OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# avalotàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈta.βəw/ balear /ə.və.ɫoˈta.vəw/, /ə.və.ɫuˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈta.βew/ valencià /a.va.ɫoˈta.vew/, /a.βa.ɫoˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

avalotàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de avalotar.
# avalotéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.sim/ balear /ə.və.ɫoˈte.sim/, /ə.və.ɫuˈte.sim/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.sim/ valencià /a.va.ɫoˈte.sim/, /a.βa.ɫoˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

avalotéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.səw/ balear /ə.və.ɫoˈte.səw/, /ə.və.ɫuˈte.səw/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.sew/ valencià /a.va.ɫoˈte.sew/, /a.βa.ɫoˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

avalotésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotàsseu
## Català
### Verb

avalotàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotàssiu
## Català
### Verb

avalotàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈtes/ balear /ə.və.ɫoˈtes/, /ə.və.ɫuˈtes/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈtes/ valencià /a.va.ɫoˈtes/, /a.βa.ɫoˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

avalotés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# avalotéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βə.ɫuˈte.səm/ balear /ə.və.ɫoˈte.səm/, /ə.və.ɫuˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /a.βa.ɫoˈte.sem/ valencià /a.va.ɫoˈte.sem/, /a.βa.ɫoˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

avalotéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb avalotar.
# atrevidament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˌβi.ðəˈmen/ balear /ə.tɾəˌvi.ðəˈment/, /ə.tɾəˌvi.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.tɾeˌβi.ðaˈmen/ valencià /a.tɾeˌvi.ðaˈment/, /a.tɾeˌβi.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De atrevit i el sufix -ment.

### Adverbi

atrevidament
* D'una manera atrevida.

#### Traduccions

* Anglès: daringly $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tre·vi·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# atrevida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˈβi.ðə/, balear /ə.tɾəˈvi.ðə/ Occidental: nord-occidental /a.tɾeˈβi.ða/ valencià /a.tɾeˈvi.ða/, /a.tɾeˈβi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

atrevida
* Participi femení singular del verb atrevir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tre·vi·da (4)
* Anagrames: advertia, detraïva
# atrevigueren
## Català
### Verb

atrevigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atrevir-se.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atrevides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˈβi.ðəs/, balear /ə.tɾəˈvi.ðəs/ Occidental: nord-occidental /a.tɾeˈβi.ðes/ valencià /a.tɾeˈvi.ðes/, /a.tɾeˈβi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

atrevides
* Participi femení plural del verb atrevir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tre·vi·des (4)
* Anagrames: adverties, detraïves
# atreviguera
## Català
### Verb

atreviguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atrevigueres
## Català
### Verb

atrevigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atrevir-se.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrevir-se.
# atrevien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾəˈβi.ən/, balear /ə.tɾəˈvi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.tɾeˈβi.en/ valencià /a.tɾeˈvi.en/, /a.tɾeˈβi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atrevien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atrevir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tre·vi·en (4)
* Anagrames: evitaren, eviterna, invetera, inveterà, iteraven, reenviat, traieven, vetarien
# aviciéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.siˈe.siw/, balear /ə.vi.siˈe.siw/ Occidental: nord-occidental /a.βi.siˈe.siw/ valencià /a.vi.siˈe.siw/, /a.βi.siˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aviciéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aviciar.
# avicií
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.siˈi/, balear /ə.vi.siˈi/ Occidental: nord-occidental /a.βi.siˈi/ valencià /a.vi.siˈi/, /a.βi.siˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

avicií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aviciar.
# aviciï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈsi.i/, balear /ə.viˈsi.i/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈsi.i/ valencià /a.viˈsi.i/, /a.βiˈsi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

aviciï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aviciar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aviciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aviciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aviciar.
# avidamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌa.vi.daˈmen.te/
   * Etimologia: De avido i el sufix -mente.

### Adverbi

avidamente
* àvidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·vi·da·mén·te (5)
# aviciïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈsi.in/, balear /ə.viˈsi.in/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈsi.in/ valencià /a.viˈsi.in/, /a.βiˈsi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

aviciïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aviciar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aviciar.
# aviciïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈsi.is/, balear /ə.viˈsi.is/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈsi.is/ valencià /a.viˈsi.is/, /a.βiˈsi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

aviciïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aviciar.
# autoarpas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.toˈaɾ.pas/, meridional /au.toˈaɾ.pah/
       Americà: alt /au.toˈaɾ.p(a)s/, baix /au.toˈaɾ.pah/, austral /au.toˈaɾ.pas/
   * Rimes: -aɾpas

### Nom

autoarpas f. pl.
* forma plural de autoarpa
# autoarpa
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /au.toˈaɾ.pa/
       Americà: alt /au.toˈaɾ.p(a)/, baix /au.toˈaɾ.pa/
   * Rimes: -aɾpa

