OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# atrotinessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.tiˈne.sin/ balear /ə.tɾo.tiˈne.sin/, /ə.tɾu.tiˈne.sin/ Occidental: /a.tɾo.tiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

atrotinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atrotinar.
# atrotinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.tiˈna.βən/ balear /ə.tɾo.tiˈna.vən/, /ə.tɾu.tiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.tɾo.tiˈna.βen/ valencià /a.tɾo.tiˈna.ven/, /a.tɾo.tiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

atrotinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atrotinar.
# atrotinen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾuˈti.nən/ balear /ə.tɾoˈti.nən/, /ə.tɾuˈti.nən/ Occidental: /a.tɾoˈti.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

atrotinen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atrotinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orientant
# avantatjaríveu
## Català
### Verb

avantatjaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de avantatjar.
# avantatjassis
## Català
### Verb

avantatjassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avantatjar.
# avantatjasses
## Català
### Verb

avantatjasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avantatjar.
# avantatjau
## Català
### Verb

avantatjau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de avantatjar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb avantatjar.
# avantatjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.təˈd͡ʒa.βə/, balear /ə.vən.təˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /a.βan.taˈd͡ʒa.βa/ valencià /a.van.taˈd͡ʒa.va/, /a.βan.taˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

avantatjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de avantatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de avantatjar.
# avantatjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βən.təˈd͡ʒa.βən/, balear /ə.vən.təˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.βan.taˈd͡ʒa.βen/ valencià /a.van.taˈd͡ʒa.ven/, /a.βan.taˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

avantatjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de avantatjar.
# avantatjassen
## Català
### Verb

avantatjassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avantatjar.
# avantatjassin
## Català
### Verb

avantatjassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avantatjar.
# atalaià
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ɫəˈja/, occidental /a.ta.ɫaˈja/
   * Rimes: -a

### Verb

atalaià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atalaiar.
# atalaiàs
## Català
### Verb

atalaiàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiàssem
## Català
### Verb

atalaiàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiàssim
## Català
### Verb

atalaiàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiàssiu
## Català
### Verb

atalaiàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ɫəˈja.ɾəw/, occidental /a.ta.ɫaˈja.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

atalaiàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atalaiar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ɫəˈja.βəw/, balear /ə.tə.ɫəˈja.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ta.ɫaˈja.βew/ valencià /a.ta.ɫaˈja.vew/, /a.ta.ɫaˈja.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

atalaiàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atalaiar.
# atalaiàsseu
## Català
### Verb

atalaiàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atalaiàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tə.ɫəˈja.ɾəm/, occidental /a.ta.ɫaˈja.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

atalaiàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atalaiar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalaiar.
# atinguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tiŋˈɡe.səs/, occidental /a.tiŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

atinguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·gues·ses (4)
* Anagrames: assentigués, atenguessis, insteguessa
# atinguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtiŋ.ɡin/, occidental /aˈtiŋ.ɡin/
   * Rimes: -iŋɡin

### Verb

atinguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atenir-se.
# atingues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtiŋ.ɡəs/, occidental /aˈtiŋ.ɡes/
   * Rimes: -iŋɡes

### Verb

atingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·gues (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeginstu)
* Anagrames: antigues, atenguis, eguinats, negatius
# atingui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtiŋ.ɡi/, occidental /aˈtiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

atingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atenir-se.
# atingueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tiŋˈɡe.ɾən/, occidental /a.tiŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

atingueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atenir-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·gue·ren (4)
* Anagrama: enneguitar
# atingueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tiŋˈɡe.ɾəs/, occidental /a.tiŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

atingueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atenir-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·gue·res (4)
* Anagrames: estigueran, sentiguera
# atingueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tiŋˈɡɛw/ balear /ə.tiŋˈɡəw/, /ə.tiŋˈɡɛw/ Occidental: /a.tiŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atenir-se.
# atinguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tiŋˈɡe.sən/, occidental /a.tiŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

atinguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·gues·sen (4)
* Anagrama: atenguessin
# atinguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tiŋˈɡe.sin/, occidental /a.tiŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

atinguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.
# atinguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tiŋˈɡe.sis/, occidental /a.tiŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

atinguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·gues·sis (4)
* Anagrames: instigàsseu, instiguessa
# auditasses
## Català
### Verb

auditasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb auditar.
# auditau
## Català
### Verb

auditau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de auditar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb auditar.
# auditava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ðiˈta.βə/, balear /əw.ðiˈta.və/ Occidental: nord-occidental /aw.ðiˈta.βa/ valencià /aw.ðiˈta.va/, /aw.ðiˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

auditava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de auditar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de auditar.
# auditaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ðiˈta.βən/, balear /əw.ðiˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /aw.ðiˈta.βen/ valencià /aw.ðiˈta.ven/, /aw.ðiˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

auditaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de auditar.
# auditassin
## Català
### Verb

auditassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb auditar.
# auditassis
## Català
### Verb

auditassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb auditar.
# avidolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.ðuˈɫe.sis/ balear /ə.vi.ðoˈɫe.sis/, /ə.vi.ðuˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðoˈɫe.sis/ valencià /a.vi.ðoˈɫe.sis/, /a.βi.ðoˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

avidolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.ðuˈɫe.sin/ balear /ə.vi.ðoˈɫe.sin/, /ə.vi.ðuˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðoˈɫe.sin/ valencià /a.vi.ðoˈɫe.sin/, /a.βi.ðoˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

avidolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.ðuˈɫe.səs/ balear /ə.vi.ðoˈɫe.səs/, /ə.vi.ðuˈɫe.səs/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðoˈɫe.ses/ valencià /a.vi.ðoˈɫe.ses/, /a.βi.ðoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

avidolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.ðuˈɫɛw/ balear /ə.vi.ðoˈɫəw/, /ə.vi.ðuˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðoˈɫew/ valencià /a.vi.ðoˈɫew/, /a.βi.ðoˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

avidoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de avidolar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb avidolar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb avidolar-se.
# avidolen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈðɔ.ɫən/, balear /ə.viˈðɔ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈðɔ.ɫen/ valencià /a.viˈðɔ.ɫen/, /a.βiˈðɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

avidolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de avidolar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb avidolar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb avidolar-se.
# avidolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βi.ðuˈɫe.sən/ balear /ə.vi.ðoˈɫe.sən/, /ə.vi.ðuˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðoˈɫe.sen/ valencià /a.vi.ðoˈɫe.sen/, /a.βi.ðoˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

avidolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb avidolar-se.
# avidoli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βiˈðɔ.ɫi/, balear /ə.viˈðɔ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /a.βiˈðɔ.ɫi/ valencià /a.viˈðɔ.ɫi/, /a.βiˈðɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

avidoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de avidolar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb avidolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb avidolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb avidolar-se.
# avvantaggiarono
## Italià
### Verb

avvantaggiarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de avvantaggiare
# avvantaggiate
## Italià
### Verb

avvantaggiate
* participi passat femení plural de avvantaggiare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de avvantaggiare
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de avvantaggiare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de avvantaggiare
# avvantaggiasse
## Italià
### Verb

avvantaggiasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de avvantaggiare
# avvantaggiaste
## Italià
### Verb

avvantaggiaste
* segona persona plural (voi) del passat de avvantaggiare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de avvantaggiare
# avvantaggiasti
## Italià
### Verb

avvantaggiasti
* segona persona singular (tu) del passat de avvantaggiare
# avvantaggiassero
## Italià
### Verb

avvantaggiassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de avvantaggiare
# avvantaggiassi
## Italià
### Verb

avvantaggiassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de avvantaggiare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de avvantaggiare
# avvantaggiare
## Italià

   * Pronúncia: /av.van.tadˈd͡ʒaː.re/
   * Etimologia: Del francès avantager, de avantage, segle XIV.

