OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# corregnen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈreŋ.nən/ balear /koˈreŋ.nən/, /kuˈreŋ.nən/ Occidental: nord-occidental /koˈreŋ.nen/, valencià /koˈreɡ.nen/
   * Rimes: -eɡnen

### Verb

corregnen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de corregnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb corregnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb corregnar.
# corregne
## Català
### Verb

corregne
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de corregnar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb corregnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb corregnar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb corregnar.
# corregnessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəŋˈne.sən/ balear /ko.rəŋˈne.sən/, /ku.rəŋˈne.sən/ Occidental: nord-occidental /ko.reŋˈne.sen/, valencià /ko.reɡˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

corregnessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb corregnar.
# corregnaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəŋˈna.βən/ balear /ko.rəŋˈna.vən/, /ku.rəŋˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /ko.reŋˈna.βen/ valencià /ko.reɡˈna.ven/, /ko.reɡˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

corregnaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de corregnar.
# corregnessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəŋˈne.sin/ balear /ko.rəŋˈne.sin/, /ku.rəŋˈne.sin/ Occidental: nord-occidental /ko.reŋˈne.sin/, valencià /ko.reɡˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

corregnessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb corregnar.
# corregnessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəŋˈne.sis/ balear /ko.rəŋˈne.sis/, /ku.rəŋˈne.sis/ Occidental: nord-occidental /ko.reŋˈne.sis/, valencià /ko.reɡˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

corregnessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corregnar.
# debitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdeː.bɪ.tʊm/

### Verb

dēbitum
* supí acusatiu de dēbeō
# debole
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdeː.bo.le/

### Adjectiu

debole inv. ‎(plural deboli)
* feble, dèbil
* fluix
    Debole di memoria - Mala memòria
    Debole di vista - Curt de vista

### Miscel·lània

* Síl·labes: dé·bo·le (3)
# debilitéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βi.ɫiˈte.sim/, occidental /de.bi.ɫiˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

debilitéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb debilitar.

#### Variants

* debiliteguéssom, debilitéssem, debilitàssim, debilitàssem, debilitàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tés·sim (5)
# debit cards
## Anglès
### Nom

debit cards
* forma plural de debit card
# debit card
## Anglès
### Nom

debit card ‎(plural debit cards)
* targeta de dèbit

### Vegeu també

* debit card. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# debilití
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βi.ɫiˈti/, occidental /de.bi.ɫiˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

debilití
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de debilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tí (4)
# deboli
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdeː.bo.li/

### Adjectiu

deboli inv. pl.
* forma plural de debole

### Miscel·lània

* Síl·labes: dé·bo·li (3)
* Heterograma de 6 lletres (bdeilo)
# debilitéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βi.ɫiˈte.siw/, occidental /de.bi.ɫiˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

debilitéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb debilitar.

#### Variants

* debiliteguéssou, debilitésseu, debilitàssiu, debilitàsseu, debilitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tés·siu (5)
# debitamente
## Italià

   * Pronúncia: /ˌde.bi.taˈmen.te/
   * Etimologia: De debito i el sufix -mente.

### Adverbi

debitamente
* degudament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·ta·mén·te (5)
# debilitésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βi.ɫiˈte.səw/, occidental /de.bi.ɫiˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

debilitésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb debilitar.

#### Variants

* debiliteguéssou, debilitéssiu, debilitàssiu, debilitàsseu, debilitàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tés·seu (5)
# decandia
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kənˈdi.ə/, occidental /de.kanˈdi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

decandia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de decandir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·a (4)
# decandesc
## Català
### Verb

decandesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de decandir.

#### Variants

* decandeixo, decandeixi, decandisc, decandixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·desc (3)
# decandesqui
## Català
### Verb

decandesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb decandir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb decandir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb decandir.

#### Variants

* [1] decandeixi, decandisca
* [2] decandeixi, decandisca
* [3] decandeixi, decandisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·des·qui (4)
# decandien
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kənˈdi.ən/, occidental /de.kanˈdi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

decandien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·en (4)
# decandida
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.kənˈdi.ðə/, occidental /de.kanˈdi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

decandida
* Participi femení singular del verb decandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·can·di·da (4)
# corrompevamo
## Italià
### Verb

corrompevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de corrompere
# corrompevano
## Italià
### Verb

corrompevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de corrompere
# corrompi
## Català

   * Pronúncia: oriental /kuˈrom.pi/, occidental /koˈrom.pi/
   * Rimes: -ompi

### Verb

corrompi
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de corrompre.
    Forma septentrional: [Jo] corrompo, corromp o corrompi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb corrompre.
    [Que jo] corrompi o corrompa.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb corrompre.
    [Que ell/ella/vostè] corrompi o corrompa.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb corrompre.
    [Ell/ella/vostè] corrompi o corrompa.

