OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assedegaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðə.ɣəˈɾe/, occidental /a.se.ðe.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assedegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assedegar.
# assedegaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣa.ɾən/, occidental /a.se.ðeˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assedegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assedegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /a.se.ðe.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assedegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assedegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assedegar.
# assedegaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðə.ɣəˈɾas/, occidental /a.se.ðe.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assedegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assedegar.
# assedegares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣa.ɾəs/, occidental /a.se.ðeˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assedegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assedegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðə.ɣəˈɾɛw/ balear /ə.sə.ðə.ɣəˈɾəw/, /ə.sə.ðə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.se.ðe.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assedegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assedegar.
# assaciï
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈsi.i/, occidental /a.saˈsi.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

assaciï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assaciar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assaciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assaciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assaciar.
# assaciéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈe.siw/, occidental /a.sa.siˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assaciéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈsi.is/, occidental /a.saˈsi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

assaciïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈe.sim/, occidental /a.sa.siˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assaciéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈe.səm/, occidental /a.sa.siˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assaciéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assaciésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈe.səw/, occidental /a.sa.siˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assaciésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assaciar.
# assacií
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.siˈi/, occidental /a.sa.siˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

assacií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assaciar.
# assaciàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.siˈa.βəw/, balear /ə.sə.siˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.siˈa.βew/ valencià /a.sa.siˈa.vew/, /a.sa.siˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assaciàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assaciar.
# ascoltino
## Italià
### Verb

ascoltino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de ascoltare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de ascoltare
# ascolto
## Italià
### Verb

ascolto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de ascoltare
# ascoltiate
## Italià
### Verb

ascoltiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de ascoltare
# ascolti
## Italià
### Verb

ascolti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de ascoltare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de ascoltare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de ascoltare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de ascoltare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de ascoltare
# ascoltiamo
## Italià
### Verb

ascoltiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de ascoltare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de ascoltare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de ascoltare
# ascoltò
## Italià
### Verb

ascoltò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ascoltare
# ascoma
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈko.mə/, occidental /asˈko.ma/
   * Rimes: -oma
   * Etimologia: Del grec antic ἀσκός ‎(askós) i -ωμα ‎(-ōma).

### Nom

ascoma m. ‎(plural ascomes)
* Cos fructífer sexuat dels ascomicets dins del qual es formen els ascs.

#### Sinònims

* ascocarp

#### Traduccions

* Anglès: ascocarp $^{(en)}$, ascoma $^{(en)}$
* Castellà: ascoma $^{(es)}$ m., ascocarpo $^{(es)}$ m.
* Francès: ascocarpe $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co·ma (3)
* Anagrama: Sacoma

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# ascomicet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.miˈsɛt/ balear /əs.ko.miˈsɛt/, /əs.ku.miˈsɛt/ Occidental: /as.ko.miˈset/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: Del prefix asco- i el sufix -micet.

### Nom

ascomicet m. ‎(plural ascomicets)
* (normalment en plural) Individu del grup de fongs que es reprodueixen sexualment mitjançant la formació endògena d’espores (ascòspores) desenvolupades en una estructura en forma de sac anomenada asc.

#### Traduccions

* Anglès: ascomycete $^{(en)}$
* Castellà: ascomiceto $^{(es)}$ m.
* Francès: ascomycète $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·co·mi·cet (4)
* Anagrama: cosmètica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# assentiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.tiˈɾi.əs/, occidental /a.sen.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assentiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assentir.
# assentiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.tiˈɾi.əw/, occidental /a.sen.tiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assentiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assentir.
# assentiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.tiˈɾi.ə/, occidental /a.sen.tiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assentiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ti·ri·a (5)
* Anagrames: assitiaren, sanitàries
# assentirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.tiˈɾa/, occidental /a.sen.tiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assentirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assentir.
# assentirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.tiˈɾi.ən/, occidental /a.sen.tiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assentirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assentir.
# assentiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sən.tiˈɾas/, occidental /a.sen.tiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assentiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assentir.
# assentis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈsen.tis/, occidental /aˈsen.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

assentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·tis (3)
* Anagrames: assestin, estassin, instessa, tesassin

## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsɛn.tiːs/

### Verb

assentīs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de assentiō
# assentireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sən.tiˈɾɛw/ balear /ə.sən.tiˈɾəw/, /ə.sən.tiˈɾɛw/ Occidental: /a.sen.tiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assentireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assentir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sen·ti·reu (4)
* Anagrames: enartéssiu, interessau
# assuavíssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.siw/, balear /ə.su.əˈvi.siw/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.siw/ valencià /a.su.aˈvi.siw/, /a.su.aˈβi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

assuavíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# assuconar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.su.kuˈna/
   * Etimologia: Del sard assuconare.

