OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# verificavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɾi.fiˈka.βi/

### Verb

verificavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de verificar.
    Forma septentrional per [jo] verificava.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·fi·ca·vi (5)
* Anagrama: vivificaré

## Italià
### Verb

verificavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de verificare

## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈfɪ.ka.wiː/

### Verb

vērificavī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de verifico
# verificavano
## Italià
### Verb

verificavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de verificare
# verificavate
## Italià
### Verb

verificavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de verificare
# verificavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /bə.ɾi.fiˈka.βu/, occidental /be.ɾi.fiˈka.βo/

### Verb

verificavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de verificar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] verificàveu.

## Italià
### Verb

verificavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de verificare
# verifiche
## Italià

   * Pronúncia: /veˈriː.fi.ke/

### Nom

verifiche f. pl.
* forma plural de verifica

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·rì·fi·che (4)
# verŝos
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈver.ʃos/

### Verb

verŝos
* futur de verŝi
# verŝontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.taj/

### Verb

verŝontaj
* forma plural de verŝonta
# verŝontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.tan/

### Verb

verŝontan
* acusatiu de verŝonta
# verŝonte
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.te/

### Verb

verŝonte
* participi actiu adverbial futur de verŝi
# verŝontoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.toj/

### Verb

verŝontoj
* forma plural de verŝonto
# verŝonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.ta/

### Verb

verŝonta ‎(plural verŝontaj, acusatiu verŝontan, plural acusatiu verŝontajn)
* participi actiu futur de verŝi
# verŝontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.tajn/

### Verb

verŝontajn
* acusatiu plural de verŝonta
# verŝonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.to/

### Verb

verŝonto ‎(plural verŝontoj, acusatiu verŝonton, plural acusatiu verŝontojn)
* participi actiu nominal futur de verŝi
# verŝontojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.tojn/

### Verb

verŝontojn
* acusatiu plural de verŝonto
# verŝonton
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈʃon.ton/

### Verb

verŝonton
* acusatiu de verŝonto
# vetlleguéssom
## Català
### Verb

vetlleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetllar.
# vetllegueu
## Català
### Verb

vetllegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lle·gueu (3)
* Anagrama: vellutegeu
# vetlleguéssou
## Català
### Verb

vetlleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetllar.
# vetllessa
## Català
### Verb

vetllessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lles·sa (3)
* Anagrama: llestaves
# vetlleguessen
## Català
### Verb

vetlleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lle·gues·sen (4)
* Anagrama: vellutegessen
# vetlleguesses
## Català
### Verb

vetlleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lle·gues·ses (4)
* Anagrama: vellutegesses
# vetllegués
## Català
### Verb

vetllegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·lle·gués (3)
* Anagrames: velluteges, vellutegés
# vetllen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛʎ.ʎən/, balear /ˈvɛɫ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /ˈbeʎ.ʎen/ valencià /ˈveɫ.ɫen/, /ˈbeɫ.ɫen/
   * Rimes: -ɛllen

### Verb

vetllen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vetllar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vetllar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vetllar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vet·llen (2)
* Anagrama: llevent
# vacivam
## Llatí

   * Pronúncia: /waˈkiː.wam/

### Adjectiu

vacīvam
* acusatiu femení singular de vacīvus
# vacil·léssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.siɫˈɫe.sim/, /bə.siˈɫe.sim/ balear /və.siɫˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /ba.siɫˈɫe.sim/, /ba.siˈɫe.sim/ valencià /va.siɫˈɫe.sim/, /ba.siˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vacil·léssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacil·lar.
# vacilé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ba.θiˈle/
       Americà: alt /b(a).siˈle/, baix /ba.siˈle/
   * Rimes: -e

### Verb

vacilé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb vacilar
# vacivarum
## Llatí