## Italià
### Verb

corrompi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de corrompere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de corrompere
# corrompeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.rumˈpɛw/, occidental /ko.romˈpɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

corrompeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de corrompre.
    [Vosaltres/vós] corrompeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb corrompre.
    [Que vosaltres/vós] corrompeu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb corrompre.
    [Vosaltres/vós] corrompeu.
# corrompeves
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.romˈpe.βes/, /ko.romˈpe.es/

### Verb

corrompeves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de corrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] corrompies.
# corrompevate
## Italià
### Verb

corrompevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de corrompere
# corrompeven
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.romˈpe.βen/, /ko.romˈpe.en/

### Verb

corrompeven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de corrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] corrompien.
# corrompevi
## Italià
### Verb

corrompevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de corrompere
# corrompeva
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.romˈpe.βɛ/, /ko.romˈpe.βe/

### Verb

corrompeva
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de corrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] corrompia.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de corrompre.
    Forma dialectal d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] corrompia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·rom·pe·va (4)
* Anagrames: provocarem, provocàrem

## Italià
### Verb

corrompeva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de corrompere
# corrompevo
## Italià
### Verb

corrompevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de corrompere
# decisas
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.saːs/

### Adjectiu

dēcīsās
* acusatiu femení plural de dēcīsus
# decise
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.sɛ/

### Adjectiu

dēcīse
* vocatiu masculí singular de dēcīsus
# decir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /deˈθiɾ/
       Americà: alt /d(e)ˈsiɾ/, baix /deˈsiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

decir ‎(present digo, passat dije, futur diré)
* dir

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·cir (2)
# decisi
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.siː/

### Adjectiu

dēcīsī
* nominatiu masculí plural de dēcīsus
* vocatiu masculí plural de dēcīsus
* genitiu masculí singular de dēcīsus
* genitiu neutre singular de dēcīsus
# decisio
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.sɪ.oː/
   * Etimologia: Derivat de decisus

### Nom

dēcīsiō f. ‎(genitiu dēcīsiōnis)
* decisió
    «dicat decisionem factam esse, quae facta non est»La decisió ja s'ha pres però encara no s'ha dut a terme

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dēcīsiō | dēcīsiōnēs |
| Vocatiu | dēcīsiō | dēcīsiōnēs |
| Acusatiu | dēcīsiōnem | dēcīsiōnēs |
| Genitiu | dēcīsiōnis | dēcīsiōnum |
| Datiu | dēcīsiōnī | dēcīsiōnibus |
| Ablatiu | dēcīsiōne | dēcīsiōnibus |

### Vegeu també

* ↑ Ciceró, Pro Roscio Amerino 13, 48
# decisa
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.saː/, /deːˈkiː.sa/

### Adjectiu

dēcīsā
* ablatiu femení singular de dēcīsus
dēcīsa
* nominatiu femení singular de dēcīsus
* nominatiu neutre plural de dēcīsus
* vocatiu femení singular de dēcīsus
* vocatiu neutre plural de dēcīsus
* acusatiu neutre plural de dēcīsus
# decisamente
## Italià

   * Pronúncia: /deˌt͡ʃi.zaˈmen.te/
   * Etimologia: De deciso i el sufix -mente.

### Adverbi

decisamente
* decididament

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ci·sa·mén·te (5)
# decisarum
## Llatí

   * Pronúncia: /deː.kiːˈsaː.rʊm/

### Adjectiu

dēcīsārum
* genitiu femení plural de dēcīsus
# decisae
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.saj/

### Adjectiu

dēcīsae
* nominatiu femení plural de dēcīsus
* vocatiu femení plural de dēcīsus
* genitiu femení singular de dēcīsus
* datiu femení singular de dēcīsus
# decisam
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkiː.sam/

### Adjectiu

dēcīsam
* acusatiu femení singular de dēcīsus
# coups de coude
## Francès
### Nom

coups de coude m. pl.
* forma plural de coup de coude
# coups d'envoi
## Francès
### Nom

coups d'envoi m. pl.
* forma plural de coup d'envoi
# coups d'envoi neutre
## Francès
### Nom

coups d'envoi neutre m. pl.
* forma plural de coup d'envoi neutre
# coups d'œil
## Francès
### Nom

coups d'œil m. pl.
* forma plural de coup d'œil
# coups de batte
## Francès
### Nom

coups de batte m. pl.
* forma plural de coup de batte
# coups d'approche roulé
## Francès
### Nom