### Verb

assuconar trans.
* (alguerès) espantar

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·su·co·nar (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# assuavís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβis/, balear /ə.su.əˈvis/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβis/ valencià /a.su.aˈvis/, /a.su.aˈβis/
   * Rimes: -is

### Verb

assuavís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# assuefazione
## Italià

   * Pronúncia: /as.swe.fatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

assuefazione f. ‎(plural assuefazioni)
* adaptació
* addicció

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sue·fa·zió·ne (5)
# assuefazioni
## Italià

   * Pronúncia: /as.swe.fatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

assuefazioni f. pl.
* forma plural de assuefazione
# assuavísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.səw/, balear /ə.su.əˈvi.səw/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.sew/ valencià /a.su.aˈvi.sew/, /a.su.aˈβi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

assuavísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# assuavírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.ɾəm/, balear /ə.su.əˈvi.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.ɾem/ valencià /a.su.aˈvi.ɾem/, /a.su.aˈβi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

assuavírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assuavir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# assuavíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.sim/, balear /ə.su.əˈvi.sim/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.sim/ valencià /a.su.aˈvi.sim/, /a.su.aˈβi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

assuavíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# assuavíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.əˈβi.ɾəw/, balear /ə.su.əˈvi.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.su.aˈβi.ɾew/ valencià /a.su.aˈvi.ɾew/, /a.su.aˈβi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

assuavíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assuavir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assuavir.
# asignatura de libre elección
## Castellà
### Nom

asignatura de libre elección f. ‎(plural asignaturas de libre elección)
* assignatura de lliure elecció

#### Sinònims

* asignatura de libre configuración

### Vegeu també

* asignatura de libre elección. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asignatura optativa
## Castellà
### Nom

asignatura optativa f. ‎(plural asignaturas optativas)
* assignatura optativa

### Vegeu també

* asignatura optativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asignatura de libre configuración
## Castellà
### Nom

asignatura de libre configuración f. ‎(plural asignaturas de libre configuración)
* assignatura de lliure elecció

#### Sinònims

* asignatura de libre elección

### Vegeu també

* asignatura de libre configuración. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asignaturas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.siɣ.naˈtu.ɾas\, meridional \a.siɣ.naˈtu.ɾah\
       Americà: alt /a.siɡ.naˈtu.(ɾa)s/, baix \a.siɣ.naˈtu.ɾah\, austral \a.siɣ.naˈtu.ɾas\
   * Rimes: -uɾas

### Nom

asignaturas f. pl.
* forma plural de asignatura
# asignaturas obligatorias
## Castellà
### Nom

asignaturas obligatorias f. pl.
* forma plural de asignatura obligatoria
# asignatura obligatoria
## Castellà
### Nom

asignatura obligatoria f. ‎(plural asignaturas obligatorias)
* assignatura obligatòria

### Vegeu també

* asignatura obligatoria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asignatura troncal
## Castellà
### Nom

asignatura troncal f. ‎(plural asignaturas troncales)
* assignatura troncal

### Vegeu també

* asignatura troncal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# asignaturas optativas
## Castellà
### Nom

asignaturas optativas f. pl.
* forma plural de asignatura optativa
# asignaturas de libre configuración
## Castellà
### Nom

asignaturas de libre configuración f. pl.
* forma plural de asignatura de libre configuración
# asignaturas de libre elección
## Castellà
### Nom

asignaturas de libre elección f. pl.
* forma plural de asignatura de libre elección
# atemptassin
## Català
### Verb

atemptassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: patentàssim
# atemptava
## Català
### Verb

atemptava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.
# atemptavi
## Català
### Verb

atemptavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.
# atemptavo
## Català
### Verb

atemptavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.
# atemptassis
## Català
### Verb

atemptassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemptar.
# atemptat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təmˈtat/, occidental /a.temˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De atemptar, segle XVII.

