OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# difícilment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /diˌfi.siɫˈmen/ balear /diˌfi.siɫˈment/, /diˌfi.siɫˈmen/ Occidental: nord-occidental /diˌfi.siɫˈmen/ valencià /diˌfi.siɫˈment/, /diˌfi.siɫˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De difícil i el sufix -ment.

### Adverbi

difícilment
* D'una manera difícil.

#### Traduccions

* Anglès: difficultly $^{(en)}$
* Castellà: difícilmente $^{(es)}$
* Francès: difficilement $^{(fr)}$
* Italià: difficilmente $^{(it)}$
* Occità: dificilament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fí·cil·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dig
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪɡ/ àudio (EUA)

### Nom

dig ‎(plural digs)
* excavació
* (voleibol) passada d'avantbraços

#### Sinònims

* excavation

### Vegeu també

* dig. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# diga
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdi.ɣə/, occidental /ˈdi.ɣa/
   * Rimes: -iɡa

### Verb

diga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dir.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dir.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dir.

## Català antic
### Verb

diga
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de dir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de dir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de dir
# digam
## Català
### Verb

digam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dir.

## Català antic
### Verb

digam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de dir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de dir
# difusión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.fuˈsjon/, meridional \di.fuˈsjoŋ\
       Americà: alt /di.f(u)ˈsjon/, baix \di.fuˈsjoŋ\, austral /di.fuˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

difusión f. ‎(plural difusiones)
* difusió

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fu·sión (3)

### Vegeu també

* difusión. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# eclectically
## Anglès

   * Etimologia: De eclectic i el sufix -ly.

### Adverbi

eclectically ‎(comparatiu more eclectically, superlatiu most eclectically)
* eclècticament
# eclesiales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.kleˈsja.les/, meridional /e.kleˈsja.leh/
       Americà: alt /e.kleˈsja.l(e)s/, baix /e.kleˈsja.leh/, austral /e.kleˈsja.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

eclesiales inv. pl.
* forma plural de eclesial

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·cle·sia·les (4)
# eclesiàstic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫə.ziˈas.tik/, occidental /e.kɫe.ziˈas.tik/
   * Rimes: -astik
   * Etimologia: Del llatí tardà eclesiasticus, segle XIV.

### Adjectiu

eclesiàstic m. ‎(femení eclesiàstica, plural masculí eclesiàstics, plural femení eclesiàstiques)
* Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.
    El calendari eclesiàstic. La vida eclesiàstica

#### Traduccions

* Anglès: ecclesiastical $^{(en)}$
* Castellà: eclesiástico $^{(es)}$
* Francès: ecclésiastique $^{(fr)}$
* Gallec: eclesiástico $^{(gl)}$
* Italià: ecclesiastico $^{(it)}$
* Portuguès: eclesiástico $^{(pt)}$

### Nom

eclesiàstic m. ‎(plural eclesiàstics, femení eclesiàstica)
* clergue, monjo

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·cle·si·às·tic (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# eclectic
## Anglès

   * Pronúncia: /ɛkˈlɛk.tɪk/, /ɪˈklɛk.tɪk/ àudio (EUA)

### Adjectiu

eclectic ‎(comparatiu more eclectic, superlatiu most eclectic)
* eclèctic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# eclesial
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫə.ziˈaɫ/, occidental /e.kɫe.ziˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí ecclesialis, segle XX.

### Adjectiu

eclesial inv. ‎(plural eclesials)
* (religió) Corresponent o pertanyent a l'Església, entesa com a comunitat de creients.
    «Roma produeix una impressió aplanadora, com Nova York, però en antic i eclesial: catedrals per gratacels, marbres per acers, Michelangelo per Picasso... Hi ha racons, si més no, que, de matinada, amb fonts silencioses i petites converses, et guanyen amb la gràcia del desig satisfet.» (Josep Piera, Un bellíssim cadàver barroc, pàg. 208, 1985)

#### Traduccions

* Castellà: eclesial $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·cle·si·al (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.kleˈsjal/
       Americà: alt /e.kl(e)ˈsjal/, baix /e.kleˈsjal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí ecclesialis, segle XV.

