OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amasfabrikita
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈki.ta/

### Verb

amasfabrikita ‎(plural amasfabrikitaj, acusatiu amasfabrikitan, plural acusatiu amasfabrikitajn)
* participi passiu passat de amasfabriki
# amasfabrikintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.mas.fa.briˈkin.tan/

### Verb

amasfabrikintan
* acusatiu de amasfabrikinta
# al·ludesquin
## Català
### Verb

al·ludesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb al·ludir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb al·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·des·quin (4)
* Anagrama: al·ludisquen
# al·ludesc
## Català
### Verb

al·ludesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de al·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·desc (3)
* Anagrama: llucades
# al·ludesqui
## Català
### Verb

al·ludesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb al·ludir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb al·ludir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb al·ludir.
# al·ludesquis
## Català
### Verb

al·ludesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb al·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·lu·des·quis (4)
* Anagrama: al·ludisques
# al·ludia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɫuˈði.ə/, /ə.ɫuˈði.ə/ balear /əɫ.ɫuˈði.ə/ Occidental: /aɫ.ɫuˈði.a/, /a.ɫuˈði.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

al·ludia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de al·ludir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de al·ludir.
# aliancus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.liˈan.t͡sus/

### Verb

aliancus
* condicional de alianci
# aliantzako
## Basc
### Nom

aliantzako
* genitiu locatiu definit singular de aliantza
# alianes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈlja.nes/, meridional /aˈlja.neh/
       Americà: alt /aˈlja.n(e)s/, baix /aˈlja.neh/, austral /aˈlja.nes/
   * Rimes: -anes

### Nom

alianes m. pl.
* forma plural de alián
# aliancu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.liˈan.t͡su/

### Verb

aliancu
* volitiu de alianci
# aliantzak
## Basc
### Nom

aliantzak
* absolutiu definit plural de aliantza
* ergatiu definit singular de aliantza
* ergatiu indefinit de aliantza
# aliantzara
## Basc
### Nom

aliantzara
* al·latiu definit singular de aliantza
# aliancos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.liˈan.t͡sos/

### Verb

aliancos
* futur de alianci
# aliant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫiˈan/ balear /ə.ɫiˈant/, /ə.ɫiˈan/ Occidental: nord-occidental /a.ɫiˈan/ valencià /a.ɫiˈant/, /a.ɫiˈan/
   * Rimes: -ant

### Verb

aliant
* Gerundi del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·ant (3)
* Anagrama: ailant
# aliantza
## Basc
### Nom

aliantza inan.
* (política) aliança

#### Declinació

Nom comú inanimat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aliantza
aliantza
aliantzak
Ergatiu
aliantzak
aliantzak
aliantzek
Datiu
aliantzari
aliantzari
aliantzei
Genitiu
aliantzaren
aliantzaren
aliantzen
Comitatiu
aliantzarekin
aliantzarekin
aliantzekin
Benefactiu
aliantzarentzat
aliantzarentzat
aliantzentzat
Instrumental
aliantzaz
aliantzaz
aliantzez
Partitiu
aliantzarik
Prolatiu
aliantzatzat
Causal
aliantzarengatik
aliantzarengatik
aliantzengatik
Locatius
Inessiu
aliantzatan
aliantzan
aliantzetan
Ablatiu
aliantzatatik
aliantzatik
aliantzetatik
Al·latiu
aliantzatara
aliantzara
aliantzetara
Terminatiu
aliantzataraino
aliantzaraino
aliantzetaraino
Al·l. direcional
aliantzatarantz
aliantzarantz
aliantzetarantz
Gen. locatiu
aliantzatako
aliantzako
aliantzetako :
# aliantzan
## Basc
### Nom

aliantzan
* inessiu definit singular de aliantza
# amblesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.səs/, occidental /amˈbɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

amblesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bles·ses (3)
* Anagrames: assembles, assemblés, balmesses, semblessa
# ambli
## Català

