OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# menut
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈnut/, occidental /meˈnut/
   * Rimes: -ut
   * Etimologia: Del llatí minutus, segle XIII, participi del verb minuěre ‎(«minvar»). Doblet del cultisme minut i del gal·licisme menú.

### Adjectiu

menut m. ‎(femení menuda, plural masculí menuts, plural femení menudes)
* De mida petita.

#### Sinònims

* petit, xic

#### Antònims

* gros

#### Traduccions

* Alemany: klein $^{(de)}$
* Anglès: small $^{(en)}$
* Castellà: menudo $^{(es)}$
* Francès: petit $^{(fr)}$
* Italià: piccolo $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: PETIT $^{(csc)}$

### Nom

menut m. ‎(plural menuts, femení menuda)
* nen

### Nom

menut m. ‎(plural menuts)
* (especialment en plural, valencià, mallorquí) xavalla, moneda petita

#### Compostos i expressions

* acabar els menuts

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nut (2)
* Anagrames: munte, untem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# meny
## Català antic
### Verb

meny
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de menyar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de menyar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de menyar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de menyar
# menya
## Català antic
### Verb

menya
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de menyar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de menyar
# menuts
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈnuts/, occidental /meˈnuts/
   * Rimes: -uts

### Adjectiu

menuts m. pl.
* Forma plural de menut.

### Nom

menuts m. pl.
* Forma plural de menut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·nuts (2)
* Heterograma de 6 lletres (emnstu)
* Anagrames: muntes, muntés
# menyam
## Català antic
### Verb

menyam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de menyar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de menyar

#### Variants

* [2] menyàrem
# menyarem
## Català antic
### Verb

menyarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de menyar
# menyant
## Català antic
### Verb

menyant
* gerundi de menyar
# menyar
## Català antic
### Verb

menyar
* forma alternativa de menjar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# menyara
## Català antic
### Verb

menyara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de menyar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de menyar

#### Variants

* [1] menyàs
* [2] menyàs
# menyaran
## Català antic
### Verb

menyaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de menyar
# monosílaba
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \mo.noˈsi.la.βa\
       Americà: alt /mo.n(o)ˈsi.la.ba/, baix \mo.noˈsi.la.βa\
   * Rimes: -ilaba

### Adjectiu

monosílaba f. ‎(plural monosílabas)
* forma femenina de monosílabo
# monosilábicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \mo.no.siˈla.βi.kos\, meridional \mo.no.siˈla.βi.koh\
       Americà: alt /mo.no.siˈla.bi.k(o)s/, baix \mo.no.siˈla.βi.koh\, austral \mo.no.siˈla.βi.kos\
   * Rimes: -abikos

### Adjectiu

monosilábicos m. pl.
* forma plural de monosilábico
# monosodium glutamate
## Anglès
### Nom

monosodium glutamate ‎(incomptable)
* glutamat de monosodi

#### Sinònims

* E621, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* monosodium glutamate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# monostarch phosphate
## Anglès
### Nom

monostarch phosphate
* fosfat de monomidó

#### Sinònims

* E1410, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* monostarch phosphate. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# monostéarate de sorbitane
## Francès
### Nom

monostéarate de sorbitane m.
* monoestearat de sorbitan

#### Sinònims

* E491, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* monostéarate de sorbitane. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# monosílabas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \mo.noˈsi.la.βas\, meridional \mo.noˈsi.la.βah\
       Americà: alt /mo.noˈsi.la.b(a)s/, baix \mo.noˈsi.la.βah\, austral \mo.noˈsi.la.βas\
   * Rimes: -ilabas

### Adjectiu

monosílabas f. pl.
* forma plural de monosílaba
# monosèmia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.nuˈsɛ.mi.ə/ balear /mo.noˈsɛ.mi.ə/, /mu.nuˈsɛ.mi.ə/ Occidental: /mo.noˈsɛ.mi.a/
   * Rimes: -ɛmia
   * Etimologia: Del prefix mono- i el sufix -sèmia.

### Nom

monosèmia f. ‎(plural monosèmies)
* Propietat semàntica per la qual un element té un únic significat sense ambigüitat.

