OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eloquentias
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪ.aːs/

### Nom

ēloquentiās
* acusatiu plural de ēloquentia
# eloquentibus
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪ.bʊs/

### Adjectiu

ēloquentibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de ēloquēns
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de ēloquēns
# eloquentium
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪ.ʊm/

### Adjectiu

ēloquentium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de ēloquēns
# eloquently
## Anglès

   * Etimologia: De eloquent i el sufix -ly.

### Adverbi

eloquently ‎(comparatiu more eloquently, superlatiu most eloquently)
* eloqüentment
# eloquentis
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪs/

### Adjectiu

ēloquentis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de ēloquēns
# eloqui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈeː.lɔ.kwiː/

### Verb

ēloquī
* infinitiu del present actiu de ēloquor
# eloquentiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔ.kwɛn.tɪˈaː.rʊm/

### Nom

ēloquentiārum
* genitiu plural de ēloquentia
# eloquentiis
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.lɔˈkwɛn.tɪ.iːs/

### Nom

ēloquentiīs
* datiu plural de ēloquentia
* ablatiu plural de ēloquentia
# eloqueris
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈlɔ.kwɛ.rɪs/

### Verb

ēloqueris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ēloquor
# eminentia scaphae
## Llatí
### Nom

eminentia scaphae
* (Terminologia Anatomica) eminència de la fossa escafoïdal

### Vegeu també

* eminentia scaphae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# eminentia thenaris
## Llatí
### Nom

eminentia thenaris
* (Terminologia Anatomica) eminència tènar, tènar

#### Sinònims

* thenar

### Vegeu també

* eminentia thenaris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# eminentiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.mɪ.nɛn.tɪˈaː.rʊm/

### Nom

ēminentiārum
* genitiu plural de ēminentia
# eminentias
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.mɪˈnɛn.tɪ.aːs/

### Nom

ēminentiās
* acusatiu plural de ēminentia
# eminentiae
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.mɪˈnɛn.tɪ.aj/

### Nom

ēminentiae
* nominatiu plural de ēminentia
* vocatiu plural de ēminentia
* genitiu singular de ēminentia
* datiu singular de ēminentia
# eminently
## Anglès

   * Etimologia: De eminent i el sufix -ly.

### Adverbi

eminently ‎(comparatiu more eminently, superlatiu most eminently)
* eminentment, egrègiament
# eminentia pyramidalis
## Llatí
### Nom

eminentia pyramidalis
* (Terminologia Anatomica) eminència piramidal, piràmide del timpà

### Vegeu també

* eminentia pyramidalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# eminentiam
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.mɪˈnɛn.tɪ.am/

### Nom

ēminentiam
* acusatiu singular de ēminentia
# eminentiis
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.mɪˈnɛn.tɪ.iːs/

### Nom

ēminentiīs
* datiu plural de ēminentia
* ablatiu plural de ēminentia
# eminentia medialis
## Llatí
### Nom

eminentia medialis
* (Terminologia Anatomica) eminència teres, eminència facial, eminència medial de la fossa romboide

### Vegeu també

* eminentia medialis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# empacassen
## Català
### Verb

empacassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·cas·sen (4)
* Anagrama: acampessen
# empacarien
## Català
### Verb

empacarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de empacar.
# empacarà
## Català
### Verb

empacarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de empacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ca·rà (4)
* Anagrames: acamparé, acaparem
# empacaré
## Català
### Verb

empacaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de empacar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.pa.kaˈɾe/
       Americà: alt /em.pa.k(a)ˈɾe/, baix /em.pa.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

empacaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb empacar
# empacaria
## Català
### Verb

empacaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de empacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de empacar.
# empacaries
## Català
### Verb

empacaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de empacar.
# empacaràs
## Català
### Verb

empacaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de empacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ca·ràs (4)
* Anagrames: acampar-se, acampares, escampara, escamparà
# empacarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.paˈkaɾ.se/
       Americà: alt /em.paˈkaɾ.s(e)/, baix /em.paˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

empacarse trans., intr., pron. ‎(present me empaco, passat me empaqué, futur me empacaré)
* forma pronominal de empacar
# empacaríeu
## Català
### Verb

empacaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de empacar.
# encertadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sərˌta.ðəˈmen/ balear /ən.səɾˌta.ðəˈment/, /ən.sərˌta.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /en.serˌta.ðaˈmen/ valencià /en.seɾˌta.ðaˈment/, /en.seɾˌta.ðaˈmen/ Informal: valencià /an.seɾˌta.ðaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De encertat i el sufix -ment.