### Nom

autoarpa f. ‎(plural autoarpas)
* cítara d'acords

#### Sinònims

* cítara de acordes

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·ar·pa (4)

### Vegeu també

* autoarpa. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# autoavaluacions institucionals
## Català
### Nom

autoavaluacions institucionals f. pl.
* Forma plural de autoavaluació institucional.
# atropellaia
## Català
### Verb

atropellaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atropellar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atropellar.
# atrope
## Català
### Verb

atrope
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atropar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atropar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atropar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atropar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pe (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeoprt)
* Anagrames: aporte, operat, optaré, toparé
# atropelladamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.tɾo.peˌʎa.ðaˈmen.te\, meridional \a.tɾo.peˌʝa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /a.t͡so.peˌʝa.daˈmen.t(e)/, baix \a.tɾo.peˌʝa.ðaˈmen.te\, austral \a.tɾo.peˌʒa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De atropellado i el sufix -mente.

### Adverbi

atropelladamente
* atropelladament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pe·lla·da·men·te (7)
# atropell
## Català
### Verb

atropell
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atropellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pell (3)
* Anagrames: portella, Portella, trepolla, trepollà
# atropelladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˌʎa.ðəˈmen/ balear /ə.tɾo.pəˌʎa.ðəˈment/, /ə.tɾu.pəˌʎa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈmen/ valencià /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈment/, /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De atropellat i el sufix -ment.

### Adverbi

atropelladament
* D'una manera atropellada.

#### Traduccions

* Anglès: rushedly $^{(en)}$
* Castellà: atropelladamente $^{(es)}$
* Francès: pressément $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pe·lla·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# atropellaien
## Català
### Verb

atropellaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atropellar.
# atropellaies
## Català
### Verb

atropellaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atropellar.
# avversari
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˈsaː.ri/

### Nom

avversari m. pl.
* forma plural de avversario
# avversaria
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˈsaː.rja/

### Nom

avversaria f. ‎(plural avversarie)
* forma femenina de avversario
# avvertenza
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˈtɛn.t͡sa/

### Nom

avvertenza f. ‎(plural avvertenze)
* advertència

### Miscel·lània

* Síl·labes: av·ver·tèn·za (4)
# avvertitamente
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˌti.taˈmen.te/
   * Etimologia: De avvertito i el sufix -mente.

### Adverbi

avvertitamente
* advertidament

### Miscel·lània

* Síl·labes: av·ver·ti·ta·mén·te (6)
# avvisatamente
## Italià

   * Pronúncia: /av.viˌza.taˈmen.te/
   * Etimologia: De avvisato i el sufix -mente.

### Adverbi

avvisatamente
* avisadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: av·vi·sa·ta·mén·te (6)
# avversarie
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˈsaː.rje/

### Nom

avversarie f. pl.
* forma plural de avversaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: av·ver·sà·rie (4)
# avversario
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˈsaː.rjo/

### Nom

avversario m. ‎(plural avversari, femení avversaria)
* adversari

### Miscel·lània

* Síl·labes: av·ver·sà·rio (4)
# avvertenze
## Italià

   * Pronúncia: /av.verˈtɛn.t͡se/

### Nom

avvertenze f. pl.
* forma plural de avvertenza
# avvertimenti
## Italià

   * Pronúncia: /av.ver.tiˈmen.ti/

### Nom

avvertimenti m. pl.
* forma plural de avvertimento
# avvertimento
## Italià

   * Pronúncia: /av.ver.tiˈmen.to/

### Nom

avvertimento m. ‎(plural avvertimenti)
* advertiment

### Miscel·lània

* Síl·labes: av·ver·ti·mén·to (5)
# avoquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɔ.kən/, balear /əˈvɔ.kən/ Occidental: nord-occidental /aˈβɔ.ken/ valencià /aˈvɔ.ken/, /aˈβɔ.ken/
   * Rimes: -ɔken

### Verb

avoquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avocar.
# avoquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈke.səs/ balear /ə.voˈke.səs/, /ə.vuˈke.səs/ Occidental: nord-occidental /a.βoˈke.ses/ valencià /a.voˈke.ses/, /a.βoˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

avoquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avocar.
# avonsegua
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.vonˈsə.ɡwa/
   * Rimes: -a

### Adverbi

avonsegua
* (mallorquí, col·loquial) onsevulla

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·von·se·gua (4)
# avonclo
## Català antic
### Nom

avonclo m. ‎(plural avonclos)
* forma alternativa de avoncle ‎(«onclo, oncle»)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# avonclos
## Català antic
### Nom

avonclos
* forma plural de avonclo
# avoque
## Català
### Verb

avoque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avocar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb avocar.
# avoquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈke.sən/ balear /ə.voˈke.sən/, /ə.vuˈke.sən/ Occidental: nord-occidental /a.βoˈke.sen/ valencià /a.voˈke.sen/, /a.βoˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

avoquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avocar.
# avoques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɔ.kəs/, balear /əˈvɔ.kəs/ Occidental: nord-occidental /aˈβɔ.kes/ valencià /aˈvɔ.kes/, /aˈβɔ.kes/
   * Rimes: -ɔkes

### Verb

avoques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de avocar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb avocar.
# autoamputación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.am.pu.taˈθjon/, meridional \au.to.am.pu.taˈθjoŋ\
       Americà: alt /au.to.am.pu.t(a)ˈsjon/, baix \au.to.am.pu.taˈsjoŋ\, austral /au.to.am.pu.taˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

autoamputación f. ‎(plural autoamputaciones)
* autoamputació

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·am·pu·ta·ción (6)
# autoaprendizajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.a.pɾen.diˈθa.xes/, meridional \au.to.a.pɾeŋ.diˈθa.heh\
       Americà: alt /au.to.a.pɾen.diˈsa.x(e)s/, baix \au.to.a.pɾeŋ.diˈsa.heh\, austral /au.to.a.pɾen.diˈsa.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

autoaprendizajes m. pl.
* forma plural de autoaprendizaje
# autoaprendizaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.a.pɾen.diˈθa.xe/, meridional \au.to.a.pɾeŋ.diˈθa.he\
       Americà: alt /au.to.a.pɾen.d(i)ˈsa.xe/, baix \au.to.a.pɾeŋ.diˈsa.he\, austral /au.to.a.pɾen.diˈsa.xe/
   * Rimes: -axe

### Nom

autoaprendizaje m. ‎(plural autoaprendizajes)
* autoaprenentatge

#### Sinònims

* autodidáctica
* autodidaxia
* autoeducación
* autoformación
* autoinstrucción

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·a·pren·di·za·je (7)

### Vegeu també

* autoaprendizaje. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# auto race game
## Anglès
### Nom

auto race game
* (videojocs) joc de curses

#### Sinònims

* car racing game
* race game

### Vegeu també

* auto race game. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autoamputaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.to.am.pu.taˈθjo.nes/, meridional /au.to.am.pu.taˈθjo.neh/
       Americà: alt /au.to.am.pu.t(a)ˈsjo.nes/, baix /au.to.am.pu.taˈsjo.neh/, austral /au.to.am.pu.taˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

autoamputaciones f. pl.
* forma plural de autoamputación
# autoantònim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tu.ənˈtɔ.nim/ balear /ˌaw.to.ənˈtɔ.nim/, /ˌaw.tu.ənˈtɔ.nim/ Occidental: /ˌaw.to.anˈtɔ.nim/
   * Rimes: -ɔnim
   * Etimologia: Del prefix auto- i antònim.

### Nom

autoantònim m. ‎(plural autoantònims)
* Mot que té dues accepcions amb sentit contrari.

#### Sinònims

* mot Janus
* mot mitjó

#### Traduccions

* Anglès: contranym $^{(en)}$, autoantonym $^{(en)}$
* Francès: énantiosème $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·an·tò·nim (5)

### Vegeu també

* Vegeu la Categoria:Autoantònims
# bakterie
## Polonès
### Nom

bakterie
* nominatiu, acusatiu i vocatiu plural de bakteria
# bakery
## Anglès

   * Etimologia: De bake i el sufix -ery.

### Nom

bakery ‎(plural bakeries)
* fleca
# bakteria
## Polonès

   * Pronúncia: /bakˈtɛrʲ.ja/
   * Etimologia: Del grec antic βακτηρία ‎(baktēría).

### Nom

bakteria f.
* bacteri

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | bakteria | bakterie |
| Genitiu | bakterii | bakterii |
| Datiu | bakterii | bakteriom |
| Acusatiu | bakterię | bakterie |
| Instrumental | bakterią | bakteriami |
| Locatiu | bakterii | bakteriach |
| Vocatiu | bakterio | bakterie |
# bakteriami
## Polonès
### Nom

bakteriami
* instrumental plural de bakteria
# bakeries
## Anglès
### Nom

bakeries
* forma plural de bakery
# bakari
## Feroès

   * Etimologia: Compost de baka i el sufix -ari.

### Nom

bakari m.
* forner

## Islandès

   * Etimologia: Compost de baka i el sufix -ari.

### Nom

bakari m.
* forner
# bakermat
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈbaː.kərˌmɑt/
   * Etimologia: De bakeren ‎(«tenir la dida seca cura d'una criatura») i mat ‎(«catifa»), compost documentat ja el 1621 en la forma baeckermatt amb el sentit figurat «bressol», l'únic que preserva el mot en la llengua contemporània.