### Verb

avvantaggiare trans., pron.
* avantatjar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: av·van·tag·già·re (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre avvantaggiare
# avvantaggiassimo
## Italià
### Verb

avvantaggiassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de avvantaggiare
# avvantaggiata
## Italià
### Verb

avvantaggiata
* participi passat femení singular de avvantaggiare
# atribuigueves
## Català
### Verb

atribuigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atribuir.
# atribuigué
## Català
### Verb

atribuigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de atribuir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de atribuir.
# atribuiguérem
## Català
### Verb

atribuiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atribuir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuiguéreu
## Català
### Verb

atribuiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atribuir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuigueres
## Català
### Verb

atribuigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atribuir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuiguessen
## Català
### Verb

atribuiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuigueva
## Català
### Verb

atribuigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atribuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atribuir.
# atribuigueven
## Català
### Verb

atribuigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atribuir.
# atribuiguesses
## Català
### Verb

atribuiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# atribuigués
## Català
### Verb

atribuigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atribuir.
# ballistam
## Llatí

   * Pronúncia: /balˈlɪs.tam/

### Nom

ballistam
* acusatiu singular de ballista
# ballistis
## Llatí

   * Pronúncia: /balˈlɪs.tiːs/

### Nom

ballistīs
* datiu plural de ballista
* ablatiu plural de ballista
# ballon
## Francès

   * Pronúncia: /baˈlɔ̃/ àudio

### Nom

ballon m. ‎(plural ballons)
* (esports de pilota) pilota
* globus

#### Sinònims

* balle

### Vegeu també

* ballon. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ballon en jeu
## Francès
### Nom

ballon en jeu m. ‎(plural ballons en jeu)
* (basquetbol) pilota en joc

### Vegeu també

* ballon en jeu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ballon mort
## Francès
### Nom

ballon mort m. ‎(plural ballons morts)
* (futbol) pilota morta

#### Sinònims

* balle morte

### Vegeu també

* ballon mort. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ballon in
## Francès
### Nom

ballon in m. ‎(plural ballons in)
* (voleibol) pilota dintre

#### Sinònims

* balle bonne
* balle dedans

### Vegeu també

* ballon in. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ballistarum
## Llatí

   * Pronúncia: /bal.lɪsˈtaː.rʊm/

### Nom

ballistārum
* genitiu plural de ballista
# ballistas
## Llatí

   * Pronúncia: /balˈlɪs.taːs/

### Nom

ballistās
* acusatiu plural de ballista
# ballon brossé
## Francès
### Nom

ballon brossé m. ‎(plural ballons brossés)
* (futbol) efecte lateral

#### Sinònims

* effet latéral

### Vegeu també

* ballon brossé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# balançar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ɫənˈsa/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫanˈsa/ valencià /ba.ɫanˈsaɾ/, /ba.ɫanˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: balançà
   * Etimologia: De balança, segle XII.

### Verb

balançar trans.
* balancejar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: balanço, balança, balancem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·lan·çar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# balança comercial
## Català
### Nom

balança comercial f. ‎(plural balances comercials)
* Balança de pagaments d’un país comptant les importacions i les exportacions.

#### Traduccions

* Alemany: Handelsbilanz $^{(de)}$ f.
* Anglès: balance of trade $^{(en)}$
* Francès: balance commerciale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# balanç
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈɫans/, occidental /baˈɫans/
   * Rimes: -ans
   * Etimologia: De balançar, segle XIV.

### Nom

balanç m. ‎(plural balanços)
* Moviment d'oscil·lació.
* Comptabilització de l’actiu i el passiu d’un negoci.
* Valoració dels fets favorables i desfavorables.

#### Variants

* balandreig, balanceig

#### Descendents

* L’accepció mercantil és un manlleu semàntic a altres llengües probablement a través dels comerciants catalans de Sicília.