### Adverbi

encertadament
* D'una manera encertada, amb encert.

#### Traduccions

* Anglès: rightly $^{(en)}$, aptly $^{(en)}$
* Castellà: acertadamente $^{(es)}$
* Italià: riuscibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ta·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# enceses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈsɛ.zəs/ balear /ənˈsə.zəs/, /ənˈsɛ.zəs/ Occidental: /enˈse.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Verb

enceses
* Participi femení plural del verb encendre.

#### Variants

* encengudes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ses (3)
* Anagrama: escenes
# encesos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈsɛ.zus/ balear /ənˈsə.zos/, /ənˈsɛ.zus/ Occidental: /enˈse.zos/
   * Rimes: -ɛzos

### Verb

encesos
* Participi masculí plural del verb encendre.

#### Variants

* encenguts

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·sos (3)
* Anagrama: coessen
# encerréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈre.sim/, occidental /en.seˈre.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encerréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrar.

#### Variants

* encerréssem, encerràssim, encerràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·rés·sim (4)
# encerréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈre.siw/, occidental /en.seˈre.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encerréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrar.

#### Variants

* encerrésseu, encerràssiu, encerràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·rés·siu (4)
# encertir-se
## Català
### Verb

encertir-se
* Forma pronominal de encertir.
# encesa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈsɛ.zə/ balear /ənˈsə.zə/, /ənˈsɛ.zə/ Occidental: /enˈse.za/
   * Rimes: -ɛza

### Verb

encesa
* Participi femení singular del verb encendre.

#### Variants

* encenguda

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·sa (3)
* Anagrames: acense, encase, escena
# encerrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈri/, occidental /en.seˈri/
   * Rimes: -i

### Verb

encerrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encerrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·rí (3)
# encenguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe.ɾəm/, occidental /en.seŋˈɡe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

encenguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encendre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* [2] encenéssem, encenguéssom, encenguéssim, encenguéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gué·rem (4)
# encenguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe.ɾəw/, occidental /en.seŋˈɡe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

encenguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encendre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* [2] encenésseu, encenguéssou, encenguéssiu, encenguésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gué·reu (4)
# encenguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe.səw/, occidental /en.seŋˈɡe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encenguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* encenésseu, encenguéssou, encenguéssiu, encenguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués·seu (4)
# encenguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe.siw/, occidental /en.seŋˈɡe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encenguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* encenésseu, encenguéssou, encenguésseu, encenguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués·siu (4)
* Anagrama: cuineguessen
# encengué
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe/, occidental /en.seŋˈɡe/
   * Rimes: -e

### Verb

encengué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gué (3)
# encengués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡes/, occidental /en.seŋˈɡes/
   * Rimes: -es

### Verb

encengués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* [1] encenés, encenguessa, encenguessi, encenguera
* [2] encenés, encenguessi, encenguera

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués (3)
# encenguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe.səm/, occidental /en.seŋˈɡe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encenguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* encenéssem, encenguéssom, encenguéssim, encenguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués·sem (4)
# encenguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səŋˈɡe.sim/, occidental /en.seŋˈɡe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encenguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* encenéssem, encenguéssom, encenguéssem, encenguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués·sim (4)
# encenguéssom
## Català
### Verb

encenguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* encenéssem, encenguéssim, encenguéssem, encenguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués·som (4)
# encenguéssou
## Català
### Verb

encenguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendre.

