OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# educadors infantils
## Català
### Nom

educadors infantils m. pl.
* Forma plural de educador infantil.
# educadors socials
## Català
### Nom

educadors socials m. pl.
* Forma plural de educador social.
# educando
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ðuˈkan.do\, meridional \e.ðuˈkaŋ.do\
       Americà: alt /e.duˈkan.do/, baix \e.ðuˈkaŋ.do\, austral \e.ðuˈkan.do\
   * Rimes: -ando

### Nom

educando m. ‎(plural educandos, femení educanda)
* educand

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·can·do (4)

### Vegeu també

* educando. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educadors en el lleure infantil i juvenil
## Català
### Nom

educadors en el lleure infantil i juvenil m. pl.
* Forma plural de educador en el lleure infantil i juvenil.
# educadors especialitzats
## Català
### Nom

educadors especialitzats m. pl.
* Forma plural de educador especialitzat.
# educand
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈkan/, balear /ə.ðuˈkant/ Occidental: nord-occidental /e.ðuˈkan/, valencià /e.ðuˈkant/
   * Rimes: -ant
   * Homòfon: educant

### Nom

educand m. ‎(plural educands, femení educanda)
* Persona que rep educació d'un preceptor, un mestre o un educador en general.

#### Traduccions

* Castellà: educando $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·cand (3)

### Vegeu també

* educand. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# embriagaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

embriagaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de embriagar.

#### Variants

* embriagaríveu
# embriagaríveu
## Català
### Verb

embriagaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de embriagar.

#### Variants

* embriagaríeu
# embriagaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾas/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

embriagaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de embriagar.
# embriagaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾe/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

embriagaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de embriagar.
# embriagasses
## Català
### Verb

embriagasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguessis, embriaguesses, embriagassis, embriagares

### Miscel·lània

* Anagrama: embagassires
# embriagassis
## Català
### Verb

embriagassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguessis, embriaguesses, embriagasses, embriagares
# embriagassen
## Català
### Verb

embriagassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguessin, embriaguessen, embriagassin, embriagaren

### Miscel·lània

* Anagrama: embagassiren
# embriagassin
## Català
### Verb

embriagassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* embriaguessin, embriaguessen, embriagassen, embriagaren
# emascular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.məs.kuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /e.mas.kuˈɫa/ valencià /e.mas.kuˈɫaɾ/, /e.mas.kuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: emasculà
   * Etimologia: Del llatí emasculare, de masculus ‎(«mascle»).

### Verb

emascular trans.
* Castrar els òrgans genitals de l’home.
* (figuradament) Fer perdre la masculinitat, efeminar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: emasculo, emascula, emasculem

#### Traduccions

* Alemany: entmannen $^{(de)}$
* Anglès: castrate $^{(en)}$, emasculate $^{(en)}$
* Castellà: emascular $^{(es)}$
* Francès: émasculer $^{(fr)}$
* Italià: evirare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·lar (4)
* Anagrames: esmalucar, maculares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# emasculareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məs.ku.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.məs.ku.ɫəˈɾəw/, /ə.məs.ku.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /e.mas.ku.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emasculareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·reu (5)
# emascularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.kuˈɫa.ɾən/, occidental /e.mas.kuˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emascularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emascular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* [2] emasculessin, emasculessen, emasculassin, emasculassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·ren (5)
# emascularien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾi.ən/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emascularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·ri·en (6)
# emascularem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məs.ku.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.məs.ku.ɫəˈɾəm/, /ə.məs.ku.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /e.mas.ku.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emascularem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·rem (5)
# emascularies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.ku.ɫəˈɾi.əs/, occidental /e.mas.ku.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emascularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·la·ri·es (6)
# encapullassin
## Català
### Verb

encapullassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapullar.

#### Variants

* encapullessin, encapullassen
# encapullava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.puˈʎa.βə/, balear /əŋ.kə.puˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.puˈʎa.βa/ valencià /eŋ.ka.puˈʎa.va/, /eŋ.ka.puˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encapullava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encapullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encapullar.
# encapullassen
## Català
### Verb

encapullassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapullar.

#### Variants

* encapullessin, encapullassin
# encapullasses
## Català
### Verb

encapullasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapullar.

#### Variants

* encapullessis, encapullassis
# encapullassis
## Català
### Verb

encapullassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapullar.