   * Pronúncia: /ˈam.bɫi/

### Verb

ambli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amblar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bli (2)
* Anagrames: balim, balmi, balmí, libam
# amblessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.sin/, occidental /amˈbɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

amblessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bles·sin (3)
* Anagrames: assemblin, balmessin
# ambleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɫɛw/ balear /əmˈbɫəw/, /əmˈbɫɛw/ Occidental: /amˈbɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ambleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de amblar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb amblar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bleu (2)
* Heterograma de 6 lletres (abelmu)
* Anagrames: ambule, balmeu
# amblis
## Català

   * Pronúncia: /ˈam.bɫis/

### Verb

amblis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blis (2)
* Heterograma de 6 lletres (abilms)
* Anagrames: balmis, blasmi, blasmí
# amblo
## Català
### Verb

amblo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blo (2)
* Anagrames: balmo, mobla, moblà
# amblyopia
## Anglès

   * Pronúncia: /æmblɪˈəʊpɪə/

### Nom

amblyopia ‎(plural amblyopias)
* (medicina) ambliopia

### Vegeu també

* amblyopia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# amblessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.sis/, occidental /amˈbɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

amblessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·bles·sis (3)
* Anagrames: assemblis, balmessis
# amblin
## Català

   * Pronúncia: /ˈam.bɫin/

### Verb

amblin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amblar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blin (2)
* Heterograma de 6 lletres (abilmn)
* Anagrama: balmin
# amblyopias
## Anglès
### Nom

amblyopias
* forma plural de amblyopia
# amoïnésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.səw/, occidental /a.mo.iˈne.sew/
       Informal: /a.mo.iˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

amoïnésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Vosaltres/vós] amoïnéssiu, amoïnésseu, amoïnàsseu, amoïnàssiu o amoïnàreu.
# amoïnéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.sim/, occidental /a.mo.iˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

amoïnéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Nosaltres] amoïnéssim, amoïnéssem, amoïnàssem, amoïnàssim o amoïnàrem.
# amoïnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.iˈna.βəw/ balear /ə.mo.iˈna.vəw/, /ə.mu.iˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.mo.iˈna.βɛw/, valencià /a.mo.iˈna.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amoïnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amoïnar.
# amoïnés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈnes/, occidental /a.mo.iˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

amoïnés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Jo] amoïnés, amoïnàs o amoïnara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Ell/ella/vostè] amoïnés, amoïnàs o amoïnara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·nés (4)
* Heterograma de 7 lletres (aeimnos)
* Anagrames: ensomia, ensomià, moianès, moianés, sonàiem
# amparar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /am.paˈɾaɾ/
       Americà: alt /am.p(a)ˈɾaɾ/, baix /am.paˈɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

amparar ‎(present amparo, passat amparé, futur ampararé)
* emparar

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pa·rar (3)
# amoïnéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.siw/, occidental /a.mo.iˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

amoïnéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Vosaltres/vós] amoïnéssiu, amoïnésseu, amoïnàsseu, amoïnàssiu o amoïnàreu.
# amoïní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈni/, occidental /a.mo.iˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

amoïní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amoïnar.
    [Jo] amoïní o em vaig amoïnar.
# ampara
## Català
### Nom

ampara f. ‎(plural ampares)
* (arcaisme) Antigament, empara (detenció, embargament).

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·pa·ra (3)
* Anagrames: apamar, mapara, maparà, paramà

### Vegeu també

* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.

## Aimara
### Nom

ampara
* Mà (extremitat del braç).

## Castellà

   * Pronúncia: /amˈpa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

ampara ‎(infinitiu amparar)
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb amparar
* segona persona del singular (tú, vos) de l'imperatiu del verb amparar
# amoïnéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mu.iˈne.səm/, occidental /a.mo.iˈne.sem/
       Informal: /a.mo.iˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

amoïnéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Nosaltres] amoïnéssim, amoïnéssem, amoïnàssem, amoïnàssim o amoïnàrem.
# allargos
## Català
### Verb

allargos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gos (3)
* Anagrames: argollàs, gallorsa, llogaràs
# allargueguessen
## Català
### Verb

allargueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎarks/, occidental /aˈʎaɾks/
   * Rimes: -aɾks

### Nom

allargs m. pl.
* Forma plural de allarg.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llargs (2)
* Anagrames: argalls, sargall
# allarguegueu
## Català
### Verb

allarguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allargar.
# allargavo
## Català
### Verb

allargavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·ga·vo (4)
* Anagrama: argollava
# allargo
## Català
### Verb

allargo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allargar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allargar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·go (3)
* Anagrames: argolla, argollà, llogara, llogarà
# allargueguem
## Català
### Verb

allargueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb allargar.
# allargueguessa
## Català
### Verb

allargueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# allargue
## Català
### Verb

allargue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allargar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llar·gue (3)
* Anagrames: agullera, güellara, güellarà, llagareu, llagàreu, llaugera
# allargueguesses
## Català
### Verb

allargueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allargar.
# amalgamazioetako
## Basc
### Nom

amalgamazioetako
* genitiu locatiu definit plural de amalgamazio
# amalgamazioetan
## Basc
### Nom

amalgamazioetan
* inessiu definit plural de amalgamazio
# amalgamazioez
## Basc
### Nom

amalgamazioez
* instrumental definit plural de amalgamazio
# amalgamazioetara
## Basc
### Nom

amalgamazioetara
* al·latiu definit plural de amalgamazio
# amalgamazioetaraino
## Basc
### Nom

amalgamazioetaraino
* terminatiu definit plural de amalgamazio
# amalgamazioetarantz
## Basc
### Nom

amalgamazioetarantz
* al·latiu direccional definit plural de amalgamazio
# amalgamazioengatik
## Basc
### Nom

amalgamazioengatik
* causal definit plural de amalgamazio
# amalgamazioentzat
## Basc
### Nom

amalgamazioentzat
* benefactiu definit plural de amalgamazio
# amalgamazioetatik
## Basc
### Nom

amalgamazioetatik
* ablatiu definit plural de amalgamazio
# amalgamaziok
## Basc
### Nom

amalgamaziok
* ergatiu indefinit de amalgamazio
# anarquismu
## Asturià

   * Pronúncia: /anaɾˈkismu/
   * Etimologia: De anarquía i el sufix -ismu.

### Nom

anarquismu m. ‎(plural anarquismos)
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en asturià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionariu de la Llingua Asturiana sobre anarquismu

## Extremeny

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De anarquía i el sufix -ismu.

### Nom

anarquismu m.
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en extremeny
# anarquitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nər.kiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.nar.kiˈd͡za/ valencià /a.naɾ.kiˈzaɾ/, /a.naɾ.kiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: anarquitzà
   * Etimologia: De anarquia i el sufix -itzar, segle XIX.

### Verb

anarquitzar intr., trans.
* (intransitiu) Obrar de manera anàrquica.
* (transitiu, política) Fer esdevenir anàrquic (que afavoreix l'anarquia en una societat), especialment una situació.
    «Cal treballar amb celeritat, practicar els actes tradicionals de sabotatge que anarquitzen la producció.» (Partit Socialista Unificat de Catalunya, Carta oberta: el Comité Central del P. S. U. de Catalunya a tots els catalans, pàg. 27, Publicacions "Catalunya", Mèxic, 1946)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: anarquitzo, anarquitza, anarquitzem

#### Derivats

* anarquització, anarquitzador, anarquitzant

#### Traduccions

* Anglès: anarchize $^{(en)}$, anarchise $^{(en)}$ (britànic)
* Aragonès: anarquizar $^{(an)}$
* Asturià: anarquizar $^{(ast)}$
* Castellà: anarquizar $^{(es)}$
* Francès: anarchiser $^{(fr)}$
* Gallec: anarquizar $^{(gl)}$
* Portuguès: anarquizar $^{(pt)}$
* Serbocroat: anarhizirati $^{(sh)}$ (llatí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·ar·quit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre anarquitzar
# anatomitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.səm/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.səm/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.sem/, valencià /a.na.to.miˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

anatomitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.səw/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.səw/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.sew/, valencià /a.na.to.miˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

anatomitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sim/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.sim/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.sim/, valencià /a.na.to.miˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

anatomitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# anatomitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡za.βəw/ balear /ə.nə.to.miˈd͡za.vəw/, /ə.nə.tu.miˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡za.βew/ valencià /a.na.to.miˈza.vew/, /a.na.to.miˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anatomitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anatomitzar.
# anatomitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡zi/ balear /ə.nə.to.miˈd͡zi/, /ə.nə.tu.miˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡zi/, valencià /a.na.to.miˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

anatomitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anatomitzar.
# anatomią
## Polonès
### Nom

anatomią
* instrumental singular de anatomia
# anatomię
## Polonès
### Nom

anatomię
* acusatiu singular de anatomia
# anatomitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.tu.miˈd͡ze.siw/ balear /ə.nə.to.miˈd͡ze.siw/, /ə.nə.tu.miˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /a.na.to.miˈd͡ze.siw/, valencià /a.na.to.miˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

anatomitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anatomitzar.
# amaçàsseu
## Català
### Verb

amaçàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.ɾəm/, occidental /a.maˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

amaçàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de amaçar.
# amaço
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈma.su/ balear /əˈma.so/, /əˈma.su/ Occidental: /aˈma.so/
   * Rimes: -aso
   * Homòfon: amasso

### Verb

amaço
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amaçar.
# amaçàssem
## Català
### Verb

amaçàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈsa.βəs/, balear /ə.məˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.maˈsa.βes/ valencià /a.maˈsa.ves/, /a.maˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

amaçaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amaçar.
# amaçàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa.ɾəw/, occidental /a.maˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

amaçàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de amaçar.
# amaçàs
## Català
### Verb

amaçàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈsa.βən/, balear /ə.məˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.maˈsa.βen/ valencià /a.maˈsa.ven/, /a.maˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

amaçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amaçar.
# amaçàssim
## Català
### Verb

amaçàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amaçar.
# amaçà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈsa/, occidental /a.maˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

amaçà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de amaçar.
# anguniaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˈa.βən/, balear /əŋ.ɡu.niˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.niˈa.βen/ valencià /aŋ.ɡu.niˈa.ven/, /aŋ.ɡu.niˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anguniaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anguniar.
# anguniegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˈɛ.ʒən/ balear /əŋ.ɡu.niˈə.ʒən/, /əŋ.ɡu.niˈɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.niˈe.ʒen/, valencià /aŋ.ɡu.niˈe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

anguniegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de anguniejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb anguniejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb anguniejar.
# anguniaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˈa.βəs/, balear /əŋ.ɡu.niˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.niˈa.βes/ valencià /aŋ.ɡu.niˈa.ves/, /aŋ.ɡu.niˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

anguniaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de anguniar.
# anguniava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˈa.βə/, balear /əŋ.ɡu.niˈa.və/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.niˈa.βa/ valencià /aŋ.ɡu.niˈa.va/, /aŋ.ɡu.niˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

anguniava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anguniar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anguniar.
# anguniege
## Català
### Verb

anguniege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anguniejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anguniejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anguniejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anguniejar.
# anguniegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡu.ni.əˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.ni.eˈʒe.sen/, valencià /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

anguniegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniejar.
# anguniau
## Català
### Verb

anguniau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anguniar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anguniar.
# angunieges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˈɛ.ʒəs/ balear /əŋ.ɡu.niˈə.ʒəs/, /əŋ.ɡu.niˈɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.niˈe.ʒes/, valencià /aŋ.ɡu.niˈe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

angunieges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de anguniejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anguniejar.
# anglicitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡɫi.si.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡɫi.si.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /aŋ.ɡɫi.si.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

anglicitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de anglicitzar.
# anglicitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫi.siˈd͡za.βə/, balear /əŋ.ɡɫi.siˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡɫi.siˈd͡za.βa/ valencià /aŋ.ɡɫi.siˈza.va/, /aŋ.ɡɫi.siˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

anglicitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anglicitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de anglicitzar.
# anglicitzau
## Català
### Verb

anglicitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anglicitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anglicitzar.
# anglicitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɫi.siˈd͡za.βən/, balear /əŋ.ɡɫi.siˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡɫi.siˈd͡za.βen/ valencià /aŋ.ɡɫi.siˈza.ven/, /aŋ.ɡɫi.siˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

anglicitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de anglicitzar.
# anglicitzassis
## Català
### Verb

anglicitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anglicitzar.
# anglicitzassen
## Català
### Verb

anglicitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anglicitzar.