coups d'approche roulé m. pl.
* forma plural de coup d'approche roulé
# coups de coin
## Francès
### Nom

coups de coin m. pl.
* forma plural de coup de coin
# coups d'approche lobé
## Francès
### Nom

coups d'approche lobé m. pl.
* forma plural de coup d'approche lobé
# coups d'attaque
## Francès
### Nom

coups d'attaque m. pl.
* forma plural de coup d'attaque
# coups de botte
## Francès
### Nom

coups de botte m. pl.
* forma plural de coup de botte
# demanés
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈnes/, occidental /de.maˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

demanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Jo] demanés, demanàs o demanara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Ell/ella/vostè] demanés, demanàs o demanara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ma·nés (3)
* Anagrames: menades, sendemà
# demanéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.səm/, occidental /de.maˈne.sem/
       Informal: /de.maˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

demanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Nosaltres] demanéssim, demanéssem, demanàssem, demanàssim o demanàrem.
# demanéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.sim/, occidental /de.maˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

demanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Nosaltres] demanéssim, demanéssem, demanàssem, demanàssim o demanàrem.
# demanàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

demanàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Vosaltres/vós] demanéssiu, demanésseu, demanàsseu, demanàssiu o demanàreu.
# demanésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.səw/, occidental /de.maˈne.sew/
       Informal: /de.maˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

demanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Vosaltres/vós] demanéssiu, demanésseu, demanàsseu, demanàssiu o demanàreu.
# demanéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.məˈne.siw/, occidental /de.maˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

demanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb demanar.
    [Vosaltres/vós] demanéssiu, demanésseu, demanàsseu, demanàssiu o demanàreu.
# demanàvets
## Català antic
### Verb

demanàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de demanar
# demanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.məˈna.βəw/, /də.məˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.maˈna.βɛw/, /de.maˈna.ɛw/ valencià /de.maˈna.vew/, /de.maˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

demanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de demanar.
# delfínidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \delˈfi.ni.ðos\, meridional \delˈfi.ni.ðoh\
       Americà: alt /delˈfi.ni.d(o)s/, baix \delˈfi.ni.ðoh\, austral \delˈfi.ni.ðos\
   * Rimes: -inidos

### Nom

delfínidos m. pl.
* delfínids

### Vegeu també

* delfínidos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# delgada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \delˈɣa.ða\
       Americà: alt \delˈɣa.da\, baix \delˈɣa.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

delgada f. ‎(plural delgadas)
* forma femenina de delgado

## Portuguès
### Adjectiu

delgada
* forma femenina de delgado
# delgadeces
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \del.ɣaˈðe.θes\, meridional \del.ɣaˈðe.θeh\
       Americà: alt \del.ɣaˈde.s(e)s\, baix \del.ɣaˈðe.seh\, austral \del.ɣaˈðe.ses\
   * Rimes: -eθes

### Nom

delgadeces m. pl.
* forma plural de delgadez
# delgado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \delˈɣa.ðo\, meridional \delˈɣa.(ð)o\
       Americà: alt \delˈɣa.do\, baix \delˈɣa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

delgado m. ‎(femení delgada, plural masculí delgados, plural femení delgadas)
* prim

### Miscel·lània

* Síl·labes: del·ga·do (3)

## Portuguès

   * Pronúncia: /dɛɫˈɣa.ðu/, /dewˈɡa.du/
   * Etimologia: Del llatí delicātus.

### Adjectiu

delgado m. ‎(femení delgada, plural masculí delgados, plural femení delgadas)
* prim

#### Sinònims

* esguio, fino, magro, ralo

#### Antònims

* espesso, grosso, gordo, denso
# delgados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \delˈɣa.ðos\, meridional \delˈɣa.(ð)oh\
       Americà: alt \delˈɣa.d(o)s\, baix \delˈɣa.ðoh\, austral \delˈɣa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

delgados m. pl.
* forma plural de delgado

## Portuguès
### Adjectiu

delgados
* forma plural de delgado
# deli
## Català

   * Pronúncia: /ˈdɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛli

### Adjectiu

deli m. ‎(femení dèlia, plural masculí delis, plural femení dèlies)
* Relatiu o pertanyent a Delos.

#### Traduccions

* Castellà: delio $^{(es)}$

### Nom

deli m. ‎(plural delis, femení dèlia)
* Persona que habita o és originària de Delos.

#### Traduccions

* Castellà: delio $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·li (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɛli/ àudio (EUA)
   * Etimologia: Apòcope de delicatessen.

### Nom

deli ‎(plural delis)
* (informal) delicatessen (botiga i menjars exquisits)
# delfínid
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəɫˈfi.nit/, occidental /deɫˈfi.nit/

### Nom

delfínid m. ‎(plural delfínids)
* Forma singular de delfínids.

