OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esbutzarien
## Català
### Verb

esbutzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbutzar.
# esbutzaries
## Català
### Verb

esbutzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esbutzar.
# esbutzariva
## Català
### Verb

esbutzariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esbutzar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbutzar.
# esbutzariven
## Català
### Verb

esbutzariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esbutzar.
# esbutzaria
## Català
### Verb

esbutzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esbutzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esbutzar.
# esbutzaren
## Català
### Verb

esbutzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbutzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzares
## Català
### Verb

esbutzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbutzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·but·za·res (4)
* Anagrama: esbutzar-se
# esbutzareu
## Català
### Verb

esbutzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbutzar.
# entrenesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈne.səs/, occidental /en.tɾeˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entrenesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entreneguesses, entrenessis, entrenassis, entrenasses, entrenares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nes·ses (4)
* Anagrama: estrenessen
# entreni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾe.ni/, occidental /enˈtɾe.ni/
   * Rimes: -eni

### Verb

entreni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrenar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entrenar.

#### Variants

* [1] entreno, entrene, entrén
* [2] entrene, entreno
* [3] entrene, entreno
* [4] entrene

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ni (3)
* Anagrames: enrient, interne
# entreno
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈtɾe.nu/ balear /ənˈtɾe.no/, /ənˈtɾe.nu/ Occidental: /enˈtɾe.no/
   * Etimologia: Del castellà entreno, segle XXI.

### Nom

entreno m. ‎(plural entrenos)
* (castellanisme, esports) entrenament
    «Ens diuen que és important fer esport, però si tenim masses deures ens hem de saltar l’entreno. Ens diuen que és important dormir 8h/dia, però un 70% dels adolescents dormen una mitja de 6h/dia. Ens diuen que hem de socialitzar-nos, però als matins a l’insti i a les tardes a casa.» (Maria (@mariiaaaa_08), Tuit, nov. 2021)
    «Aquesta mescla d antibiòtics i no haver fet res de tot s’estiu no pinta gens bé per a s’entreno.» (Neus Torrens (@neustorrenss), Tuit, ago. 2019)
    «Va, que igual m'apunte a eixe entreno del 26 de febrer... Demà em pose en marxa!!» (Vicent Marcot (@vimarcot), Tuit, feb. 2012)
    «Per un putíssim dia que puc sortir de festa en mesos i el meu cor ha dit: "Ha, ha, on vas, crack? Avui toca palmar-la a l'entreno."» (Mario Bassas (@bassas_mario), Tuit, nov. 2021)

### Verb

entreno
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrenar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* [1] entrene, entreni, entrén
* [2,3] entreni, entrene

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·no (3)
* Anagrames: entorne, entrone, roenten

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# entrenessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈne.sən/, occidental /en.tɾeˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

entrenessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entreneguessen, entrenessin, entrenassin, entrenassen, entrenaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nes·sen (4)
# entrenessi
## Català
### Verb

entrenessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entrenessa, entreneguessa, entrenés, entrenàs, entrenara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nes·si (4)
* Anagrama: interessen
# entrenin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾe.nin/, occidental /enˈtɾe.nin/
   * Rimes: -enin

### Verb

entrenin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entrenar.

#### Variants

* [1] entrenen
* [2] entrenen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nin (3)
* Anagrama: internen
# entrenessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈne.sis/, occidental /en.tɾeˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

entrenessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entreneguesses, entrenesses, entrenassis, entrenasses, entrenares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nes·sis (4)
* Anagrames: estrenessin, internesses
# entreneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tɾəˈnɛw/ balear /ən.tɾəˈnəw/, /ən.tɾəˈnɛw/ Occidental: /en.tɾeˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entreneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entrenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entrenar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entrenar.

#### Variants

* [1] entrenau
* [2] entrenegueu
* [3] entrenau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·neu (3)
# entrenessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾəˈne.sin/, occidental /en.tɾeˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

entrenessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entreneguessen, entrenessen, entrenassin, entrenassen, entrenaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nes·sin (4)
* Anagrama: internessen
# entrenis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾe.nis/, occidental /enˈtɾe.nis/
   * Rimes: -enis

### Verb

entrenis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entrenar.