   * Pronúncia: /wa.kiːˈwaː.rʊm/

### Adjectiu

vacīvārum
* genitiu femení plural de vacīvus
# vacil·léssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.siɫˈɫe.siw/, /bə.siˈɫe.siw/ balear /və.siɫˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /ba.siɫˈɫe.siw/, /ba.siˈɫe.siw/ valencià /va.siɫˈɫe.siw/, /ba.siˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vacil·léssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacil·lar.
# vacil·lí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.siɫˈɫi/, /bə.siˈɫi/ balear /və.siɫˈɫi/ Occidental: nord-occidental /ba.siɫˈɫi/, /ba.siˈɫi/ valencià /va.siɫˈɫi/, /ba.siˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

vacil·lí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vacil·lar.
# vaciló
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ba.θiˈlo/
       Americà: alt /b(a).siˈlo/, baix /ba.siˈlo/
   * Rimes: -o

### Verb

vaciló
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb vacilar

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ci·ló (3)
* Heterograma de 6 lletres (acilov)
* Anagrames: calivo, cavilo, caviló, lacivo, lávico
# vacilón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ba.θiˈlon/, meridional \ba.θiˈloŋ\
       Americà: alt /b(a).siˈlon/, baix \ba.siˈloŋ\, austral /ba.siˈlon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De vacilar i el sufix -ón.

### Adjectiu

vacilón m. ‎(femení vacilona, plural masculí vacilones, plural femení vacilonas)
* (col·loquial) bromista, provocador

### Nom

vacilón m. ‎(plural vacilones, femení vacilona)
* (col·loquial) bromista, provocador

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ci·lón (3)
* Heterograma de 7 lletres (acilnov)
# vaciva
## Llatí

   * Pronúncia: /waˈkiː.waː/, /waˈkiː.wa/

### Adjectiu

vacīvā
* ablatiu femení singular de vacīvus
vacīva
* nominatiu femení singular de vacīvus
* nominatiu neutre plural de vacīvus
* vocatiu femení singular de vacīvus
* vocatiu neutre plural de vacīvus
* acusatiu neutre plural de vacīvus
# vacivae
## Llatí

   * Pronúncia: /waˈkiː.waj/

### Adjectiu

vacīvae
* nominatiu femení plural de vacīvus
* vocatiu femení plural de vacīvus
* genitiu femení singular de vacīvus
* datiu femení singular de vacīvus
# verdegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒe.səs/, balear /vəɾ.ðəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒe.ses/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒe.ses/, /beɾ.ðeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

verdegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
# verdegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒe.sis/, balear /vəɾ.ðəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒe.sis/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒe.sis/, /beɾ.ðeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

verdegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
# verdegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒe.sin/, balear /vəɾ.ðəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒe.sin/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒe.sin/, /beɾ.ðeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

verdegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
# verdegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdɛ.ʒis/ balear /vəɾˈðə.ʒis/, /vərˈðɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /berˈðe.ʒis/ valencià /veɾˈðe.d͡ʒis/, /beɾˈðe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

verdegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb verdejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: desvergi, desvergí
# verdegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒes/, balear /vəɾ.ðəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒes/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒes/, /beɾ.ðeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

verdegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
# verdegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒe.səm/, balear /vəɾ.ðəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒe.sem/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒe.sem/, /beɾ.ðeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

verdegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
# verdegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒe.səw/, balear /vəɾ.ðəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒe.sew/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒe.sew/, /beɾ.ðeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

verdegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb verdejar.
# verdegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.dəˈʒɛw/ balear /vəɾ.ðəˈʒəw/, /vər.ðəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ber.ðeˈʒew/ valencià /veɾ.ðeˈd͡ʒew/, /beɾ.ðeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

verdegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de verdejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb verdejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb verdejar.
# verdegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdɛ.ʒin/ balear /vəɾˈðə.ʒin/, /vərˈðɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /berˈðe.ʒin/ valencià /veɾˈðe.d͡ʒin/, /beɾˈðe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

verdegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb verdejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb verdejar.
# verrugato canario
## Castellà
### Nom

verrugato canario m. ‎(plural verrugatos canarios)
* corball de fang

### Vegeu també

* verrugato canario. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verrugato fusco
## Castellà
### Nom

verrugato fusco m. ‎(plural verrugatos fuscos)
* corball de roca

### Vegeu també

* verrugato fusco. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verrugatos canarios
## Castellà
### Nom

verrugatos canarios m. pl.
* forma plural de verrugato canario
# verruga
## Occità

   * Etimologia: Del llatí verruca.

