OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escantellàssiu
## Català
### Verb

escantellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantelléssiu, escantellésseu, escantellàsseu
# escantelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎe.səm/, occidental /es.kan.teˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

escantelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantelléssim, escantellàssim, escantellàssem
# escantellàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎa.ɾəw/, occidental /es.kan.teˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escantellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escantellar.
# escantellàs
## Català
### Verb

escantellàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* [1] escantellés
* [2] escantellés

### Miscel·lània

* Anagrames: castellanes, encasellats
# escantellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kən.təˈʎes/, occidental /es.kan.teˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

escantellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* [1] escantellàs
* [2] escantellàs
# esbandiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾan/, occidental /ez.ban.diˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbandiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ran (4)
# esbandirar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /az.ban.diˈɾaɾ/

### Verb

esbandirar intr.
* (alguerès) fugir de la justícia, viure amagat, latitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·rar (4)
* Anagrames: barrinades, brandaries

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# esbandires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ɾəs/, occidental /ez.banˈdi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

esbandires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbandir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [2] esbandiguesses, esbandigueres, esbandissis, esbandisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·res (4)
* Anagrames: esbandir-se, esbrinades
# esbandir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əz.bənˈdi/ Occidental: nord-occidental /ez.βanˈdi/ valencià /ez.banˈdiɾ/, /ez.βanˈdi/ Informal: nord-occidental /az.βanˈdi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: esbandí
   * Etimologia: Del prefix es- i bandir, segle XV.

### Verb

esbandir trans., pron. ‎(pronominal esbandir-se)
* Netejar amb aigua clara una cosa ensabonada per a treure’n el sabó.
* (pronominal) escampar-se
* (alguerès) bandejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: esbandeixo, esbandeix, esbandim

#### Sinònims

* aclarir, eixalavar, esbaldir, esclarir, rabejar, rentar

#### Traduccions

* Anglès: rinse $^{(en)}$
* Castellà: aclarar $^{(es)}$, enjuagar $^{(es)}$
* Francès: rincer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dir (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeinrs)
* Anagrames: bandires, brandies

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# esbandireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bən.diˈɾɛw/ balear /əz.bən.diˈɾəw/, /əz.bən.diˈɾɛw/ Occidental: /ez.ban.diˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbandireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·reu (4)
# esbandiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bən.diˈɾi.ə/, occidental /ez.ban.diˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbandiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbandir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbandir.

#### Variants

* [1] esbandiriva
* [2] esbandiriva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ri·a (5)
# esbandir-se
## Català
### Verb

esbandir-se
* Forma pronominal de esbandir.

### Miscel·lània

* Anagrames: esbandires, esbrinades
# esbandira
## Català
### Verb

esbandira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandigués, esbandissi, esbandiguera, esbandís
* [2] esbandigués, esbandissi, esbandiguera, esbandís

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ra (4)
* Anagrames: abadernis, abanderis, abrinades, esbadinar, esbrinada
# esbandirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bən.diˈɾɛm/ balear /əz.bən.diˈɾəm/, /əz.bən.diˈɾɛm/ Occidental: /ez.ban.diˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esbandirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·rem (4)
# esbandiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.ɾən/, occidental /ez.banˈdi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

esbandiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbandir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [2] esbandiguessen, esbandigueren, esbandissin, esbandissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ren (4)
# enrajolo
## Català
### Verb

enrajolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrajolar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrajolar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [1] enrajole, enrajoli, enrajol
* [2] enrajoli, enrajole
* [3] enrajoli, enrajole

### Miscel·lània

* Anagrames: enrojola, enrojolà
# enrajolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫa/ balear /ən.rə.ʒoˈɫa/, /ən.rə.ʒuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫa/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

enrajolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enrajolar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ajornale, jalonaré
# enrajolis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.rəˈʒɔ.ɫis/ Occidental: nord-occidental /en.raˈʒɔ.ɫis/, valencià /en.raˈd͡ʒɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

enrajolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoles, enrajolos
# enrajolàs
## Català
### Verb

enrajolàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [1] enrajolessi, enrajolessa, enrajoleguessa, enrajolés, enrajolara
* [2] enrajolessi, enrajolegués, enrajolés, enrajolara

### Miscel·lània

* Anagrames: ajornales, ajornalés, jalonares
# enrajolin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.rəˈʒɔ.ɫin/ Occidental: nord-occidental /en.raˈʒɔ.ɫin/, valencià /en.raˈd͡ʒɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

enrajolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrajolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [1] enrajolen
* [2] enrajolen
# enrajolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫa.ɾəm/ balear /ən.rə.ʒoˈɫa.ɾəm/, /ən.rə.ʒuˈɫa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫa.ɾem/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enrajolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enrajolar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [2] enrajoleguéssom, enrajoléssim, enrajoléssem, enrajolàssim, enrajolàssem
# enrajolàieu
## Català
### Verb

enrajolàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enrajolar.