### Adjectiu

eclesial inv. ‎(plural eclesiales)
* eclesial

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·cle·sial (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre eclesial
# eclecticisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫək.tiˈsiz.mə/, occidental /e.kɫek.tiˈsiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De eclèctic i el sufix -isme, segle XIX.

### Nom

eclecticisme m. ‎(plural eclecticismes)
* Qualitat d'eclèctic.
* Mètode filosòfic que consisteix en triar, de diverses escoles o doctrines, els conceptes més acceptables per formar-ne un altre.
* Tendència arquitectònica del segle XIX que mescla diferents estils.

#### Traduccions

* Anglès: eclecticism $^{(en)}$
* Castellà: eclecticismo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·clec·ti·cis·me (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# eclectic method
## Anglès
### Nom

eclectic method
* mètode eclèctic

### Vegeu també

* eclectic method. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# eclesials
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫə.ziˈaɫs/, occidental /e.kɫe.ziˈaɫs/
   * Rimes: -als

### Adjectiu

eclesials inv. pl.
* Forma plural de eclesial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·cle·si·als (4)
# diguésseu
## Català
### Verb

diguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·gués·seu (3)
* Anagrama: deguéssiu

## Català antic
### Verb

diguésseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dir
# diguéssets
## Català antic
### Verb

diguéssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de dir
# diguí
## Català
### Verb

diguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dir.

## Català antic
### Verb

diguí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de dir
# dihuite
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /diˈwi.te/, meridional \diˈ(ɣ)wi.te\
       Americà: alt /diˈwi.t(e)/, baix \diˈ(ɣ)wi.te\
   * Rimes: -ite

### Nom

dihuite m. ‎(plural dihuites)
* (numismàtica) divuitè, ral d'argent

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·hui·te (3)

### Vegeu també

* dihuite. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# diguéssiu
## Català
### Verb

diguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dir.
# diguéssom
## Català
### Verb

diguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dir.
# diguéssim
## Català
### Verb

diguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dir.
# diguéssou
## Català
### Verb

diguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dir.
# dolorigaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡa.ton/

### Verb

dolorigaton
* acusatiu de dolorigato
# dolorigintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.taj/

### Verb

dolorigintaj
* forma plural de doloriginta
# dolorigintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.tajn/

### Verb

dolorigintajn
* acusatiu plural de doloriginta
# doloriginta
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.ta/

### Verb

doloriginta ‎(plural dolorigintaj, acusatiu dolorigintan, plural acusatiu dolorigintajn)
* participi actiu passat de dolorigi
# dolorigintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.tan/

### Verb

dolorigintan
* acusatiu de doloriginta
# doloriginte
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.te/

### Verb

doloriginte
* participi actiu adverbial passat de dolorigi
# doloriginto
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.to/

### Verb

doloriginto ‎(plural dolorigintoj, acusatiu doloriginton, plural acusatiu dolorigintojn)
* participi actiu nominal passat de dolorigi
# dolorigintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.toj/

### Verb

dolorigintoj
* forma plural de doloriginto
# dolorigintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.tojn/

### Verb

dolorigintojn
* acusatiu plural de doloriginto
# dolorigi
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.loˈri.ɡi/

### Verb

dolorigi ‎(present dolorigas, passat dolorigis, futur dolorigos, condicional dolorigus, volitiu dolorigu)
* adolorar, adolorir
# diroccherà
## Italià
### Verb

diroccherà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de diroccare
# diroccheranno
## Italià
### Verb

diroccheranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de diroccare
# diroccherei
## Italià
### Verb

diroccherei
* primera persona singular (io) del condicional de diroccare
# diroccherete
## Italià
### Verb

diroccherete
* segona persona plural (voi) del futur de diroccare
# diroccheremmo
## Italià
### Verb

diroccheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de diroccare
# diroccheremo
## Italià
### Verb

diroccheremo
* primera persona plural (noi) del futur de diroccare
# diroccheresti
## Italià
### Verb

diroccheresti
* segona persona singular (tu) del condicional de diroccare
# diroccherebbe
## Italià
### Verb

diroccherebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de diroccare
# dirocchereste
## Italià
### Verb

dirocchereste
* segona persona plural (voi) del condicional de diroccare
# diroccherebbero
## Italià
### Verb

diroccherebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de diroccare
# désintégrations
## Francès
### Nom

désintégrations f. pl.
* forma plural de désintégration
# désireuse
## Francès
### Adjectiu

désireuse f. ‎(plural désireuses)
* forma femenina de désireux
# désintégration
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɛ.te.gʁaˈsjɔ̃/