### Nom

verruga f. ‎(plural verrugas)
* berruga

#### Variants

* vorruga, borruga

#### Compostos i expressions

* èrba de las verrugas
# verrugato de Canarias
## Castellà
### Nom

verrugato de Canarias m. ‎(plural verrugatos de Canarias)
* corball de fang

### Vegeu també

* verrugato de Canarias. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verrugato de fango
## Castellà
### Nom

verrugato de fango m. ‎(plural verrugatos de fango)
* corball de fang

### Vegeu també

* verrugato de fango. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# verrugatos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \be.ruˈɣa.tos\, meridional \be.ruˈɣa.toh\
       Americà: alt /be.ruˈɡa.t(o)s/, baix \be.ruˈɣa.toh\, austral \be.ruˈɣa.tos\
   * Rimes: -atos

### Nom

verrugatos m. pl.
* forma plural de verrugato
# verrucós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ruˈkos/, balear /və.ruˈkos/ Occidental: nord-occidental /be.ruˈkos/ valencià /ve.ruˈkos/, /be.ruˈkos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del llatí verrūcōsus, doblet del patrimonial berrugós.

### Adjectiu

verrucós m. ‎(femení verrucosa, plural masculí verrucosos, plural femení verrucoses)
* (medicina) Ple de protuberàncies.
* (medicina) berrugós

#### Traduccions

* Anglès: verrucose $^{(en)}$
* Castellà: verrugoso $^{(es)}$
* Francès: verruqueux $^{(fr)}$
* Italià: verrucoso $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·ru·cós (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# verrugas
## Occità
### Nom

verrugas f. pl.
* forma plural de verruga
# verrugato
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \be.ruˈɣa.to\
       Americà: alt /be.ruˈɡa.t(o)/, baix \be.ruˈɣa.to\
   * Rimes: -ato

### Nom

verrugato m. ‎(plural verrugatos)
* (peixos) corball fosc
* (peixos) corball de roca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·rru·ga·to (4)

### Vegeu també

* verrugato. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# vigile
## Català
### Verb

vigile
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vigilar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb vigilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb vigilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb vigilar.

## Italià

   * Pronúncia: /ˈviː.d͡ʒi.le/

### Nom

vigile m. f. ‎(plural vigili)
* vigilant

#### Derivats

* vigile del fuoco, bomber
* vigile urbani, policia urbana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vì·gi·le (3)
# vigilegués
## Català
### Verb

vigilegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vigilar.
# vigileguessa
## Català
### Verb

vigileguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vigilar.
# vigileguessen
## Català
### Verb

vigileguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vigilar.
# vigileguesses
## Català
### Verb

vigileguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vigilar.
# vigileguéssom
## Català
### Verb

vigileguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vigilar.
# vigilavo
## Català
### Verb

vigilavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vigilar.
# vigileguem
## Català
### Verb

vigileguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb vigilar.
# vigilegueu
## Català
### Verb

vigilegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vigilar.
# vigileguéssou
## Català
### Verb

vigileguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vigilar.
# vesper
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəsˈpe/, balear /vəsˈpe/ Occidental: nord-occidental /besˈpe/ valencià /vesˈpeɾ/, /besˈpeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De vespa i el sufix -er, segle XV.

### Nom

vesper m. ‎(plural vespers)
* Niu construït per vespes per a posar-hi els seus ous.
* Grup de vespes, especialment quan són multitud.
* Assumpte o situació arriscada.
* Lloc perillós pel grup de persones o coses que hi són.
* àntrax (problema cutani)

#### Compostos i expressions

* vesper d'olla: niu de vespes construït a terra.
* encendre/punyir el vesper: incitar a discussions o baralles.