#### Variants

* enrajolavo, enrajolàveu
# enrajolàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫa.ɾəw/ balear /ən.rə.ʒoˈɫa.ɾəw/, /ən.rə.ʒuˈɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫa.ɾew/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enrajolàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enrajolar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [2] enrajoleguéssou, enrajoléssiu, enrajolésseu, enrajolàssiu, enrajolàsseu
# enrajolos
## Català
### Verb

enrajolos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajolis, enrajoles

### Miscel·lània

* Anagrama: enrojolàs
# esbotzàsseu
## Català
### Verb

esbotzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzàssim
## Català
### Verb

esbotzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzés
## Català
### Verb

esbotzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzésseu
## Català
### Verb

esbotzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzéssem
## Català
### Verb

esbotzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzéssim
## Català
### Verb

esbotzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzàveu
## Català
### Verb

esbotzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbotzar.
# esbotzéssiu
## Català
### Verb

esbotzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esbotzàssiu
## Català
### Verb

esbotzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbotzar.
# esculassis
## Català
### Verb

esculassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escular.

#### Variants

* esculessis, esculesses, esculasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·las·sis (4)
* Anagrama: clissàsseu
# esculats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈɫats/, occidental /es.kuˈɫats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esculats
* Participi masculí plural del verb escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·lats (3)
# esculava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫa.βə/, balear /əs.kuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /es.kuˈɫa.βa/ valencià /es.kuˈɫa.va/, /es.kuˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

esculava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·va (4)
* Anagrames: aculaves, asclàveu, lascàveu
# esculaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫa.βən/, balear /əs.kuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.kuˈɫa.βen/ valencià /es.kuˈɫa.ven/, /es.kuˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

esculaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ven (4)
# esculaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫa.βəs/, balear /əs.kuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.kuˈɫa.βes/ valencià /es.kuˈɫa.ves/, /es.kuˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

esculaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ves (4)
# esculem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kuˈɫɛm/ balear /əs.kuˈɫəm/, /əs.kuˈɫɛm/ Occidental: /es.kuˈɫem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

esculem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escular.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escular.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escular.

#### Variants

* [1] esculam

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·lem (3)
* Anagrama: mescleu
# esculen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.ɫən/, occidental /esˈku.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

esculen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·len (3)
# escules
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈku.ɫəs/, occidental /esˈku.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

escules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·les (3)
# esculat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈɫat/, occidental /es.kuˈɫat/
   * Rimes: -at

### Verb

esculat
* Participi masculí singular del verb escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·lat (3)
* Heterograma de 7 lletres (acelstu)
# esculau
## Català
### Verb

esculau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escular.

#### Variants

* [1] esculeu
* [2] esculeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·lau (3)
# esgatifinyareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾɛw/ balear /əz.ɣə.ti.fi.ɲəˈɾəw/, /əz.ɣə.ti.fi.ɲəˈɾɛw/ Occidental: /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esgatifinyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esgatifinyar-se.
# esgatifinyarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾi.ən/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esgatifinyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esgatifinyar-se.
# esgatifinyarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾa/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esgatifinyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esgatifinyar-se.
# esgatifinyares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.ɾəs/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esgatifinyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esgatifinyar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [2] esgatifinyessis, esgatifinyesses, esgatifinyasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ga·ti·fi·nya·res (6)
* Anagrama: esgatifinyar-se
# esgatifinyaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾi.ə/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esgatifinyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esgatifinyar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esgatifinyar-se.
# esgatifinyara
## Català
### Verb

esgatifinyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [1] esgatifinyés
* [2] esgatifinyés
# esgatifinyaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾi.əs/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esgatifinyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esgatifinyar-se.
# esgatifinyaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fi.ɲəˈɾan/, occidental /ez.ɣa.ti.fi.ɲaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esgatifinyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esgatifinyar-se.
# esgatifinyaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡə.ti.fiˈɲa.ɾən/, occidental /ez.ɣa.ti.fiˈɲa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esgatifinyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esgatifinyar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgatifinyar-se.