#### Variants

* encapullessis, encapullasses
# encapullau
## Català
### Verb

encapullau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encapullar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encapullar.
# encapullaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.pu.ʎəˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ka.pu.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encapullaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encapullar.
# efemineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

efemineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] efeminés, efeminàs o efeminara.
# efemineguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

efemineguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] efeminessis, efeminesses, efeminassis, efeminasses o efeminares.
# efeminegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

efeminegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] efeminés, efeminàs o efeminara.
# efemineguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣe.som/

### Verb

efemineguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] efeminéssim, efeminéssem, efeminàssem, efeminàssim o efeminàrem.
# efemineguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

efemineguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] efeminessin, efeminessen, efeminassin, efeminassen o efeminaren.
# efeminegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

efeminegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] efemineu.
# efemineguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

efemineguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] efeminem.
# efemineguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /e.fe.mi.neˈɣe.sow/

### Verb

efemineguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb efeminar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] efeminéssiu, efeminésseu, efeminàsseu, efeminàssiu o efeminàreu.
# efeminen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈmi.nən/, occidental /e.feˈmi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

efeminen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de efeminar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb efeminar.
    [Que ells/elles/vostès] efeminin o efeminen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb efeminar.
    Efeminin o efeminen [ells/elles/vostès].
# empastos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpas.tus/ balear /əmˈpas.tos/, /əmˈpas.tus/ Occidental: /emˈpas.tos/
   * Rimes: -astos

### Nom

empastos m. pl. ‎(alternatiu empasts)
* Forma plural de empast.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pas·tos (3)
* Anagrames: empostàs, estampos, optàssem, topàssem
# empastissar-se
## Català
### Verb

empastissar-se
* Forma pronominal de empastissar.
# empastellar-se
## Català
### Verb

empastellar-se
* Forma pronominal de empastellar.
# empastifar-se
## Català
### Verb

empastifar-se
* Forma pronominal de empastifar.
# embullessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.sin/ balear /əm.buˈʎe.sin/, /əm.buˈje.sin/ Occidental: /em.buˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

embullessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embulli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbu.ʎi/ balear /əmˈbu.ʎi/, /əmˈbu.ji/ Occidental: /emˈbu.ʎi/
   * Rimes: -uʎi

### Verb

embulli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embullar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embullar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embullar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·lli (3)
* Anagrama: bullíem
# embullin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbu.ʎin/ balear /əmˈbu.ʎin/, /əmˈbu.jin/ Occidental: /emˈbu.ʎin/
   * Rimes: -uʎin

### Verb

embullin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embullar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embullar.
# embullo
## Català
### Verb

embullo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embullar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /emˈbu.ʎo/, meridional /emˈbu.ʝo/
       Americà: /emˈbu.ʝo/, austral \emˈbu.ʒo\
   * Rimes: -uʎo

### Verb

embullo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb embullar
# embulloses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎo.zəs/ balear /əm.buˈʎo.zəs/, /əm.buˈjo.zəs/ Occidental: /em.buˈʎo.zes/
   * Rimes: -ozes

### Adjectiu

embulloses f. pl.
* Forma plural de embullosa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llo·ses (4)
# embullesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.səs/ balear /əm.buˈʎe.səs/, /əm.buˈje.səs/ Occidental: /em.buˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

embullesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embullessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎe.sis/ balear /əm.buˈʎe.sis/, /əm.buˈje.sis/ Occidental: /em.buˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

embullessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embullar.
# embulleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎɛw/ balear /əm.buˈʎəw/, /əm.buˈjɛw/ Occidental: /em.buˈʎew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embulleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embullar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb embullar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embullar.
# embullis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbu.ʎis/ balear /əmˈbu.ʎis/, /əmˈbu.jis/ Occidental: /emˈbu.ʎis/
   * Rimes: -uʎis

### Verb

embullis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embullar.

### Miscel·lània

* Anagrames: besllumi, besllumí
# embullosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈʎo.zə/ balear /əm.buˈʎo.zə/, /əm.buˈjo.zə/ Occidental: /em.buˈʎo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

embullosa f. ‎(plural embulloses)
* Forma femenina de embullós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bu·llo·sa (4)
# encontri
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɔn.tɾi/, occidental /eŋˈkon.tɾi/

### Verb

encontri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encontrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encontrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encontrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encontrar.

#### Variants

* [1] encontro, encontre, encontr
* [2] encontre, encontro
* [3] encontre, encontro
* [4] encontre

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tri (3)
* Anagrames: contenir, recontin
# encontrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɔn.tɾin/, occidental /eŋˈkon.tɾin/

### Verb

encontrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encontrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encontrar.

#### Variants

* [1] encontren
* [2] encontren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·trin (3)
# encontràieu
## Català
### Verb

encontràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encontrar.

#### Variants

* encontravo, encontràveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·trà·ieu (4)
# encontràiem
## Català
### Verb

encontràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encontrar.

#### Variants

* encontràvom, encontràvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·trà·iem (4)
* Anagrama: comentarien
# encontressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kunˈtɾe.sis/ balear /əŋ.konˈtɾe.sis/, /əŋ.kunˈtɾe.sis/ Occidental: /eŋ.konˈtɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encontressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encontrar.

#### Variants

* encontreguesses, encontresses, encontrassis, encontrasses, encontrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tres·sis (4)
* Anagrama: encrostessin
# encontreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kunˈtɾɛw/ balear /əŋ.konˈtɾəw/, /əŋ.kunˈtɾɛw/ Occidental: /eŋ.konˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encontreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encontrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encontrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encontrar.

#### Variants

* [1] encontrau
* [2] encontregueu
* [3] encontrau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·treu (3)
* Anagrama: contreuen
# encontro
## Català
### Verb

encontro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encontrar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encontrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encontrar.