#### Traduccions

* Castellà: avispero $^{(es)}$ m.
* Francès: guêpier $^{(fr)}$
* Llatí: vesparum $^{(la)}$ favus

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·per (2)
* Anagrames: prevés, vespre

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840. (p. 940)
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II., Tom II (p.1098)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.pɛr/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *wek(ʷ)speros, terme cognat amb el grec antic ἕσπερος ‎(hésperos).

### Nom

vesper m. ‎(genitiu vesperī)
* estrella de la posta
* capvespre
* oració de l'hora sisena
* sopar

#### Declinació

2a declinació (e)r-, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | vesper | vesperī |
| Vocatiu | vesper | vesperī |
| Acusatiu | vesperum | vesperōs |
| Genitiu | vesperī | vesperōrum |
| Datiu | vesperō | vesperīs |
| Ablatiu | vesperō | vesperīs |
# vesperae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.pɛ.raj/

### Nom

vesperae
* nominatiu plural de vespera
* vocatiu plural de vespera
* genitiu singular de vespera
* datiu singular de vespera
# veso
## Català
### Verb

veso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vesar.
# vespa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbes.pə/, balear /ˈves.pə/ Occidental: nord-occidental /ˈbes.pa/ valencià /ˈves.pa/, /ˈbes.pa/
   * Etimologia: Del llatí vespa, segle XIII.

### Nom

vespa f. ‎(plural vespes)
* Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.
* Aquell que actua amb astúcia.

#### Compostos i expressions

* Compostos:
* vespa de galet: nom donat a l' Scolia flavifrons (de la família Scoliidae).
    Sinònims: escòlia.
* vespa terrissaire: insecte de la subfamília dels eumenins, que en oposició a les vespes tradicionals, són solitàries i fan nius de fang on hi posen, a més d'un ou, una presa viva, però anestesiada.
    Sinònims: èumenes.
* Expressions:
* mala vespa: a l'Empordà, dona amb un geni massa fort.

#### Derivats

* vesper

#### Traduccions

* Alemany: Wespe $^{(de)}$ f.
* Anglès: wasp $^{(en)}$
* Àrab: دَبُّور‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: կրետ $^{(hy)}$ ‎(kret)
* Basc: liztor $^{(eu)}$
* Belarús: аса́ $^{(be)}$ f. ‎(assà)
* Búlgar: оса́ $^{(bg)}$ f. ‎(ossà)
* Castellà: avispa $^{(es)}$ f.
* Coreà: 말벌 $^{(ko)}$ ‎(malbeol)
* Danès: hveps $^{(da)}$ c.
* Eslovac: osa $^{(sk)}$ f.
* Estonià: herilane $^{(et)}$
* Feroès: vespa $^{(fo)}$ f.
* Finès: ampiainen $^{(fi)}$
* Francès: guêpe $^{(fr)}$ f.
* Friülà: gjespe $^{(fur)}$
* Gallec: avéspora $^{(gl)}$ f., avespa $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: cacynen $^{(cy)}$ f.
* Grec: σφήκα $^{(el)}$ f. ‎(sfika)
* Grec antic: σφήξ $^{(grc)}$ m. f. ‎(sphḗx)
* Hebreu: צִרְעָה‎ $^{(he)}$ f.
* Italià: vespa $^{(it)}$ f.
* Japonès: 雀蜂 $^{(ja)}$
* Laosià: ໂຕຕໍ່ $^{(lo)}$
* Llatí: vespa $^{(la)}$ f.
* Neerlandès: wesp $^{(nl)}$ f.
* Noruec: veps $^{(no)}$ m.
* Occità: vèspa $^{(oc)}$ f.
* Persa: زنبور‎ $^{(fa)}$
* Polonès: osa $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: vespa $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: vespra $^{(rm)}$ f.
* Romanès: viespe $^{(ro)}$ f.
* Rus: оса́ $^{(ru)}$ f. ‎(ossà)
* Serbocroat: oca $^{(sh)}$, osa $^{(sh)}$
* Sicilià: vespa $^{(scn)}$ f.
* Suec: geting $^{(sv)}$ c.
* Tai: ตัวต่อ $^{(th)}$
* Txec: vosa $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: оса́ $^{(uk)}$ f. ‎(ossà)
* Urdú: تتیا $^{(ur)}$
* Uzbek: ari $^{(uz)}$
* Való: wesse $^{(wa)}$
* Vènet: brespa $^{(vec)}$, vespa $^{(vec)}$
* Volapük: vesep $^{(vo)}$
* Xinès: 黃蜂 $^{(zh)}$ ‎(黄蜂, huángfēng)
* Castellà: avispa alfarera $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·pa (2)
* Anagrama: pavès

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840. (p. 940)
# vespera
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.pɛ.ra/
   * Etimologia: De vesper.

