OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# impulso
## Català
### Verb

impulso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impulsar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /imˈpul.so/
       Americà: alt /imˈpul.s(o)/, baix /imˈpul.so/
   * Rimes: -ulso

### Verb

impulso
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb impulsar
# impulsor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.puɫˈso/ Occidental: nord-occidental /im.puɫˈso/, valencià /im.puɫˈsoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

impulsor m. ‎(plural impulsors, femení impulsora)
* Qui impel·leix, impulsa.

#### Traduccions

* Castellà: impulsor $^{(es)}$ m.
* Llatí: instigator $^{(la)}$

### Adjectiu

impulsor m. ‎(femení impulsora, plural masculí impulsors, plural femení impulsores)
* Que impel·leix, impulsa.

#### Traduccions

* Castellà: impulsor $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pul·sor (3)
* Heterograma de 8 lletres (ilmoprsu)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pulˈsoɾ/
       Americà: alt /im.p(u)lˈsoɾ/, baix /im.pulˈsoɾ/
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

impulsor m. ‎(femení impulsora, plural masculí impulsores, plural femení impulsoras)
* impulsor

### Nom

impulsor m. ‎(plural impulsores, femení impulsora)
* impulsor

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pul·sor (3)
* Heterograma de 8 lletres (ilmoprsu)
# impulsoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.pulˈso.ɾas/, meridional /im.pulˈso.ɾah/
       Americà: alt /im.pulˈso.(ɾa)s/, baix /im.pulˈso.ɾah/, austral /im.pulˈso.ɾas/
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

impulsoras f. pl.
* forma plural de impulsora

### Nom

impulsoras f. pl.
* forma plural de impulsora
# instal·li
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /insˈtaɫ.ɫi/, /insˈta.ɫi/ balear /insˈtaɫ.ɫi/ Occidental: /insˈtaɫ.ɫi/, /insˈta.ɫi/
   * Rimes: -alli

### Verb

instal·li
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instal·lar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb instal·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb instal·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·li (3)
* Anagrames: allistin, instil·la, instil·là
# instal·lin
## Català
### Verb

instal·lin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instal·lar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb instal·lar.
# instal·làieu
## Català
### Verb

instal·làieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de instal·lar.
# instal·leu
## Català
### Verb

instal·leu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de instal·lar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb instal·lar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·leu (3)
* Anagrames: alluentis, tul·lianes
# instal·los
## Català
### Verb

instal·los
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·los (3)
* Anagrama: llisonats
# instal·lo
## Català
### Verb

instal·lo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instal·lar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb instal·lar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·lo (3)
* Anagrama: llisonat
# instal·là
## Català
### Verb

instal·là
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·là (3)
* Anagrames: aïllants, allisant
# instal·làrem
## Català
### Verb

instal·làrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de instal·lar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·là·rem (4)
* Anagrama: llastimaren
# instal·lis
## Català
### Verb

instal·lis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instal·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tal·lis (3)
* Anagrames: instil·làs, llitassin
# innervis
## Català
### Verb

innervis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb innervar.
# innervi
## Català
### Verb

innervi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de innervar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb innervar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb innervar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb innervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ner·vi (3)
* Anagrama: verinin
# innervàreu
## Català
### Verb

innervàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de innervar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervàs
## Català
### Verb

innervàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.

### Miscel·lània

* Anagrama: nirvanes
# innervàsseu
## Català
### Verb

innervàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervo
## Català
### Verb

innervo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de innervar.
# innervà
## Català
### Verb

innervà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de innervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ner·và (3)
* Anagrames: envanir, envinar
# innervin
## Català
### Verb

innervin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb innervar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb innervar.
# innervàrem
## Català
### Verb

innervàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de innervar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# innervàssem
## Català
### Verb

innervàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb innervar.
# immobilitzàssiu
## Català
### Verb

immobilitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
# immobilitzí
## Català
### Verb

immobilitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de immobilitzar.
# immobilitzàveu
## Català
### Verb

immobilitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de immobilitzar.
# immobilitzéssim
## Català
### Verb

immobilitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
# immobilitzéssiu
## Català
### Verb

immobilitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
# immobilitzés
## Català
### Verb

immobilitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
# immobilitzéssem
## Català
### Verb

immobilitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
# immobilitzésseu
## Català
### Verb

immobilitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immobilitzar.
# indicares
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.ɾəs/, occidental /in.diˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

indicares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de indicar.
    [Tu] indicares o vas/vares indicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    Forma valenciana: [tu] indiquessis, indiquesses, indicasses, indicassis o indicares.

### Miscel·lània

* Anagrama: candiries
# indicara
## Català

   * Pronúncia: valencià /in.diˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

indicara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Jo] indiqués, indicàs o indicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    [Ell/ella/vostè] indiqués, indicàs o indicara.