#### Variants

* [1] encontre, encontri, encontr
* [2] encontri, encontre
* [3] encontri, encontre

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tro (3)
# encontros
## Català
### Verb

encontros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encontrar.

#### Variants

* encontris, encontres

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tros (3)
# encontris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈkɔn.tɾis/, occidental /eŋˈkon.tɾis/

### Verb

encontris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encontrar.

#### Variants

* encontres, encontros

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·con·tris (3)
* Anagrames: consentir, cornetins, encrostin
# embaldragues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəɫˈdɾa.ɣəs/, occidental /em.baɫˈdɾa.ɣes/
   * Rimes: -aɡes

### Verb

embaldragues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de embaldragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·gues (4)
* Anagrama: desembagular
# embaldraguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəɫ.dɾəˈɣe.sən/, occidental /em.baɫ.dɾaˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

embaldraguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embaldragar.

#### Variants

* embaldraguessin

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·gues·sen (5)
# embaldragava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəɫ.dɾəˈɣa.βə/, balear /əm.bəɫ.dɾəˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /em.baɫ.dɾaˈɣa.βa/ valencià /em.baɫ.dɾaˈɣa.va/, /em.baɫ.dɾaˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

embaldragava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de embaldragar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de embaldragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·ga·va (5)
# embaldraguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəɫ.dɾəˈɣɛm/ balear /əm.bəɫ.dɾəˈɣəm/, /əm.bəɫ.dɾəˈɣɛm/ Occidental: /em.baɫ.dɾaˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

embaldraguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de embaldragar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb embaldragar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb embaldragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·guem (4)
# embaldraguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəɫ.dɾəˈɣe.səs/, occidental /em.baɫ.dɾaˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

embaldraguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embaldragar.

#### Variants

* embaldraguessis

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·gues·ses (5)
# embaldragaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəɫ.dɾəˈɣa.βən/, balear /əm.bəɫ.dɾəˈɣa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.baɫ.dɾaˈɣa.βen/ valencià /em.baɫ.dɾaˈɣa.ven/, /em.baɫ.dɾaˈɣa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

embaldragaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de embaldragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·ga·ven (5)
# embaldraguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəɫ.dɾəˈɣe.sin/, occidental /em.baɫ.dɾaˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

embaldraguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embaldragar.

#### Variants

* embaldraguessen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·gues·sin (5)
# embaldraguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəɫˈdɾa.ɣən/, occidental /em.baɫˈdɾa.ɣen/
   * Rimes: -aɡen

### Verb

embaldraguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de embaldragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·guen (4)
# embaldrago
## Català
### Verb

embaldrago
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embaldragar.

#### Variants

* embaldragui

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·go (4)
# embaldragaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəɫ.dɾəˈɣa.βəs/, balear /əm.bəɫ.dɾəˈɣa.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.baɫ.dɾaˈɣa.βes/ valencià /em.baɫ.dɾaˈɣa.ves/, /em.baɫ.dɾaˈɣa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

embaldragaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de embaldragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bal·dra·ga·ves (5)
# emprar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈpɾa/ Occidental: nord-occidental /emˈpɾa/ valencià /emˈpɾaɾ/, /emˈpɾa/ Informal: nord-occidental /amˈpɾa/, valencià /amˈpɾaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: amprà, amprar, emprà
   * Etimologia: Del català medieval aemprar, del llatí vulgar *adimperare ‎(«demanar»), segle XIII, de imperare ‎(«manar»).

### Verb

emprar trans., pron. ‎(pronominal emprar-se)
* Usar una cosa.
* Utilitzar algú.
* Manllevar, demanar en préstec.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: empro, empra, emprem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Variants

* amprar

#### Derivats

* emprament
* empre
* empriu

#### Sinònims

* aplicar, dedicar, destinar, donar
* esmerçar, invertir

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: em·prar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: emprar
# emprar-se
## Català
### Verb

emprar-se
* Forma pronominal de emprar.

### Miscel·lània

* Anagrames: emprares, premsaré
# emprareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəˈɾɛw/ balear /əm.pɾəˈɾəw/, /əm.pɾəˈɾɛw/ Occidental: /em.pɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emprareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emprar.
# empreneves
## Català
### Verb

empreneves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
# emprengam
## Català
### Verb

emprengam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb emprendre.
# empreneven
## Català
### Verb

empreneven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emprendre.
# emprenga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɾɛŋ.ɡə/ balear /əmˈpɾəŋ.ɡə/, /əmˈpɾɛŋ.ɡə/ Occidental: /emˈpɾeŋ.ɡa/
   * Rimes: -ɛŋɡa

### Verb

emprenga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emprendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emprendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emprendre.
# emprengo
## Català
### Verb

emprengo
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emprendre.
# emprengos
## Català
### Verb

emprengos
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emprendre.
# emmaridis
## Català
### Verb

emmaridis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmaridar.
# emmaridesses
## Català
### Verb

emmaridesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmaridar.
# emmaridessin
## Català
### Verb

emmaridessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmaridar.