɣaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De alga i el sufix -al

### Adjectiu

algal inv. ‎(plural algals)
* Referent o pertanyent a les algues.

#### Traduccions

* Anglès: algal $^{(en)}$
* Castellà: algal $^{(es)}$
* Francès: algal $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·gal (2)
* Anagrames: gal·la, Gal·la, llaga, llagà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# algalia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.ɣəˈɫi.ə/, occidental /aɫ.ɣaˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

algalia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de algaliar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb algaliar.

## Castellà

   * Pronúncia: \alˈɣa.lja\
   * Rimes: -alja

### Nom

algalia f. ‎(plural algalias)
* algàlia

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga·lia (3)

## Gallec
### Nom

algalia f. ‎(plural algalias)
* algàlia
# algaliara
## Català
### Verb

algaliara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb algaliar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb algaliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga·li·a·ra (5)
* Anagrama: allargaia
# algaliar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɫ.ɣə.ɫiˈa/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɣa.ɫiˈa/ valencià /aɫ.ɣa.ɫiˈaɾ/, /aɫ.ɣa.ɫiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: algalià
   * Etimologia: Derivat de algàlia, segle XV.

### Verb

algaliar trans.
* Perfumar amb algàlia.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: algalio, algalia, algaliem

#### Traduccions

* Castellà: algaliar $^{(es)}$
* Francès: parfumer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga·li·ar (4)
* Anagrames: alligara, alligarà, llagaria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# alfós
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈfos/, occidental /aɫˈfos/
   * Rimes: -os

### Nom

alfós m. ‎(plural alfosos)
* anfós

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·fós (2)
* Anagrama: solfa

### Vegeu també

* alfós. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# algaliam
## Català
### Verb

algaliam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de algaliar.
# algaliant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɣə.ɫiˈan/ balear /əɫ.ɣə.ɫiˈant/, /əɫ.ɣə.ɫiˈan/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɣa.ɫiˈan/ valencià /aɫ.ɣa.ɫiˈant/, /aɫ.ɣa.ɫiˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

algaliant
* Gerundi del verb algaliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga·li·ant (4)
* Anagrames: agallinat, antigalla, gitanalla
# allisarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾi.ən/, occidental /a.ʎi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

allisarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de allisar.
# allisariva
## Català
### Verb

allisariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de allisar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de allisar.
# allisaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾe/, occidental /a.ʎi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

allisaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·ré (4)
* Anagrames: aïllares, salleria
# allisaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾi.əm/, occidental /a.ʎi.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

allisaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·rí·em (5)
* Anagrama: allimaries
# allisarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾa/, occidental /a.ʎi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

allisarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·rà (4)
* Anagrama: aïllaràs
# allisaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾi.ə/, occidental /a.ʎi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

allisaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de allisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de allisar.
# allisarives
## Català
### Verb

allisarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de allisar.
# allisaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾas/, occidental /a.ʎi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

allisaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·ràs (4)
* Anagrama: llassaria
# allisaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎi.zəˈɾi.əs/, occidental /a.ʎi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

allisaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de allisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lli·sa·ri·es (5)
* Anagrama: esllisaria
# allisariven
## Català
### Verb

allisariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de allisar.
# amanhã
## Portuguès
### Adverbi

amanhã
* demà
# amania
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈni.ə/, occidental /a.maˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amania
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amanir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ni·a (4)
* Anagrames: amaina, amainà, manaia
# amanezco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.maˈneθ.ko/, meridional /a.maˈneh.ko/
       Americà: alt /a.maˈnes.k(o)/, baix /a.maˈneh.ko/
   * Rimes: -eθko

### Verb

amanezco
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb amanecer
# amanerí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾi/, occidental /a.ma.neˈɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

amanerí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·rí (4)
* Anagrames: aïnarem, aïnàrem, amaniré, amarien, amarine, anaríem, animaré, armaien, armènia, Armènia, menaria
# amanesc
## Català
### Verb

amanesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nesc (3)
* Anagrames: acensam, encasam, escamna, escamnà
# amanesquis
## Català
### Verb

amanesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nes·quis (4)
* Anagrames: amanisques, amansesqui, maquinessa
# amaneréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.nəˈɾe.siw/, occidental /a.ma.neˈɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amaneréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ne·rés·siu (5)
* Anagrama: amarinésseu
# amanesquin
## Català
### Verb

amanesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amanir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·nes·quin (4)
* Anagrama: amanisquen
# amanesqui
## Català
### Verb

amanesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amanir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amanir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amanir.

