OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assalto
## Català
### Verb

assalto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assaltar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assaltar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assaltar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sal·to (3)
* Anagrames: assolat, talossa, talossà

## Italià

   * Pronúncia: /asˈsal.to/

### Nom

assalto m. ‎(plural assalti)
* assalt

#### Compostos i expressions

* all'assalto! - a l'atac!

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sàl·to (3)
# assaltà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈta/, occidental /a.saɫˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

assaltà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assaltar.
# assalts
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsaɫs/, occidental /aˈsaɫs/
   * Rimes: -als

### Nom

assalts m. pl.
* Forma plural de assalt.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·salts (2)
* Anagrama: lassats
# assalti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsaɫ.ti/, occidental /aˈsaɫ.ti/
   * Rimes: -alti

### Verb

assalti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assaltar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assaltar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assaltar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assaltar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sal·ti (3)
* Anagrama: asilats

## Italià

   * Pronúncia: /asˈsal.ti/

### Nom

assalti m. pl.
* forma plural de assalto
# assaltessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səɫˈte.sis/, occidental /a.saɫˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assaltessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaltar.
# arraconin
## Català

   * Pronúncia: /ə.rəˈko.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

arraconin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arraconar.
    [Que ells/elles/vostès] arraconin o arraconen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arraconar.
    Inspeccionin o arraconen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Anagrama: orincaran
# arraconàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈna.ɾəw/, occidental /a.ra.koˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arraconàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arraconar.
    [Vosaltres/vós] arraconàreu o vau/vàreu arraconar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] arraconéssiu, arraconésseu, arraconàsseu, arraconàssiu o arraconàreu.
# arraconis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈko.nis/, occidental /a.raˈko.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

arraconis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arraconar.
    [Que tu] arraconis o arracones; [tu] no arraconis o arracones.

### Miscel·lània

* Anagrama: orincaràs
# arracono
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈko.nu/, occidental /a.raˈko.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

arracono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arraconar.
    [Jo] arracono, arracone, arracon o arraconi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arraconar.
    [Que jo] arracono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] arraconi o arracone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arraconar.
    [Que ell/ella/vostè] arracono, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] arraconi o arracone.
# arraconos
## Català
### Verb

arraconos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arraconar.
# arraconà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈna/, occidental /a.ra.koˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: arraconar

### Verb

arraconà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de arraconar.
    [Ell/ella/vostè] arraconà o va arraconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nà (4)
* Anagrames: acaronar, acoraran, ancorara, ancorarà
# arraconàiem
## Català
### Verb

arraconàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de arraconar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ra·co·nà·iem (5)
* Anagrames: acaronaríem, recomanaria
# arraconàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.kuˈna.ɾəm/, occidental /a.ra.koˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

arraconàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de arraconar.
    [Nosaltres] arraconàrem o vam/vàrem arraconar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arraconar.
    Forma valenciana: [nosaltres] arraconéssim, arraconéssem, arraconàssem, arraconàssim o arraconàrem.
# assortesquis
## Català
### Verb

assortesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sor·tes·quis (4)
* Anagrames: assortisques, orquestassis, tosquirasses
# assortesquin
## Català
### Verb

assortesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assortir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sor·tes·quin (4)
* Anagrames: assortisquen, orquestassin, tosquirassen
# askatasuntzat
## Basc
### Nom

askatasuntzat
* prolatiu indefinit de askatasun
# asko
## Basc

   * Pronúncia: /as̺.ko/
   * Àudio: Sant Sebastià
   * Etimologia: De ase ‎(«sacietat») i el sufix -ko ‎(genitiu locatiu).

### Nom

asko
* molt
* bastant

#### Notes

Quan determina a un substantiu aquest va en cas partitiu.

### Vegeu també

* Entrada «asko» a l’Elhuyar Hiztegia.
# asked
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɑːskt/ àudio (EUA)

### Verb

asked
* passat i participi de ask
# asking
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæskɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

asking
* gerundi de ask
# asks
## Anglès

   * Pronúncia: /ɑːsks/ àudio (EUA)

### Verb

asks
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de ask

### Nom

asks
* forma plural de ask
# asma
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaz.mə/, occidental /ˈaz.ma/
   * Rimes: -azma
   * Etimologia: Del llatí asthma, del grec antic ἆσθμα ‎(âsthma, «âsthma»).