#### Traduccions

* Anglès: oscillation $^{(en)}$
* Castellà: balanceo $^{(es)}$ m.
* Francès: balancement $^{(fr)}$ m.
* Italià: dondolio $^{(it)}$
* Anglès: balance $^{(en)}$
* Castellà: balance $^{(es)}$ m.
* Francès: balance $^{(fr)}$ f.

### Verb

balanç
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de balançar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ba·lanç (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# balanç de competències
## Català
### Nom

balanç de competències m. ‎(plural balanços de competències)
* Conjunt d'activitats que permeten a una persona analitzar, assistida per experts, les seves competències, actituds, interessos professionals i potencial per a dur a terme un projecte de desenvolupament professional, d'inserció laboral o de formació per al treball.

#### Notes

El terme balanç de competències sorgeix a França els anys 80 del segle XX.

#### Traduccions

* Anglès: skills assessment $^{(en)}$
* Castellà: balance de competencias $^{(es)}$
* Francès: bilan de compétences $^{(fr)}$

### Vegeu també

* balanç de competències. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# balanç defensiu
## Català
### Nom

balanç defensiu m. ‎(plural balanços defensius)
* (handbol) replegament defensiu

### Vegeu també

* balanç defensiu. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# atropellaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pə.ʎəˈɾan/ balear /ə.tɾo.pə.ʎəˈɾan/, /ə.tɾu.pə.ʎəˈɾan/ Occidental: /a.tɾo.pe.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atropellaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atropellar.
# atropellareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pə.ʎəˈɾɛw/ balear /ə.tɾo.pə.ʎəˈɾəw/, /ə.tɾu.pə.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /a.tɾo.pe.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

atropellareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de atropellar.
# atropellar-se
## Català
### Verb

atropellar-se
* Forma pronominal de atropellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: atropellares, estropellarà
# atropellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎa/ balear /ə.tɾo.pəˈʎa/, /ə.tɾu.pəˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.tɾo.peˈʎa/ valencià /a.tɾo.peˈʎaɾ/, /a.tɾo.peˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atropellà
   * Etimologia: Del prefix a- i tropell, segle XII.

### Verb

atropellar trans., pron. ‎(pronominal atropellar-se)
* Llançar-se amb violència contra algú.
* Parlar massa ràpidament, sense vocalitzar prou.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atropello, atropella, atropellem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* envestir

#### Traduccions

* Anglès: run over $^{(en)}$
* Castellà: atropellar $^{(es)}$
* Francès: renverser $^{(fr)}$
* Italià: investire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pe·llar (4)
* Anagrames: trepollara, trepollarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# atropellara
## Català
### Verb

atropellara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎa.ɾən/ balear /ə.tɾo.pəˈʎa.ɾən/, /ə.tɾu.pəˈʎa.ɾən/ Occidental: /a.tɾo.peˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

atropellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atropellar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.
# atropellares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tɾu.pəˈʎa.ɾəs/ balear /ə.tɾo.pəˈʎa.ɾəs/, /ə.tɾu.pəˈʎa.ɾəs/ Occidental: /a.tɾo.peˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

atropellares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de atropellar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atropellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tro·pe·lla·res (5)
* Anagrames: atropellar-se, estropellarà
# avistí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βisˈti/, balear /ə.visˈti/ Occidental: nord-occidental /a.βisˈti/ valencià /a.visˈti/, /a.βisˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

avistí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de avistar.

### Miscel·lània

* Anagrames: visita, visità
# avistés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βisˈtes/, balear /ə.visˈtes/ Occidental: nord-occidental /a.βisˈtes/ valencià /a.visˈtes/, /a.βisˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

avistés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb avistar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb avistar.

#### Variants

* [1] avistessi
* [2] avistessi

### Miscel·lània

* Anagrames: esvaïts, satives