### Miscel·lània

* Anagrama: maníaques
# amanollen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈno.ʎən/, occidental /a.maˈno.ʎen/
   * Rimes: -oʎen

### Verb

amanollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de amanollar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amanollar.
# amanollin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈno.ʎin/, occidental /a.maˈno.ʎin/
   * Rimes: -oʎin

### Verb

amanollin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amanollar.
# amanolles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈno.ʎəs/, occidental /a.maˈno.ʎes/
   * Rimes: -oʎes

### Verb

amanolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amanollar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amanollar.
# amanolleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎɛw/ balear /ə.mə.noˈʎəw/, /ə.mə.nuˈʎɛw/ Occidental: /a.ma.noˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

amanolleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amanollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amanollar.
# amanolli
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈno.ʎi/, occidental /a.maˈno.ʎi/
   * Rimes: -oʎi

### Verb

amanolli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amanollar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amanollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amanollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·no·lli (4)
* Anagrama: al·lònima
# amanollesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.səs/ balear /ə.mə.noˈʎe.səs/, /ə.mə.nuˈʎe.səs/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amanollesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.sis/ balear /ə.mə.noˈʎe.sis/, /ə.mə.nuˈʎe.sis/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amanollessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.sən/ balear /ə.mə.noˈʎe.sən/, /ə.mə.nuˈʎe.sən/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

amanollessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amanollessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.nuˈʎe.sin/ balear /ə.mə.noˈʎe.sin/, /ə.mə.nuˈʎe.sin/ Occidental: /a.ma.noˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amanollessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amanollar.
# amansés
## Català
### Verb

amansés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sés (3)
* Anagrames: amassen, anàssem, manessa, massena
# amansésseu
## Català
### Verb

amansésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.
# amansíreu
## Català
### Verb

amansíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amansir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amanséssem
## Català
### Verb

amanséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.
# amanséssiu
## Català
### Verb

amanséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sés·siu (4)
* Anagrama: amansísseu
# amansí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mənˈsi/, occidental /a.manˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

amansí ‎(infinitiu amansir)
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amansir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amansir.

### Verb

amansí ‎(infinitiu amansar)
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sí (3)
* Anagrames: amanís, animàs, anisam, manisa
# amanséssim
## Català
### Verb

amanséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sés·sim (4)
* Anagrama: amansíssem
# amansíeu
## Català
### Verb

amansíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amansir.
# amansírem
## Català
### Verb

amansírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amansir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sí·rem (4)
* Anagrama: emmanisar
# alloque
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈʎo.ke/

### Verb

alloque
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allocar.
    Forma valenciana: [jo] m'alloco, m'alloque, m'alloc o m'alloqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que jo] m'alloqui o m'alloque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allocar.
    [Que ell/ella/vostè] s'alloqui o s'alloque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allocar.
    Alloqui's o alloque's [ell/ella/vostè].
# alloqueguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alloqueguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] s'alloquessin, s'alloquessen, s'allocassin, s'allocassen o s'allocaren.
# alloquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

alloquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] s'alloqués, s'allocàs o s'allocara.
# alloqueguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

alloqueguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] esn alloquem.
# alloqueguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alloqueguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] t'alloquessis, t'alloquesses, t'allocassis, t'allocasses o t'allocares.
# alloqueguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ʎo.keˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

alloqueguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] m'alloqués, m'allocàs o m'allocara.