### Nom

asma f. ‎(normalment en singular, plural asmes)
* Malaltia caracteritzada per la dificultat en la respiració.

#### Traduccions

* Albanès: astmë $^{(sq)}$ f.
* Alemany: Asthma $^{(de)}$ n.
* Anglès: asthma $^{(en)}$
* Àrab: رَبُو‎ $^{(ar)}$ m.
* Belarús: а́стма $^{(be)}$ f. ‎(astma)
* Búlgar: а́стма $^{(bg)}$ f. ‎(astma)
* Castellà: asma $^{(es)}$
* Coreà: 천식 $^{(ko)}$ ‎(cheonsik)
* Danès: astma $^{(da)}$
* Esperanto: astmo $^{(eo)}$
* Estonià: asma $^{(et)}$
* Feroès: astma $^{(fo)}$ f.
* Finès: astma $^{(fi)}$
* Francès: asthme $^{(fr)}$
* Georgià: ასთმა $^{(ka)}$ ‎(astma)
* Grec: άσθμα $^{(el)}$ n. ‎(àsthma)
* Grec antic: ἆσθμα $^{(grc)}$ n. ‎(âsthma)
* Hebreu: אַסְתְמָה $^{(he)}$
* Hindi: दमा $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: asztma $^{(hu)}$
* Ido: astmo $^{(io)}$
* Indonesi: asma $^{(id)}$
* Irlandès: asma $^{(ga)}$ m.
* Italià: asma $^{(it)}$
* Japonès: 喘息 $^{(ja)}$
* Lituà: astma $^{(lt)}$ f.
* Llatí: asthma $^{(la)}$ n.
* Neerlandès: astma $^{(nl)}$
* Noruec: astma $^{(no)}$ m.
* Persa: آسم‎ $^{(fa)}$
* Polonès: astma $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: asma $^{(pt)}$ f.
* Romanès: astmă $^{(ro)}$ f.
* Rus: а́стма $^{(ru)}$ f. ‎(astma)
* Suec: astma $^{(sv)}$
* Tagal: hika $^{(tl)}$
* Tai: หืด $^{(th)}$
* Turc: astım $^{(tr)}$
* Txec: astma $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: а́стма $^{(uk)}$ f. ‎(astma)
* Urdú: دمہ $^{(ur)}$ m.
* Vietnamita: suyễn $^{(vi)}$
* Xinès: 哮喘 $^{(zh)}$ ‎(xiāochuǎn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ma (2)
* Anagrames: amàs, sama, samà, Samà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈaz.ma/, meridional /ˈah.ma/
       Americà: alt /ˈaz.ma/, baix /ˈah.ma/
   * Rimes: -azma
   * Etimologia: Del llatí asthma.

### Nom

asma f. ‎(plural asmas)
* asma

#### Derivats

* asmático

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·ma (2)
* Anagrames: amas, amás, masa, masá, sama

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre asma

## Italià

   * Pronúncia: /ˈa.zma/
   * Etimologia: Del llatí asthma.

### Nom

asma f. ‎(plural asme)
* asma

#### Notes

Originalment masculí, s’usa comunament en femení i s’usa en l’àmbit mèdic en masculí invariable.

#### Sinònims

* fischio

#### Derivats

* asmatico
* ansimare

### Miscel·lània

* Síl·labes: à·sma (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani
# asmar
## Català antic
### Verb

asmar
* forma alternativa de aesmar

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# asleep
## Anglès
### Adjectiu

asleep ‎(comparatiu more asleep, superlatiu most asleep)
* adormit

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# aski da nahi izatea
## Basc
### Proverbi

aski da nahi izatea
* voler és poder

#### Sinònims

* nahi izatea boterea da
# askuggla
## Suec

   * Etimologia: De aska ‎(«cendra») i uggla ‎(«mussol»), com en anglès cinereous owl.

### Nom

askuggla c. ‎(plural indefinit askugglor, plural definit askugglorna)
* (ornitologia) Strix sartorii

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# aterraien
## Català
### Verb

aterraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aterrar.
# aterrar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.təˈra/ Occidental: nord-occidental /a.teˈra/ valencià /a.teˈraɾ/, /a.teˈra/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aterrà
   * Etimologia: Del prefix a- i terra, segle XIV.