#### Variants

* [2] esgatifinyessin, esgatifinyessen, esgatifinyassen
# esborris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.ris/, occidental /ezˈbo.ris/
   * Rimes: -oris

### Verb

esborris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborres, esborros

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ris (3)
# esborro
## Català
### Verb

esborro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esborrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* [1] esborre, esborri, esborr
* [2] esborri, esborre
* [3] esborri, esborre

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ro (3)
# esborressi
## Català
### Verb

esborressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* [1] esborressa, esborreguessa, esborrés, esborràs, esborrara
* [2] esborregués, esborrés, esborràs, esborrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·res·si (4)
# esborri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.ri/, occidental /ezˈbo.ri/
   * Rimes: -ori

### Verb

esborri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esborrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esborrar.

#### Variants

* [1] esborro, esborre, esborr
* [2] esborre, esborro
* [3] esborre, esborro
* [4] esborre

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ri (3)
* Anagrames: obrir-se, obrires
# esborrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbo.rin/, occidental /ezˈbo.rin/
   * Rimes: -orin

### Verb

esborrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esborrar.

#### Variants

* [1] esborren
* [2] esborren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·rin (3)
# esborreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈrɛw/ balear /əz.boˈrəw/, /əz.buˈrɛw/ Occidental: /ez.boˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esborreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esborrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esborrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esborrar.

#### Variants

* [1] esborrau
* [2] esborregueu
* [3] esborrau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·reu (3)
# esborressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈre.sis/ balear /əz.boˈre.sis/, /əz.buˈre.sis/ Occidental: /ez.boˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esborressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreguesses, esborresses, esborrassis, esborrasses, esborrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·res·sis (4)
# esborrifar-se
## Català
### Verb

esborrifar-se
* Forma pronominal de esborrifar.
# esborressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈre.sin/ balear /əz.boˈre.sin/, /əz.buˈre.sin/ Occidental: /ez.boˈre.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esborressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esborrar.

#### Variants

* esborreguessen, esborressen, esborrassin, esborrassen, esborraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·res·sin (4)
# entaferréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.fəˈre.siw/, occidental /en.ta.feˈre.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entaferréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaferrar.

#### Variants

* entaferràssiu, entaferràsseu, entaferràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fer·rés·siu (5)
# entaferrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.fəˈri/, occidental /en.ta.feˈri/
   * Rimes: -i

### Verb

entaferrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entaferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fer·rí (4)
# entafora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.təˈfo.ɾə/, occidental /en.taˈfo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Verb

entafora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entaforar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra (4)
# entaferràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fəˈra.βəw/, balear /ən.tə.fəˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.ta.feˈra.βew/ valencià /en.ta.feˈra.vew/, /en.ta.feˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entaferràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entaferrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fer·rà·veu (5)
# entaferrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.fəˈres/, occidental /en.ta.feˈres/
   * Rimes: -es

### Verb

entaferrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaferrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaferrar.

#### Variants

* [1] entaferràs, entaferrara
* [2] entaferràs, entaferrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fer·rés (4)
* Anagrama: estraferen
# entaferréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.fəˈre.sim/, occidental /en.ta.feˈre.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entaferréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaferrar.

#### Variants

* entaferràssim, entaferràssem, entaferràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fer·rés·sim (5)
# entafor
## Català
### Verb

entafor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entaforar.

#### Variants

* entaforo, entafore, entafori

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·for (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefnort)
* Anagrames: afronte, foteran, ofrenat, orfenat
# entaforades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fuˈɾa.ðəs/ balear /ən.tə.foˈɾa.ðəs/, /ən.tə.fuˈɾa.ðəs/ Occidental: /en.ta.foˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

entaforades
* Participi femení plural del verb entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·des (5)
# entaforada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fuˈɾa.ðə/ balear /ən.tə.foˈɾa.ðə/, /ən.tə.fuˈɾa.ðə/ Occidental: /en.ta.foˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

entaforada
* Participi femení singular del verb entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·da (5)
# esculades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈɫa.ðəs/, occidental /es.kuˈɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esculades
* Participi femení plural del verb escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·des (4)
# escularia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.ɫəˈɾi.ə/, occidental /es.ku.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ri·a (5)
* Anagrames: acularies, asclaríeu, lascaríeu
# escularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kuˈɫa.ɾən/, occidental /es.kuˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·ren (4)
# esculareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫəˈɾɛw/ balear /əs.ku.ɫəˈɾəw/, /əs.ku.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /es.ku.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esculareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·la·reu (4)