### Nom

atemptat m. ‎(plural atemptats)
* Acció criminal feta contra algú.
    L'atemptat contra John F. Kennedy
* Acció feta contra alguna cosa, amb la intenció de danyar-la greument.
    Un atemptat a la seu del partit.
* (figuratiu) Un atemptat contra la moral. Un atemptat al bon gust.
* (dret) Delicte consistent en l'ús de la violència, amenaça o resistència contra les autoritats públiques quan exerceixen les seves funcions.

#### Traduccions

* Anglès: attack $^{(en)}$
* Castellà: atentado $^{(es)}$ m.

### Verb

atemptat
* Participi masculí singular del verb atemptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·temp·tat (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# atemptaves
## Català
### Verb

atemptaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.
# atemptau
## Català
### Verb

atemptau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atemptar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atemptar.
# atemptaven
## Català
### Verb

atemptaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atemptar.

### Miscel·lània

* Anagrama: patentàvem
# atemorís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾis/ balear /ə.tə.moˈɾis/, /ə.tə.muˈɾis/ Occidental: /a.te.moˈɾis/
   * Rimes: -is

### Verb

atemorís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·mo·rís (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimorst)
* Anagrames: amorties, esmortia, tomaries, tramoies
# atemoríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.əw/ balear /ə.tə.moˈɾi.əw/, /ə.tə.muˈɾi.əw/ Occidental: /a.te.moˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atemoríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de atemorir.
# atemorírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.ɾəm/ balear /ə.tə.moˈɾi.ɾəm/, /ə.tə.muˈɾi.ɾəm/ Occidental: /a.te.moˈɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

atemorírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de atemorir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
# atemoríreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.muˈɾi.ɾəw/ balear /ə.tə.moˈɾi.ɾəw/, /ə.tə.muˈɾi.ɾəw/ Occidental: /a.te.moˈɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

atemoríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de atemorir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb atemorir.
# assolellarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫə.ʎəˈɾa/ balear /ə.so.ɫə.ʎəˈɾa/, /ə.su.ɫə.jəˈɾa/ Occidental: /a.so.ɫe.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assolellarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assolellar.
# assolellaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫə.ʎəˈɾi.əw/ balear /ə.so.ɫə.ʎəˈɾi.əw/, /ə.su.ɫə.jəˈɾi.əw/ Occidental: /a.so.ɫe.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

assolellaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assolellar.
# assolellasses
## Català
### Verb

assolellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫə.ʎəˈɾe/ balear /ə.so.ɫə.ʎəˈɾe/, /ə.su.ɫə.jəˈɾe/ Occidental: /a.so.ɫe.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assolellaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assolellar.
# assolellaríveu
## Català
### Verb

assolellaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de assolellar.
# assolellarives
## Català
### Verb

assolellarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assolellar.
# assolellassen
## Català
### Verb

assolellassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫə.ʎəˈɾas/ balear /ə.so.ɫə.ʎəˈɾas/, /ə.su.ɫə.jəˈɾas/ Occidental: /a.so.ɫe.ʎaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assolellaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assolellar.
# atrapar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.tɾəˈpa/ Occidental: nord-occidental /a.tɾaˈpa/ valencià /a.tɾaˈpaɾ/, /a.tɾaˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atrapà
   * Etimologia: Del prefix a- i trapa, segle XVII.

### Verb

atrapar trans.
* Aconseguir agafar algú o alguna cosa que està en moviment.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atrapo, atrapa, atrapem

#### Sinònims

* agafar, captar, capturar, caçar (figurat), collir, detenir, enganxar, entrampar, enxampar, obtenir, pescar (figurat), prendre, sorprendre

#### Traduccions

* Anglès: catch $^{(en)}$
* Castellà: atrapar $^{(es)}$
* Francès: rattraper $^{(fr)}$
* Italià: acciuffare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·par (3)
* Anagrames: aparrat, apartar, arrapat, raptara, traparà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: atrapar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.tɾaˈpaɾ/
       Americà: alt /a.t͡s(a)ˈpaɾ/, baix /a.tɾaˈpaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

atrapar trans. ‎(present atrapo, passat atrapé, futur atraparé)
* atrapar
* (beisbol) agafar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tra·par (3)