### Verb

aterrar trans., intr.
* Enviar cap al terra de forma violenta.
* Tocar terra un avió o un ocell.
* Tocar terra una embarcació.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aterro, aterra, aterrem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Sinònims

* (enviar cap a terra) abatre, destruir, enderrocar, enrunar, fer caure, tirar
* (una embarcació) abordar, amarar, atracar

#### Hipònims

* allunar, amartar

#### Notes

Pren el sentit de terra i no pas de la Terra, per tant s’usa per a qualsevol astre.

#### Traduccions

* Alemany: landen $^{(de)}$
* Anglès: land $^{(en)}$
* Àrab: هَبَطَ‎ $^{(ar)}$
* Àzeri: enmək $^{(az)}$
* Belarús: прызямля́цца $^{(be)}$ ‎(priziamliatsa), прызямлі́цца $^{(be)}$ ‎(priziamlitsa)
* Bretó: douarañ $^{(br)}$
* Búlgar: приземявам се $^{(bg)}$ ‎(prizemiavam se)
* Castellà: aterrizar $^{(es)}$
* Danès: lande $^{(da)}$
* Eslovac: pristáť $^{(sk)}$
* Eslovè: pristati $^{(sl)}$
* Esperanto: surteriĝi $^{(eo)}$, alteriĝi $^{(eo)}$
* Estonià: maanduma $^{(et)}$
* Francès: atterrir $^{(fr)}$
* Grec: προσγειώνω $^{(el)}$ ‎(prosgiono)
* Hebreu: נחת‎ $^{(he)}$
* Hongarès: leszáll $^{(hu)}$
* Islandès: lenda $^{(is)}$
* Italià: atterrare $^{(it)}$
* Japonès: 着陸する $^{(ja)}$
* Letó: nolaisties $^{(lv)}$
* Llengua de signes catalana: AEROPORT $^{(csc)}$
* Neerlandès: landen $^{(nl)}$
* Noruec: lande $^{(no)}$
* Polonès: lądować $^{(pl)}$
* Portuguès: aterrar $^{(pt)}$
* Rus: приземля́ться $^{(ru)}$ ‎(prizemliàtsia), приземли́ться $^{(ru)}$ ‎(prizemlítsia)
* Suec: landa $^{(sv)}$
* Turc: inmek $^{(tr)}$
* Txec: přistávat $^{(cs)}$, přistát $^{(cs)}$
* Vietnamita: hạ cánh $^{(vi)}$
* Xinès: 著地 $^{(zh)}$ ‎(zhùdì)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ter·rar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: aterrar
# aterraia
## Català
### Verb

aterraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aterrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aterrar.
# aterraies
## Català
### Verb

aterraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aterrar.
# aterrara
## Català
### Verb

aterrara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aterrar.
# aterraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.rəˈɾan/, occidental /a.te.raˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aterraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aterrar.
# arrepentiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pən.tiˈɾi.əw/, occidental /a.re.pen.tiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrepentiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·ti·rí·eu (6)
# arrepentisc
## Català
### Verb

arrepentisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrepentir-se.

#### Variants

* arrepenteixo, arrepentesc, arrepentixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tisc (4)
# arrepentisquen
## Català
### Verb

arrepentisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrepentir-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [1] arrepenteixin, arrepentesquin
* [2] arrepenteixin, arrepentesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·quen (5)
* Anagrama: arrepentesquin
# arrepentisques
## Català
### Verb

arrepentisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepenteixis, arrepentesquis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·ques (5)
* Anagrama: arrepentesquis
# arrepentiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pən.tiˈɾe/, occidental /a.re.pen.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrepentiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·ti·ré (5)
* Anagrama: repretarien
# arrepentisca
## Català
### Verb

arrepentisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrepentir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrepentir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* [1] arrepenteixi, arrepentesqui
* [2] arrepenteixi, arrepentesqui
* [3] arrepenteixi, arrepentesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·ca (5)
# arrepentissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.sən/, occidental /a.re.penˈti.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

arrepentissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentissin, arrepentiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·sen (5)
# arrepentisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.səs/, occidental /a.re.penˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

arrepentisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentissis, arrepentires

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·ses (5)
# arrepentissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pənˈti.sin/, occidental /a.re.penˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

arrepentissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepentir-se.