### Miscel·lània

* Síl·labes: del·fí·nid (3)
# delgadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \delˈɣa.ðas\, meridional \delˈɣa.ðah\
       Americà: alt \delˈɣa.d(a)s\, baix \delˈɣa.ðah\, austral \delˈɣa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

delgadas f. pl.
* forma plural de delgada

## Portuguès
### Adjectiu

delgadas
* forma plural de delgada
# delgadez
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \del.ɣaˈðeθ\, meridional \del.ɣaˈðeh\
       Americà: alt \del.ɣaˈdes\, baix \del.ɣaˈðeh\, austral \del.ɣaˈðes\
   * Rimes: -eθ

### Nom

delgadez m. ‎(plural delgadeces)
* aflaquiment, amagriment

#### Sinònims

* enflaquecimiento
* magrez

### Miscel·lània

* Síl·labes: del·ga·dez (3)

### Vegeu també

* delgadez. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# desdejuni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.dəˈʒu.ni/ Occidental: nord-occidental /dez.ðeˈʒu.ni/, valencià /dez.ðeˈd͡ʒu.ni/
   * Rimes: -uni
   * Etimologia: De des i dejuni.

### Nom

desdejuni m. ‎(plural desdejunis)
* Primer esmorzar lleuger.

#### Traduccions

* Anglès: light breakfast $^{(en)}$
* Castellà: desayuno $^{(es)}$ m.
* Francès: petit déjeuner $^{(fr)}$ m.
* Italià: prima colazione $^{(it)}$ f.
* Llengua de signes catalana: DESDEJUNI $^{(csc)}$
* Polonès: śniadanie $^{(pl)}$ n.

### Verb

desdejuni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desdejunar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desdejunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desdejunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [1] desdejuno, desdejune, desdejun
* [2,3,4] desdejune

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·ni (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# desdejunà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈna/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

desdejunà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de desdejunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nà (4)
# desdejunàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈna.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.ɾew/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desdejunàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desdejunar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [2] desdejunéssiu, desdejunésseu, desdejunàssiu, desdejunàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nà·reu (5)
# desdejunàssem
## Català
### Verb

desdejunàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssim, desdejunéssem, desdejunàssim, desdejunàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nàs·sem (5)
# desdejunàsseu
## Català
### Verb

desdejunàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunéssiu, desdejunésseu, desdejunàssiu, desdejunàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nàs·seu (5)
# desdejunis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.dəˈʒu.nis/ Occidental: nord-occidental /dez.ðeˈʒu.nis/, valencià /dez.ðeˈd͡ʒu.nis/
   * Rimes: -unis

### Nom

desdejunis m. pl.
* Forma plural de desdejuni.

### Verb

desdejunis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* desdejunes

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nis (4)
# desdejuno
## Català
### Verb

desdejuno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desdejunar.

#### Variants

* desdejune, desdejuni, desdejun

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·no (4)
# desdejunàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.də.ʒuˈna.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /dez.ðe.ʒuˈna.ɾem/, valencià /dez.ðe.d͡ʒuˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desdejunàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desdejunar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [2] desdejunéssim, desdejunéssem, desdejunàssim, desdejunàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nà·rem (5)
# desdejunin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəz.dəˈʒu.nin/ Occidental: nord-occidental /dez.ðeˈʒu.nin/, valencià /dez.ðeˈd͡ʒu.nin/
   * Rimes: -unin

### Verb

desdejunin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb desdejunar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [1] desdejunen
* [2] desdejunen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nin (4)
# desdejunàs
## Català
### Verb

desdejunàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desdejunar.

#### Variants

* [1] desdejunessi, desdejunés, desdejunara
* [2] desdejunessi, desdejunés, desdejunara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·de·ju·nàs (4)
# criminalitzessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡ze.sin/ Occidental: nord-occidental /kɾi.mi.na.ɫiˈd͡ze.sin/, valencià /kɾi.mi.na.ɫiˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

criminalitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb criminalitzar.

#### Variants

* criminalitzessen, criminalitzassin, criminalitzassen, criminalitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·na·lit·zes·sin (6)
# criminalitzeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡zɛw/ balear /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡zəw/, /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡zɛw/ Occidental: nord-occidental /kɾi.mi.na.ɫiˈd͡zew/, valencià /kɾi.mi.na.ɫiˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

criminalitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de criminalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb criminalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb criminalitzar.

#### Variants

* [1] criminalitzau
* [3] criminalitzau

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·mi·na·lit·zeu (5)