### Nom

désintégration f. ‎(plural désintégrations)
* desintegració
# désiré
## Francès

   * Pronúncia: /deziʀe/
   * Homòfons: désirai, désirée, Désirée, désirées, désirés, désirez

### Verb

désiré
* participi masculí singular de désirer

### Miscel·lània

* Síl·labes: dé·si·ré (3)
# désobstructions
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɔb.stʁykˈsjɔ̃/

### Nom

désobstructions f. pl.
* forma plural de désobstruction
# désobturations
## Francès
### Nom

désobturations f. pl.
* forma plural de désobturation
# désintubations
## Francès
### Nom

désintubations f. pl.
* forma plural de désintubation
# désobturation
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɔp.ty.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

désobturation f. ‎(plural désobturations)
* desobturació
# désintubation
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɛ̃.ty.baˈsjɔ̃/

### Nom

désintubation f. ‎(plural désintubations)
* desintubació, extubació

#### Sinònims

* détubation
# désobstruction
## Francès

   * Pronúncia: /de.zɔp.stʁykˈsjɔ̃/

### Nom

désobstruction f. ‎(plural désobstructions)
* desobstrucció
# editaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.təˈɾas/, occidental /e.ði.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

editaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de editar.

### Miscel·lània

* Anagrames: dataries, desairat, estirada, tardaies
# editariven
## Català
### Verb

editariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de editar.

#### Variants

* editarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·ta·ri·ven (5)
* Anagrama: interdieva
# editarives
## Català
### Verb

editarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de editar.

#### Variants

* editaries
# editarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.təˈɾa/, occidental /e.ði.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

editarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de editar.

### Miscel·lània

* Anagrama: iterada
# editaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.təˈɾe/, occidental /e.ði.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

editaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de editar.

### Miscel·lània

* Anagrama: detreia
# editarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.təˈɾi.ən/, occidental /e.ði.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

editarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de editar.

#### Variants

* editariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·di·ta·ri·en (5)
* Anagrama: interdeia
# editaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.təˈɾi.əs/, occidental /e.ði.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

editaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de editar.

#### Variants

* editarives
# editariva
## Català
### Verb

editariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de editar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de editar.

#### Variants

* [1] editaria
* [2] editaria
# editaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ði.təˈɾi.əw/, occidental /e.ði.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

editaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de editar.

#### Variants

* editaríveu
# dispersedly
## Anglès

   * Etimologia: De dispersed i el sufix -ly.

### Adverbi

dispersedly ‎(comparatiu more dispersedly, superlatiu most dispersedly)
* dispersament
# dispergo
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛr.ɡoː/
   * Etimologia: Del prefix dis- i spargō.

### Verb

dispergō ‎(1a present$^?$), dispergis ‎(2a present), dispergere ‎(infinitiu), dispersī ‎(perfet), dispersum ‎(supí)
* escampar, jo escampo, dispersar, jo disperso
# dispers
## Català

   * Pronúncia: /disˈpɛrs/
   * Rimes: -ɛɾs
   * Etimologia: Del llatí dispersus participi del verb dispergĕre, format pel prefix dis- ‎(«separació») i el verb spergere ‎(«llançar a una banda i altra»).

### Adjectiu

dispers m. ‎(femení dispersa, plural masculí dispersos, plural femení disperses)
* Que és el resultat d'una separació i es troba en la natura de forma molt separada.
* Actitud amb manca de concentració o d'atenció en el que s'està fent.

#### Traduccions

* Anglès: dispersed $^{(en)}$
* Castellà: disperso $^{(es)}$
* Francès: dispersé $^{(fr)}$
* Italià: dispersi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·pers (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dispersamente
## Italià

   * Pronúncia: /diˌspɛr.saˈmen.te/
   * Etimologia: De disperso i el sufix -mente.