### Miscel·lània

* Anagrama: candiria
# indicaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈka.ɾən/, occidental /in.diˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

indicaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de indicar.
    [Ells/elles/vostès] indicaren o van/varen indicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indicar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] indiquessin, indiquessen, indicassen, indicassin o indicaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·ren (4)
* Anagrames: candirien, incardine, incendiar
# indicare
## Italià

   * Pronúncia: /in.diˈkaː.re/
   * Etimologia: Del llatí indicare.

### Verb

indicare trans.
* indicar

#### Derivats

* indicativo, indicatore, indice, indizio

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·cà·re (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪˈkaː.rɛ/

### Verb

indicāre
* infinitiu del present actiu de indicō
# indicante
## Italià
### Verb

indicante
* participi present de indicare
# indicanuria
## Anglès

   * Etimologia: De indican i el sufix -uria.

### Nom

indicanuria ‎(comptable i incomptable, plural indicanurias)
* indicanúria

### Vegeu també

* indicanuria. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# indicaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.di.kəˈɾan/, occidental /in.di.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

indicaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de indicar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ca·ran (4)
* Anagrames: incardina, incardinà
# indicanurias
## Anglès
### Nom

indicanurias
* forma plural de indicanuria
# impulsàssem
## Català
### Verb

impulsàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsàs
## Català
### Verb

impulsàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsàssiu
## Català
### Verb

impulsàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsàrem
## Català
### Verb

impulsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impulsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsàssim
## Català
### Verb

impulsàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsàveu
## Català
### Verb

impulsàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de impulsar.
# impulsàsseu
## Català
### Verb

impulsàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsàreu
## Català
### Verb

impulsàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de impulsar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impulsar.
# impulsà
## Català
### Verb

impulsà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de impulsar.
# intervention sur le panier
## Francès
### Nom

intervention sur le panier f. ‎(plural interventions sur le panier)
* (basquetbol) interposició

### Vegeu també

* intervention sur le panier. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interventions
## Anglès
### Nom

interventions
* forma plural de intervention

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.vɑ̃ˈsjɔ̃/

### Nom

interventions f. pl.
* forma plural de intervention
# interventions sociales et éducatives
## Francès
### Nom

interventions sociales et éducatives f. pl.
* forma plural de intervention sociale et éducative
# intervention
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪn.tɚˈvɛn.ʃən/
   * Etimologia: Del francès antic intervention, del llatí interventiō.

### Nom

intervention ‎(plural interventions)
* intervenció

#### Derivats

* interventionism
* reintervention

#### Relacionats

* intervene

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ven·tion (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre intervention

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.vɑ̃ˈsjɔ̃/
   * Etimologia: Del llatí interventiō.

### Nom

intervention f. ‎(plural interventions)
* intervenció

#### Derivats

* interventionnel
* interventionnisme
* non-intervention

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ven·tion (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre intervention
# intervention socio-éducative
## Francès
### Nom

intervention socio-éducative f. ‎(plural interventions socio-éducatives)
* intervenció socioeducativa

#### Sinònims

* intervention sociale et éducative

### Vegeu també

* intervention socio-éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intervention psycopédagoqique
## Francès
### Nom

intervention psycopédagoqique f. ‎(plural interventions psycopédagoqiques)
* intervenció psicopedagògica

#### Sinònims

* orientation psychopédagogique

### Vegeu també

* intervention psycopédagoqique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intervention sociale et éducative
## Francès
### Nom

intervention sociale et éducative f. ‎(plural interventions sociales et éducatives)
* intervenció socioeducativa

#### Sinònims

* intervention socio-éducative

### Vegeu també

* intervention sociale et éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intervention sur le ballon
## Francès
### Nom

intervention sur le ballon f. ‎(plural interventions sur le ballon)
* (basquetbol) interferència

### Vegeu també

* intervention sur le ballon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intervention éducative
## Francès
### Nom

intervention éducative f. ‎(plural interventions éducatives)
* intervenció educativa

### Vegeu també

* intervention éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interventions psycopédagoqiques
## Francès
### Nom

interventions psycopédagoqiques f. pl.
* forma plural de intervention psycopédagoqique
# instrumentassen
## Català
### Verb

instrumentassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentar.
# instrumentassis
## Català
### Verb

instrumentassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentar.
# instrumentau
## Català
### Verb

instrumentau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de instrumentar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb instrumentar.
# instrumentaríeu
## Català
### Verb

instrumentaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instrumentar.
# instrumentasses
## Català
### Verb

instrumentasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentar.
# instrumentaré
## Català
### Verb

instrumentaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de instrumentar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾu.men.taˈɾe/, meridional \i(ŋ)h.tɾu.meŋ.taˈɾe\
       Americà: alt /ins.t͡su.men.t(a)ˈɾe/, baix \i(ŋ)h.tɾu.meŋ.taˈɾe\, austral /i(n)h.tɾu.men.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

instrumentaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb instrumentar
# instrumentassin
## Català
### Verb

instrumentassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentar.
# inciteguessa
## Català
### Verb

inciteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incitar.
# incitaves
## Català
### Verb

incitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·ves (4)
* Anagrames: encativis, inactives, vaticines, vaticinés
# incited
## Anglès
### Verb

incited
* passat i participi de incite
# inciteguem
## Català
### Verb

inciteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb incitar.
# incitava
## Català
### Verb

incitava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·va (4)
* Anagrames: aviciant, inactiva, vaticina, vaticinà
# incitavi
## Català
### Verb

incitavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·vi (4)
* Anagrames: vaticini, vaticiní
# incitavo
## Català
### Verb

incitavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·vo (4)
* Anagrama: vaticino
# incitau
## Català
### Verb

incitau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incitar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·tau (3)
* Anagrames: acuitin, inactiu
# incitaven
## Català
### Verb

incitaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ci·ta·ven (4)
* Anagrames: encativin, incentiva, incentivà, vaticinen
# incite
## Català
### Verb

incite
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incitar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incitar.

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsaɪt/ àudio (EUA)

### Verb

incite ‎(3a persona singular present incites, gerundi inciting, passat i participi incited)
* incitar
# ingeriràs
## Català
### Verb

ingeriràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·ri·ràs (4)
* Anagrames: ringaries, sargirien
# ingerisc
## Català
### Verb

ingerisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ingerir.
# ingerisca
## Català
### Verb

ingerisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ingerir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ingerir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·ris·ca (4)
* Anagrama: giscarien
# ingeriré
## Català
### Verb

ingeriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ingerir.

### Miscel·lània

* Anagrama: erigiren

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xe.ɾiˈɾe\, meridional \iŋ.he.ɾiˈɾe\
       Americà: alt \iŋ.x(e).ɾiˈɾe\, baix \iŋ.he.ɾiˈɾe\, austral \iŋ.xe.ɾiˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

ingeriré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb ingerir
# ingerisques
## Català
### Verb

ingerisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·ris·ques (4)
* Anagrama: ingeresquis
# ingeriríeu
## Català
### Verb

ingeriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ingerir.
# ingeris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪŋ.ɡɛ.rɪs/

### Verb

ingeris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ingerō
# ingerirà
## Català
### Verb

ingerirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·ri·rà (4)
* Anagrames: agririen, erigiran, girarien
# ingerisquen
## Català
### Verb

ingerisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ingerir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ingerir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ge·ris·quen (4)
* Anagrama: ingeresquin
# inventos
## Català
### Verb

inventos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inventar.
# invents
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈbens/, balear /iɱˈvens/ Occidental: /imˈbens/, /iɱˈvens/
   * Rimes: -ens

### Nom

invents m. pl.
* Forma plural de invent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vents (2)
* Anagrames: vinents, vintens

## Anglès
### Verb

invents
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de invent
# inventory
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈvɛn.tɹi/

### Nom

inventory ‎(plural inventories)
* inventari

### Verb

inventory ‎(3a persona singular present inventories, gerundi inventorying, passat i participi inventoried)
* inventariar
# inventur
## Maltès

   * Etimologia: Potser del català inventor amb la pronúncia septentrional.

### Nom

inventur m.
* inventor
# inventàieu
## Català
### Verb

inventàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
# inventorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.wɛnˈtoː.rʊm/

### Nom

inventōrum
* genitiu plural de inventor
# inventorying
## Anglès
### Verb

inventorying
* gerundi de inventory
# inventà
## Català
### Verb

inventà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tà (3)
* Anagrames: avenint, avinent, Avinent, envaint, enviant, envinat, vintena
# inventum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwɛn.tʊm/

### Verb

inventum
* supí acusatiu de inveniō
# imparerebbero
## Italià
### Verb

imparerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de imparare
# imparcials
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pər.siˈaɫs/, occidental /im.paɾ.siˈaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

imparcials inv. pl.
* Forma plural de imparcial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·ci·als (4)
* Anagrama: implicaràs
# impareranno
## Italià
### Verb

impareranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de imparare
# imparerebbe
## Italià
### Verb

imparerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de imparare
# imparerei
## Italià
### Verb

imparerei
* primera persona singular (io) del condicional de imparare
# impareremmo
## Italià
### Verb

impareremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de imparare
# imparcialmente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.paɾˌθjalˈmen.te/
       Americà: alt /im.paɾˌsjalˈmen.t(e)/, baix /im.paɾˌsjalˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De imparcial i el sufix -mente.

### Adverbi

imparcialmente
* imparcialment

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·cial·men·te (5)