### Nom

vespera f. ‎(genitiu vesperae)
* tarda
* vespre

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | vespera | vesperae |
| Vocatiu | vespera | vesperae |
| Acusatiu | vesperam | vesperās |
| Genitiu | vesperae | vesperārum |
| Datiu | vesperae | vesperīs |
| Ablatiu | vesperā | vesperīs |
# vesperam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛs.pɛ.ram/

### Nom

vesperam
* acusatiu singular de vespera
# vinificació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ni.fi.kə.siˈo/, balear /vi.ni.fi.kə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /bi.ni.fi.ka.siˈo/ valencià /vi.ni.fi.ka.siˈo/, /bi.ni.fi.ka.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De vinificar i el sufix -ció.

### Nom

vinificació f. ‎(plural vinificacions)
* Conjunt d’activitats d’elaboració del vi.

#### Hipònims

* enologia, vinicultura

#### Traduccions

* Anglès: winemaking $^{(en)}$
* Castellà: vinificación $^{(es)}$ f.
* Francès: vinification $^{(fr)}$ f.
* Italià: vinificazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ni·fi·ca·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# vinificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.ni.fiˈka/, balear /vi.ni.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /bi.ni.fiˈka/ valencià /vi.ni.fiˈkaɾ/, /bi.ni.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vinificà
   * Etimologia: De vi i el sufix -ificar.

### Verb

vinificar trans.
* Elaborar el vi per fermentació del most.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vinifico, vinifica, vinifiquem

#### Derivats

* vinificació

#### Traduccions

* Anglès: vinify $^{(en)}$
* Castellà: vinificar $^{(es)}$
* Francès: vinifier $^{(fr)}$
* Italià: vinificare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ni·fi·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vinificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bi.ni.fi.kaˈθjon/, meridional \bi.ni.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /bi.ni.fi.k(a)ˈsjon/, baix \bi.ni.fi.kaˈsjoŋ\, austral /bi.ni.fi.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

vinificación f. ‎(plural vinificaciones)
* vinificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ni·fi·ca·ción (5)
# vinificacion
## Occità

   * Pronúncia: /bi.ni.fi.kaˈsju/

### Nom

vinificacion f. ‎(plural vinificacions)
* vinificació
# vinificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bi.ni.fi.kaˈθjo.nes/, meridional /bi.ni.fi.kaˈθjo.neh/
       Americà: alt /bi.ni.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix /bi.ni.fi.kaˈsjo.neh/, austral /bi.ni.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

vinificaciones f. pl.
* forma plural de vinificación
# vinificam
## Català
### Verb

vinificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vinificar.
# violàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫa.ɾəm/ balear /vi.oˈɫa.ɾəm/, /vi.uˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫa.ɾem/ valencià /vi.oˈɫa.ɾem/, /bi.oˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

violàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de violar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·là·rem (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeilmorv)
* Anagrames: olivarem, olivàrem, volaríem
# violà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫa/ balear /vi.oˈɫa/, /vi.uˈɫa/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫa/ valencià /vi.oˈɫa/, /bi.oˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

violà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de violar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·là (3)
* Anagrames: avilo, oliva, Oliva, olivà, ovali, ovalí, volia
# violàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.uˈɫa.ɾəw/ balear /vi.oˈɫa.ɾəw/, /vi.uˈɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /bi.oˈɫa.ɾew/ valencià /vi.oˈɫa.ɾew/, /bi.oˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

violàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de violar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb violar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·o·là·reu (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeiloruv)
* Anagrames: olivareu, olivàreu, volaríeu