### Adverbi

dispersamente
* dispersament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sper·sa·mén·te (5)
# dispersar-se
## Català
### Verb

dispersar-se
* Forma pronominal de dispersar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desprisar-se
# dispergis
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪsˈpɛr.ɡɪs/

### Verb

dispergis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de dispergō
# dispersas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈpeɾ.sas/, meridional /dihˈpeɾ.sah/
       Americà: alt /disˈpeɾ.s(a)s/, baix /dihˈpeɾ.sah/, austral /dihˈpeɾ.sas/
   * Rimes: -eɾsas

### Adjectiu

dispersas f. pl.
* forma plural de dispersa
# dispersament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /disˌpɛr.səˈmen/ balear /disˌpɛɾ.səˈment/, /disˌpɛr.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /disˌpɛr.saˈmen/ valencià /disˌpɛɾ.saˈment/, /disˌpɛɾ.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De dispers i el sufix -ment.

### Adverbi

dispersament
* D'una manera dispersa, amb dispersió.

#### Traduccions

* Anglès: dispersedly $^{(en)}$
* Italià: dispersamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·sa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dispersa
## Català

   * Pronúncia: oriental /disˈpɛr.sə/, occidental /disˈpɛɾ.sa/
   * Rimes: -ɛɾsa

### Adjectiu

dispersa f. ‎(plural disperses)
* Forma femenina de dispers.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·per·sa (3)
* Anagrames: desparis, pedrissa

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /disˈpeɾ.sa/, meridional /dihˈpeɾ.sa/
       Americà: alt /d(i)sˈpeɾ.sa/, baix /dihˈpeɾ.sa/
   * Rimes: -eɾsa

### Adjectiu

dispersa f. ‎(plural dispersas)
* forma femenina de disperso
# domesticarum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔ.mɛs.tɪˈkaː.rʊm/

### Adjectiu

domesticārum
* genitiu femení plural de domesticus
# domesticante
## Italià
### Verb

domesticante
* participi present de domesticare
# domesticantesi
## Italià
### Verb

domesticantesi
* participi present de domesticarsi
# domesticas
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈmɛs.tɪ.kaːs/

### Adjectiu

domesticās
* acusatiu femení plural de domesticus
# domesticar-se
## Català
### Verb

domesticar-se
* Forma pronominal de domesticar.
# domesticare
## Italià

   * Pronúncia: /do.me.stiˈkaː.re/

### Verb

domesticare trans. ‎(pronominal domesticarsi)
* forma alternativa de addomesticare

#### Variants

* dimesticare (rar)

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·sti·cà·re (5)
# domesticarono
## Italià
### Verb

domesticarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de domesticare
# domesticarsi
## Italià

   * Pronúncia: /do.me.stiˈkar.si/

### Verb

domesticarsi intr., pron.
* forma pronominal de domesticare

#### Variants

* addomesticarsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·sti·càr·si (5)
# domesticasse
## Italià
### Verb

domesticasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de domesticare
# duresa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈɾɛ.zə/ balear /duˈɾə.zə/, /duˈɾɛ.zə/ Occidental: /duˈɾe.za/
   * Rimes: -ɛza
   * Etimologia: Del llatí dūritia, segle XIV, doblet del semicultisme durícia.

### Nom

duresa f. ‎(plural dureses)
* Qualitat de dur.

#### Compostos i expressions

* duresa de l'aigua: Aigua amb alt contingut d'ions de metalls pesants, especialment de calci i de magnesi.

#### Traduccions

* Anglès: hardness $^{(en)}$
* Castellà: dureza $^{(es)}$
* Francès: dureté $^{(fr)}$
* Italià: durezza $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: FERRO $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·re·sa (3)
* Heterograma de 6 lletres (adersu)
* Anagrames: àrdues, daures, deuràs, rudesa, sureda, Sureda, userda

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# duresa innecessària
## Català
### Nom

duresa innecessària f. ‎(plural dureses innecessàries)
* (hoquei sobre gel) Falta lleu consistent a cometre una acció excessivament agressiva.