### Vegeu també

* atrapar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# aurificaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾi.fiˈka.βəs/, balear /əw.ɾi.fiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /aw.ɾi.fiˈka.βes/ valencià /aw.ɾi.fiˈka.ves/, /aw.ɾi.fiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aurificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aurificar.
# aurifice
## Llatí

   * Pronúncia: /awˈrɪ.fɪ.kɛ/

### Nom

aurifice
* ablatiu singular de aurifex
# aurificibus
## Llatí

   * Pronúncia: /aw.rɪˈfɪ.kɪ.bʊs/

### Nom

aurificibus
* datiu plural de aurifex
* ablatiu plural de aurifex
# aurificau
## Català
### Verb

aurificau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aurificar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aurificar.
# aurificava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾi.fiˈka.βə/, balear /əw.ɾi.fiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /aw.ɾi.fiˈka.βa/ valencià /aw.ɾi.fiˈka.va/, /aw.ɾi.fiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aurificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aurificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aurificar.
# aurificassis
## Català
### Verb

aurificassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifici
## Llatí

   * Pronúncia: /awˈrɪ.fɪ.kiː/

### Nom

aurificī
* datiu singular de aurifex
# aurificaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾi.fiˈka.βən/, balear /əw.ɾi.fiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /aw.ɾi.fiˈka.βen/ valencià /aw.ɾi.fiˈka.ven/, /aw.ɾi.fiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aurificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aurificar.
# aspirares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.piˈɾa.ɾəs/, occidental /as.piˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aspirares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aspirar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·ra·res (4)
* Anagrames: arrapessi, aspraries, esparrais, rapissaré
# aspirare
## Llatí

   * Pronúncia: /as.piːˈraː.rɛ/

### Verb

aspīrāre
* infinitiu del present actiu de aspīrō
# aspirar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.piˈɾa/ Occidental: nord-occidental /as.piˈɾa/ valencià /as.piˈɾaɾ/, /as.piˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: aspirà, espirà, espirar
   * Etimologia: Del llatí aspirare, segle XV.

### Verb

aspirar intr., trans.
* (intransitiu) Tenir l’esperança o la possibilitat d’aconseguir alguna cosa.
* (transitiu) Fer entrar aire als pulmons.
* (transitiu) Xuclar aire i pols amb un aspirador.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aspiro, aspira, aspirem

#### Sinònims

* inspirar, inhalar
* succionar, xuclar
* ambicionar

#### Traduccions

* Alemany: streben $^{(de)}$
* Anglès: aspire $^{(en)}$
* Castellà: aspirar $^{(es)}$
* Finès: aikoa $^{(fi)}$
* Francès: aspirer $^{(fr)}$
* Gallec: aspirar $^{(gl)}$
* Hebreu: שָׁאַף‎ $^{(he)}$
* Italià: aspirare $^{(it)}$
* Japonès: 希求する $^{(ja)}$
* Llatí: aspirare $^{(la)}$
* Neerlandès: ambiëren $^{(nl)}$
* Portuguès: aspirar $^{(pt)}$
* Rus: стреми́ться $^{(ru)}$ ‎(stremítsia)
* Suec: sträva $^{(sv)}$
* Turc: isteklenmek $^{(tr)}$
* Xinès: 希望 $^{(zh)}$ ‎(xīwàng)
* Anglès: inhale $^{(en)}$, aspirate $^{(en)}$
* Castellà: aspirar $^{(es)}$
* Francès: aspirer $^{(fr)}$
* Gallec: aspirar $^{(gl)}$
* Italià: aspirare $^{(it)}$
* Portuguès: aspirar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·rar (3)
* Anagrames: arrapis, pariràs, piraràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aspirara
## Català
### Verb

aspirara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·ra·ra (4)
* Anagrames: apriaràs, aspraria, pairaràs
# athedrarum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.tʰɛˈdraː.rʊm/

### Nom

athedrārum
* genitiu plural de athedra
# atheist
## Anglès
### Adjectiu

atheist ‎(comparatiu more atheist, superlatiu most atheist)
* ateu

### Nom

atheist ‎(plural atheists)
* ateu
# athedrae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈa.tʰɛ.draj/

### Nom

athedrae
* nominatiu plural de athedra
* vocatiu plural de athedra
* datiu singular de athedra