#### Variants

* arrepentissen, arrepentiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·tis·sin (5)
# arrepentiríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pən.tiˈɾi.əm/, occidental /a.re.pen.tiˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arrepentiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arrepentir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pen·ti·rí·em (6)
# asseure's
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛw.ɾəs/, occidental /aˈsew.ɾes/
   * Rimes: -ɛwɾes

### Verb

asseure's
* Forma pronominal de asseure.
# assetjàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βəw/, balear /ə.səˈd͡ʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.seˈd͡ʒa.βew/ valencià /a.seˈd͡ʒa.vew/, /a.seˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assetjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
# assets
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæsets/

### Nom

assets
* forma plural de asset
# asseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛw/, occidental /aˈsɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

asseu
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de asseure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb asseure.

## Català antic
### Verb

asseu
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de asseure
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de asseure
# asseure
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsɛw.ɾə/, occidental /aˈsɛw.ɾe/
   * Rimes: -ɛwɾe
   * Etimologia: Del llatí vulgar *assedēre, de assīdere, segle XIII.

### Verb

asseure trans., pron. ‎(pronominal asseure's)
* Col·locar algú sobre un seient amb el cos descansant sobre les natges.
* (pronominal) Posar-se a seure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assec, asseu, asseiem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Sinònims

* acomodar, fer seure, posar

#### Traduccions

* Anglès: sit down $^{(en)}$
* Castellà: sentar $^{(es)}$
* Francès: asseoir $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: SEURE $^{(csc)}$
* Occità: assetar $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seu·re (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: asseure

## Català antic
### Verb

asseure
* seure

#### Variants

* asseer
* assiure

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# asseurem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səwˈɾɛm/ balear /ə.səwˈɾəm/, /ə.səwˈɾɛm/ Occidental: /a.sewˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

asseurem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·seu·rem (3)
* Anagrames: armésseu, messareu, messàreu

## Català antic
### Verb

asseurem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de asseure
# asseurets
## Català antic
### Verb

asseurets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de asseure
# asseguràssem
## Català
### Verb

asseguràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguràsseu
## Català
### Verb

asseguràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguràssim
## Català
### Verb

asseguràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɣuˈɾa.βəw/, balear /ə.sə.ɣuˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.se.ɣuˈɾa.βew/ valencià /a.se.ɣuˈɾa.vew/, /a.se.ɣuˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

asseguràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
# asseguràssiu
## Català
### Verb

asseguràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣuˈɾe.səm/, occidental /a.se.ɣuˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

asseguréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# assegurésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɣuˈɾe.səw/, occidental /a.se.ɣuˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assegurésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# arrissessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈse.sin/, occidental /a.riˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.
# arrissessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈse.sis/, occidental /a.riˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.
# arrissesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈse.səs/, occidental /a.riˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arrissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.
# arrisseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.riˈsɛw/ balear /ə.riˈsəw/, /ə.riˈsɛw/ Occidental: /a.riˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrisseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arrissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arrissar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arrissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ris·seu (3)
* Anagrames: arreüssí, erràssiu, rissareu, rissàreu
# arrissi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.si/, occidental /aˈri.si/
   * Rimes: -isi

### Verb

arrissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrissar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrissar.
# arrissessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.riˈse.sən/, occidental /a.riˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arrissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.
# arrissessi
## Català
### Verb

arrissessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrissar.
# arrissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.sin/, occidental /aˈri.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

arrissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrissar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrissar.
# arrissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈri.sis/, occidental /aˈri.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

arrissis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrissar.
# atribularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βuˈɫa.ɾən/, occidental /a.tɾi.buˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

atribularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atribular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribular.
# atribularien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βu.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.tɾi.bu.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atribularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atribular.
# atribular-se
## Català
### Verb

atribular-se
* Forma pronominal de atribular.

### Miscel·lània

* Anagrama: atribulares
# atribularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βu.ɫəˈɾan/, occidental /a.tɾi.bu.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atribularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atribular.
# atribularia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βu.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.tɾi.bu.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

atribularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de atribular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de atribular.
# atribularies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tɾi.βu.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.tɾi.bu.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atribularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atribular.
# atribulara
## Català
### Verb

atribulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribular.
# atribulareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾi.βu.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.tɾi.bu.ɫəˈɾəw/, /ə.tɾi.bu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.tɾi.bu.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atribulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atribular.