#### Traduccions

* Anglès: roughing $^{(en)}$, unnecessary roughing $^{(en)}$
* Castellà: dureza innecesaria $^{(es)}$
* Francès: jeu dur $^{(fr)}$, rudesse $^{(fr)}$

### Vegeu també

* duresa innecessària. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# duressin
## Català
### Verb

duressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.
# dureses
## Català

   * Pronúncia: oriental /duˈɾɛ.zəs/, occidental /duˈɾe.zes/
   * Rimes: -ɛzes

### Nom

dureses f. pl.
* Forma plural de duresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·re·ses (3)
* Anagrames: rudeses, suredes, userdes
# dureses innecessàries
## Català
### Nom

dureses innecessàries f. pl.
* Forma plural de duresa innecessària.
# duressa
## Català
### Verb

duressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·res·sa (3)
* Anagrames: dessuar, desusar, suardes
# duresses
## Català
### Verb

duresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.
# duressi
## Català
### Verb

duressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·res·si (3)
* Anagrama: residus
# duressen
## Català
### Verb

duressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.
# duressis
## Català
### Verb

duressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb durar.
# ecològic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈɫɔ.ʒik/ balear /ə.koˈɫɔ.ʒik/, /ə.kuˈɫɔ.ʒik/ Occidental: nord-occidental /e.koˈɫɔ.ʒik/, valencià /e.koˈɫɔ.d͡ʒik/
   * Rimes: -ɔʒik
   * Etimologia: De ecologia i el sufix -ic, segle XX.

### Adjectiu

ecològic m. ‎(femení ecològica, plural masculí ecològics, plural femení ecològiques)
* Relatiu o pertanyent a l’ecologia.
* Producte, servei, tècnica o procés que té un impacte perjudicial molt baix o nul sobre el medi ambient al llarg de les fases de producció, prestació o aplicació, o que contribueix d’una manera indirecta o directa a la sostenibilitat o a la preservació del medi ambient.

#### Sinònims

* verd

#### Traduccions

* Anglès: eco-friendly $^{(en)}$, earth-friendly $^{(en)}$, ecological $^{(en)}$, ecologic $^{(en)}$ (rar), environment friendly $^{(en)}$, environmental $^{(en)}$, environmentally friendly $^{(en)}$, ecofriendly $^{(en)}$, green $^{(en)}$
* Castellà: ecológico $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·co·lò·gic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# ecològiques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈɫɔ.ʒi.kəs/ balear /ə.koˈɫɔ.ʒi.kəs/, /ə.kuˈɫɔ.ʒi.kəs/ Occidental: nord-occidental /e.koˈɫɔ.ʒi.kes/, valencià /e.koˈɫɔ.d͡ʒi.kes/
   * Rimes: -ɔʒikes

### Adjectiu

ecològiques f. pl.
* Forma plural de ecològica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·co·lò·gi·ques (5)
# economia circolare
## Italià
### Nom

economia circolare f. ‎(plural economie circolari)
* economia circular

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en italià
# economia de l'educació
## Català
### Nom

economia de l'educació f. ‎(plural economies de l'educació)
* Economia aplicada que té per objecte l'anàlisi de la influència de l'educació en els fenòmens econòmics, i també dels aspectes econòmics de l'educació, com ara els costos i el finançament.

#### Traduccions

* Anglès: education economy $^{(en)}$
* Castellà: economía de la educación $^{(es)}$
* Francès: économie de l'éducation $^{(fr)}$

### Vegeu també

* economia de l'educació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# ecològics
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈɫɔ.ʒiks/ balear /ə.koˈɫɔ.ʒiks/, /ə.kuˈɫɔ.ʒiks/ Occidental: nord-occidental /e.koˈɫɔ.ʒiks/, valencià /e.koˈɫɔ.d͡ʒiks/
   * Rimes: -ɔʒiks

### Adjectiu

ecològics pl.
* Forma plural de ecològic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·co·lò·gics (4)
# ecología cultural
## Castellà
### Nom

ecología cultural f.
* ecologia cultural

### Vegeu també

* ecología cultural. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].