#### Variants

* entrenes, entrenos

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·nis (3)
* Anagrames: estrenin, internes, internés, sentiren
# ennueguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.səm/, occidental /en.nu.eˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ennueguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguéssim, ennuegàssim, ennuegàssem, ennuegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gués·sem (5)
# ennueguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.səw/, occidental /en.nu.eˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ennueguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguéssiu, ennuegàssiu, ennuegàsseu, ennuegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gués·seu (5)
# ennueguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.sim/, occidental /en.nu.eˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ennueguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguéssem, ennuegàssim, ennuegàssem, ennuegàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gués·sim (5)
# ennueguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nuˈɛ.ɣin/, occidental /en.nuˈe.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

ennueguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ennuegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [1] ennueguen
* [2] ennueguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·guin (4)
# ennuegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣa/, occidental /en.nu.eˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

ennuegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gà (4)
* Anagrama: enganeu
# ennuegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣa.ɾəm/, occidental /en.nu.eˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ennuegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ennuegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [2] ennueguéssim, ennueguéssem, ennuegàssim, ennuegàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gà·rem (5)
* Anagrama: energúmena
# ennueguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣi/, occidental /en.nu.eˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

ennueguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·guí (4)
# ennueguis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nuˈɛ.ɣis/, occidental /en.nuˈe.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

ennueguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennuegues

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·guis (4)
# ennueguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣe.siw/, occidental /en.nu.eˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ennueguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguésseu, ennuegàssiu, ennuegàsseu, ennuegàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gués·siu (5)
# ennuegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣes/, occidental /en.nu.eˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

ennuegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* [1] ennuegàs, ennuegara
* [2] ennuegàs, ennuegara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gués (4)
# escalfessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfe.sis/, occidental /es.kaɫˈfe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escalfessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfo
## Català
### Verb

escalfo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escalfar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escalfar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escalfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fo (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceflos)
* Anagrames: aclofes, aclofés

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /esˈkal.fo/, meridional /ehˈkal.fo/
       Americà: alt /esˈkal.f(o)/, baix /ehˈkal.fo/
   * Rimes: -alfo

### Verb

escalfo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb escalfar
# escalfesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfe.səs/, occidental /es.kaɫˈfe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

escalfesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfe.sin/, occidental /es.kaɫˈfe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escalfessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kəɫˈfo/ Occidental: nord-occidental /es.kaɫˈfo/, valencià /es.kaɫˈfoɾ/ Informal: nord-occidental /as.kaɫˈfo/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De escalfar i el sufix -or.

### Nom

escalfor f. ‎(plural escalfors)
* Qualitat de calent, calor emesa.

#### Traduccions

* Anglès: warmth $^{(en)}$
* Castellà: calor $^{(es)}$ m.
* Francès: chaleur $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: ESCALFAR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·for (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceflors)
* Anagrama: floresca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escalfessi
## Català
### Verb

escalfessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəɫˈfɛw/ balear /əs.kəɫˈfəw/, /əs.kəɫˈfɛw/ Occidental: /es.kaɫˈfew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escalfeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escalfar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escalfar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escalfar.
# escalfin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkaɫ.fin/, occidental /esˈkaɫ.fin/

### Verb

escalfin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escalfar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escalfar.
# escalfis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkaɫ.fis/, occidental /esˈkaɫ.fis/

### Verb

escalfis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escalfar.
# esbalaïves
## Català
### Verb

esbalaïves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
# esbalaïxes
## Català
### Verb

esbalaïxes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbalair.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaïven
## Català
### Verb

esbalaïven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
# esbalaïxo
## Català
### Verb

esbalaïxo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbalair.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalce
## Català
### Verb

esbalce
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbalçar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbalçar.
# esbalaïva
## Català
### Verb

esbalaïva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbalair.
# esbalaïxos
## Català
### Verb

esbalaïxos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbalair.
# esbalaïxa
## Català
### Verb

esbalaïxa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbalair.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbalair.
# enriguéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.ɾəw/, occidental /en.riˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

enriguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enriure's.
# enrigué
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe/, occidental /en.riˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

enrigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enriure's.
# enriguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.səw/, occidental /en.riˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enriguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriure's.
# enriguérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.ɾəm/, occidental /en.riˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

enriguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enriure's.
# enriguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.riˈɣe.sim/, occidental /en.riˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enriguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enriure's.
# escandalitzables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.də.ɫiˈd͡zab.bɫəs/, /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.βɫəs/ balear /əs.kən.də.ɫiˈd͡zab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡zab.bɫes/, /es.kan.da.ɫiˈd͡za.βɫes/ valencià /es.kan.da.ɫiˈza.bɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

escandalitzables inv. pl.
* Forma plural de escandalitzable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·bles (6)
# escandalitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.də.ɫiˈd͡zan/ balear /əs.kən.də.ɫiˈd͡zant/, /əs.kən.də.ɫiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡zan/ valencià /es.kan.da.ɫiˈzant/, /es.kan.da.ɫiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

escandalitzant
* Gerundi del verb escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zant (5)
# escandalitzar-se
## Català
### Verb

escandalitzar-se
* Forma pronominal de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escandalitzares
# escandalitzable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.də.ɫiˈd͡zab.bɫə/, /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.βɫə/ balear /əs.kən.də.ɫiˈd͡zab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡zab.bɫe/, /es.kan.da.ɫiˈd͡za.βɫe/ valencià /es.kan.da.ɫiˈza.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De escandalitzar i el sufix -ble, segle XXI.

### Adjectiu

escandalitzable inv. ‎(plural escandalitzables)
* Que pot ser escandalitzat.

#### Traduccions

* Castellà: escandalizable $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ble (6)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada a l'Observatori de neologia sobre escandalitzable
# escandalitzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za.ðes/, valencià /es.kan.da.ɫiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

escandalitzades
* Participi femení plural del verb escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·des (6)
# escandalitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za.ða/, valencià /es.kan.da.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

escandalitzada
* Participi femení singular del verb escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·da (6)
# escandalitzam
## Català
### Verb

escandalitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zam (5)
# escandalitzaments
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈmens/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈmens/, valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈmens/
   * Rimes: -ens

### Nom

escandalitzaments m. pl.
* Forma plural de escandalitzament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ments (6)
# escandalitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫiˈd͡za/ valencià /es.kan.da.ɫiˈzaɾ/, /es.kan.da.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escandalitzà
   * Etimologia: Del llatí scandalizare, del grec antic σκανδαλίζω ‎(skandalízō, «procurar fer ensopegar»), segle XIV.

### Verb

escandalitzar trans., intr., pron. ‎(pronominal escandalitzar-se)
* Generar escàndol.
* (pronominal) sobresaltar-se

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escandalitzo, escandalitza, escandalitzem

#### Sinònims

* desedificar, ofendre

#### Derivats

* escandalitzador
* escandalitzament
* escandalitzant

#### Relacionats

* escàndol
* escandalós
* escandalosament

#### Traduccions

* Anglès: scandalize $^{(en)}$, scandalise $^{(en)}$ (britànic)
* Castellà: escandalizar $^{(es)}$
* Finès: skandalisoida $^{(fi)}$
* Francès: scandaliser $^{(fr)}$
* Gallec: escandalizar $^{(gl)}$
* Italià: scandalizzare $^{(it)}$
* Llatí: scandalizō $^{(la)}$
* Portuguès: escandalizar $^{(pt)}$
* Serbocroat: skandalizirati $^{(sh)}$ (llatí)
* Suec: skandalisera $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zar (5)
* Anagrama: calendaritzàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre escandalitzar
# escandalitzament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈmen/ balear /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈment/, /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈmen/ valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈment/, /es.kan.da.ɫi.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De escandalitzar i el sufix -ment, segle XX.

### Nom

escandalitzament m. ‎(plural escandalitzaments)
* Acte o efecte d'escandalitzar o d'escandalitzar-se.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre escandalitzament
# escampis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkam.pis/, occidental /esˈkam.pis/

### Verb

escampis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampes, escampos

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pis (3)
* Anagrames: campessi, capéssim, capissem, capíssem, pecàssim, picàssem
# escampi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkam.pi/, occidental /esˈkam.pi/

### Verb

escampi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escampar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escampar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escampar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampo, escampe, escamp
* [2] escampe, escampo
* [3] escampe, escampo
* [4] escampe

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pi (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceimps)
* Anagrames: campies, macipes
# escampin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkam.pin/, occidental /esˈkam.pin/

### Verb

escampin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escampar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampen
* [2] escampen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pin (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceimnps)
# escampessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpe.sis/, occidental /es.kamˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escampessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampeguesses, escampesses, escampassis, escampasses, escampares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pes·sis (4)
* Anagrama: capisséssem
# escampo
## Català
### Verb

escampo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escampar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escampar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampe, escampi, escamp
* [2] escampi, escampe
* [3] escampi, escampe

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·po (3)
* Heterograma de 7 lletres (acemops)
* Anagrama: empacos
# escampessi
## Català
### Verb

escampessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampessa, escampeguessa, escampés, escampàs, escampara
* [2] escampegués, escampés, escampàs, escampara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pes·si (4)
# escampà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpa/, occidental /es.kamˈpa/
   * Rimes: -a

### Verb

escampà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escampar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pà (3)
* Anagrames: acampes, acampés, empacàs