#### Variants

* encenésseu, encenguéssiu, encenguésseu, encenguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·gués·sou (4)
# embotellessi
## Català
### Verb

embotellessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* [1] embotellessa, embotelleguessa, embotellés, embotellàs, embotellara
* [2] embotellegués, embotellés, embotellàs, embotellara
# embotellessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎe.sin/ balear /əm.bo.təˈʎe.sin/, /əm.bu.təˈʎe.sin/ Occidental: /em.bo.teˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

embotellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelleguessen, embotellessen, embotellassin, embotellassen, embotellaren
# embotellessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎe.sis/ balear /əm.bo.təˈʎe.sis/, /əm.bu.təˈʎe.sis/ Occidental: /em.bo.teˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

embotellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelleguesses, embotellesses, embotellassis, embotellasses, embotellares
# embotellis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈte.ʎis/ balear /əm.boˈte.ʎis/, /əm.buˈte.ʎis/ Occidental: /em.boˈte.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

embotellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelles, embotellos
# embotellesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎe.səs/ balear /əm.bo.təˈʎe.səs/, /əm.bu.təˈʎe.səs/ Occidental: /em.bo.teˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

embotellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotelleguesses, embotellessis, embotellassis, embotellasses, embotellares
# embotelleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.təˈʎɛw/ balear /əm.bo.təˈʎəw/, /əm.bu.təˈʎɛw/ Occidental: /em.bo.teˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embotelleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embotellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb embotellar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embotellar.

#### Variants

* [1] embotellau
* [2] embotellegueu
* [3] embotellau
# embotelli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈte.ʎi/ balear /əm.boˈte.ʎi/, /əm.buˈte.ʎi/ Occidental: /em.boˈte.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

embotelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embotellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embotellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embotellar.

#### Variants

* [1] embotello, embotelle, embotell
* [2] embotelle, embotello
* [3] embotelle, embotello
* [4] embotelle
# embotellin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈte.ʎin/ balear /əm.boˈte.ʎin/, /əm.buˈte.ʎin/ Occidental: /em.boˈte.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

embotellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embotellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embotellar.

#### Variants

* [1] embotellen
* [2] embotellen
# embotellos
## Català
### Verb

embotellos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* embotellis, embotelles
# embotello
## Català

   * Pronúncia: central /əm.buˈte.ʎu/, occidental /em.boˈte.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

embotello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotellar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embotellar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embotellar.

#### Variants

* [1] embotelle, embotelli, embotell
* [2,3] embotelli, embotelle
# emplatareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɫə.təˈɾɛw/ balear /əm.pɫə.təˈɾəw/, /əm.pɫə.təˈɾɛw/ Occidental: /em.pɫa.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emplatareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emplatar.
# emplatarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.təˈɾi.ən/, occidental /em.pɫa.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emplatarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emplatar.
# emplataràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.təˈɾas/, occidental /em.pɫa.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emplataràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emplatar.
# emplataren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈta.ɾən/, occidental /em.pɫaˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emplataren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emplatar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.

### Miscel·lània

* Anagrama: parlamente
# emplatares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫəˈta.ɾəs/, occidental /em.pɫaˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emplatares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emplatar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emplatar.
# emplataries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɫə.təˈɾi.əs/, occidental /em.pɫa.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emplataries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emplatar.
# endarrerir-se
## Català
### Verb

endarrerir-se
* Forma pronominal de endarrerir.
# endarterites
## Anglès
### Nom

endarterites
* forma plural de endarteritis
# endarreriar-se
## Català
### Verb

endarreriar-se
* Forma pronominal de endarreriar.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# endarteritis
## Anglès
### Nom

endarteritis ‎(plural endarterites)
* endoarteritis

### Vegeu també

* endarteritis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# endarts
## Anglès
### Verb

endarts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de endart
# endavallar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.βəˈʎar.sə/ balear /ən.də.vəˈʎaɾ.sə/, /ən.də.və.ʎərˈsə/ Occidental: nord-occidental /en.da.βaˈʎar.se/ valencià /en.da.vaˈʎaɾ.se/, /en.da.βaˈʎaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse
   * Etimologia: De prefix en- i davallar.