### Nom

bakermat f. ‎(plural bakermatten, diminutiu bakermatje)
* bressol, lloc d'origen

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada bakermat al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a la història del mot, consulteu l'entrada bakermat a l'Etymologiebank.nl.
Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès
# bakoko
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈko.ku/ balear /bəˈko.ko/, /bəˈko.ku/ Occidental: /baˈko.ko/
   * Rimes: -oko
   * Etimologia: Denominació dels grups veïns, els duales i els malimbes, amb el significat de «sorra», d’interpretació incerta.

### Nom

bakoko m. ‎(només en singular)
* Llengua bantú meridional parlada al Camerun.

#### Sinònims

* bkh (codi ISO 639)

#### Traduccions

* Alemany: Bakoko $^{(de)}$
* Anglès: Bakoko $^{(en)}$
* Castellà: bakoko $^{(es)}$
* Francès: bakoko $^{(fr)}$ m.
* Italià: bakoko $^{(it)}$
* Portuguès: bakoko $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ko·ko (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
# bakteriach
## Polonès
### Nom

bakteriach
* locatiu plural de bakteria
# baka
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈba.kə/, occidental /ˈba.ka/
   * Rimes: -aka
   * Homòfons: baca, vaca

### Nom

baka m. ‎(només en singular)
* Llengua txàdica central parlada en comunitats muyang del Camerun.

#### Sinònims

* bkc (codi ISO 639)

#### Traduccions

* Alemany: Baka $^{(de)}$
* Anglès: Baka $^{(en)}$
* Castellà: baka $^{(es)}$
* Francès: baka $^{(fr)}$ m.
* Italià: baka $^{(it)}$
* Portuguès: baka $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·ka (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat

## Papiament

   * Etimologia: Del castellà vaca o del portuguès vaca.

### Nom

baka
* (Curaçao, Bonaire) vaca

#### Variants

* baca (Aruba)
# bancalegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bəŋ.kə.ɫəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /baŋ.ka.ɫeˈʒes/, valencià /baŋ.ka.ɫeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

bancalegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bancalejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bancalejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ban·ca·le·gés (4)
* Anagrames: albagesenc, balanceges, balancegés
# balançàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɫənˈsa.ɾəw/, occidental /ba.ɫanˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

balançàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de balançar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb balançar.
# balaontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ba.laˈon.taj/

### Verb

balaontaj
* forma plural de balaonta
# balançàsseu
## Català
### Verb

balançàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb balançar.
# balaontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ba.laˈon.tajn/

### Verb

balaontajn
* acusatiu plural de balaonta
# balançàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɫənˈsa.ɾəm/, occidental /ba.ɫanˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

balançàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de balançar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb balançar.
# balançàssem
## Català
### Verb

balançàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb balançar.
# balançàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫənˈsa.βəw/, balear /bə.ɫənˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫanˈsa.βew/ valencià /ba.ɫanˈsa.vew/, /ba.ɫanˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

balançàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de balançar.
# balaonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ba.laˈon.ta/

### Verb

balaonta ‎(plural balaontaj, acusatiu balaontan, plural acusatiu balaontajn)
* participi actiu futur de balai
# banalitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɫiˈd͡za.βə/, balear /bə.nə.ɫiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɫiˈd͡za.βa/ valencià /ba.na.ɫiˈza.va/, /ba.na.ɫiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

banalitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de banalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de banalitzar.
# banalitzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɫiˈd͡za.βəs/, balear /bə.nə.ɫiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɫiˈd͡za.βes/ valencià /ba.na.ɫiˈza.ves/, /ba.na.ɫiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

banalitzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de banalitzar.
# banalitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.nəˈɫi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /ba.naˈɫi.d͡zen/, valencià /ba.naˈɫi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

banalitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de banalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb banalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb banalitzar.
# banalitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.nəˈɫi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /ba.naˈɫi.d͡zes/, valencià /ba.naˈɫi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

banalitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de banalitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb banalitzar.
# banalitzau
## Català
### Verb

banalitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de banalitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb banalitzar.
# banalitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ɫiˈd͡za.βən/, balear /bə.nə.ɫiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɫiˈd͡za.βen/ valencià /ba.na.ɫiˈza.ven/, /ba.na.ɫiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

banalitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de banalitzar.
# banalitze
## Català
### Verb

banalitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de banalitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb banalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb banalitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb banalitzar.
# banalitzessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.nə.ɫiˈd͡ze.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.na.ɫiˈd͡ze.sen/, valencià /ba.na.ɫiˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

banalitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb banalitzar.