### Verb

endavallar-se ?
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·da·va·llar·se (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# endarterectomy
## Anglès

   * Etimologia: De endarterium i el sufix -ectomy.

### Nom

endarterectomy ‎(plural endarterectomies)
* endoarteriectomia

### Vegeu també

* endarterectomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# endarterectomies
## Anglès
### Nom

endarterectomies
* forma plural de endarterectomy
# endueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈɛw/ balear /ən.duˈəw/, /ən.duˈɛw/ Occidental: /en.duˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

endueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de endur-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] enduis
* [2] enduis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·eu (3)
# endugo
## Català
### Verb

endugo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* endugui, enduga

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·go (3)
* Heterograma de 6 lletres (degnou)
# enduga
## Català
### Verb

enduga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb endur-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb endur-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] endugui
* [2] endugui, endugo
* [3] endugui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·ga (3)
* Heterograma de 6 lletres (adegnu)
# endugam
## Català
### Verb

endugam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gam (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegmnu)
# enduguera
## Català
### Verb

enduguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] enduiés, enduguessa, endugués
* [2] enduiés, endugués

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gue·ra (4)
# enduguen
## Català
### Verb

enduguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endur-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] enduguin
* [2] enduguin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·guen (3)
# enduguent
## Català
### Verb

enduguent
* (col·loquial) Gerundi del verb endur-se.

#### Variants

* enduent

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·guent (3)
# endugau
## Català
### Verb

endugau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* endugueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gau (3)
# endugos
## Català
### Verb

endugos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduguis, endugues

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·gos (3)
* Heterograma de 7 lletres (degnosu)
* Anagrames: dongues, nogudes
# enduguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duˈɣɛm/ balear /ən.duˈɣəm/, /ən.duˈɣɛm/ Occidental: /en.duˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enduguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb endur-se.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] endugam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·guem (3)
# enlluernés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈnes/, occidental /en.ʎu.eɾˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

enlluernés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Jo] enlluernés, enlluernàs o enlluernara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Ell/ella/vostè] enlluernés, enlluernàs o enlluernara.
# enlluerní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈni/, occidental /en.ʎu.eɾˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

enlluerní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enlluernar.
    [Jo] enlluerní o em vaig enlluernar.
# enlluernàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.əɾˈna.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

enlluernàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Nosaltres] enlluernéssim, enlluernéssem, enlluernàssem, enlluernàssim o enlluernàrem.
# enlluernàssiu
## Català

   * Pronúncia: /ən.ʎu.əɾˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

enlluernàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Vosaltres/vós] enlluernéssiu, enlluernésseu, enlluernàsseu, enlluernàssiu o enlluernàreu.
# enlluernàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ʎu.ərˈna.βəw/, balear /ən.ʎu.əɾˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.ʎu.erˈna.βɛw/, valencià /en.ʎu.eɾˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enlluernàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enlluernar.
# enlluernéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈne.səm/, occidental /en.ʎu.eɾˈne.sem/
       Informal: /en.ʎu.eɾˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

enlluernéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Nosaltres] enlluernéssim, enlluernéssem, enlluernàssem, enlluernàssim o enlluernàrem.
# enlluernéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈne.siw/, occidental /en.ʎu.eɾˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enlluernéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Vosaltres/vós] enlluernéssiu, enlluernésseu, enlluernàsseu, enlluernàssiu o enlluernàreu.
# enlluernésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈne.səw/, occidental /en.ʎu.eɾˈne.sew/
       Informal: /en.ʎu.eɾˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

enlluernésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Vosaltres/vós] enlluernéssiu, enlluernésseu, enlluernàsseu, enlluernàssiu o enlluernàreu.
# enlluernéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ʎu.ərˈne.sim/, occidental /en.ʎu.eɾˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enlluernéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlluernar.
    [Nosaltres] enlluernéssim, enlluernéssem, enlluernàssem, enlluernàssim o enlluernàrem.