#### Antònims

* polisèmia

#### Traduccions

* Anglès: monosemy $^{(en)}$, univosity $^{(en)}$
* Castellà: monosemia $^{(es)}$
* Francès: monosémie $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mo·no·sè·mi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# multaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /muɫˈta.ɾən/, occidental /muɫˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

multaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de multar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb multar.
# multam
## Català
### Verb

multam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de multar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmʊɫ.tam/

### Adjectiu

multam
* acusatiu femení singular de multus

### Nom

multam
* acusatiu singular de multa
# multara
## Català
### Verb

multara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb multar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb multar.
# multaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /muɫ.təˈɾan/, occidental /muɫ.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

multaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de multar.
# multar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /muɫˈta/ Occidental: nord-occidental /muɫˈta/ valencià /muɫˈtaɾ/, /muɫˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: multà
   * Etimologia: De multa, segle XV.

### Verb

multar trans.
* Imposar una multa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: multo, multa, multem

#### Traduccions

* Anglès: fine $^{(en)}$
* Castellà: multar $^{(es)}$
* Francès: mettre une amende $^{(fr)}$
* Italià: multare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mul·tar (2)
* Heterograma de 6 lletres (almrtu)
* Anagrama: ultram

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2
# multaies
## Català
### Verb

multaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de multar.
# multare
## Llatí

   * Pronúncia: /mʊlˈtaː.rɛ/

### Verb

multāre
* infinitiu del present actiu de multō
# murar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /muˈɾa/ Occidental: nord-occidental /muˈɾa/ valencià /muˈɾaɾ/, /muˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: murà
   * Etimologia: Del llatí murare, segle XIV.

### Verb

murar trans.
* emmurallar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: muro, mura, murem

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·rar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# muram
## Català
### Verb

muram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de murar.
# muraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /mu.ɾəˈɾan/, occidental /mu.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

muraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de murar.
# murals
## Català

   * Pronúncia: /muˈɾaɫs/
   * Rimes: -als
   * Homòfon: morals

### Adjectiu

murals inv. pl.
* Forma plural de mural.

### Nom

murals m. pl.
* Forma plural de mural.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·rals (2)
* Heterograma de 6 lletres (almrsu)
* Anagrama: mulars
# monotypes
## Anglès
### Nom

monotypes
* forma plural de monotype
# mons veneris
## Anglès
### Nom

mons veneris ‎(plural montes veneris)
* (anatomia) mont de Venus

### Vegeu també

* mons veneris. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# mons pubis
## Anglès
### Nom

mons pubis
* (anatomia) mont del pubis

### Vegeu també

* mons pubis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Llatí
### Nom

mons pubis
* (Terminologia Anatomica) mont del pubis

### Vegeu també

* mons pubis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# mons persistents
## Català
### Nom

mons persistents m. pl.
* Forma plural de món persistent.
# monounsaturated
## Anglès
### Adjectiu

monounsaturated ‎(no comparable)
* monoinsaturat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# mons virtuals
## Català
### Nom

mons virtuals m. pl.
* Forma plural de món virtual.
# monstra
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɔn.stra/

### Nom

mōnstra
* nominatiu plural de mōnstrum
* vocatiu plural de mōnstrum
* acusatiu plural de mōnstrum
# motlluraràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muʎ.ʎu.ɾəˈɾas/ balear /moɫ.ɫu.ɾəˈɾas/, /muɫ.ɫu.ɾəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /moʎ.ʎu.ɾaˈɾas/, valencià /moɫ.ɫu.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

motlluraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de motllurar.
# motlluraré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muʎ.ʎu.ɾəˈɾe/ balear /moɫ.ɫu.ɾəˈɾe/, /muɫ.ɫu.ɾəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /moʎ.ʎu.ɾaˈɾe/, valencià /moɫ.ɫu.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

motlluraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de motllurar.
# motllurassin
## Català
### Verb

motllurassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb motllurar.
# motllurassis
## Català
### Verb

motllurassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb motllurar.
# motllurassen
## Català
### Verb

motllurassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb motllurar.
# motlluraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muʎ.ʎu.ɾəˈɾi.əw/ balear /moɫ.ɫu.ɾəˈɾi.əw/, /muɫ.ɫu.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /moʎ.ʎu.ɾaˈɾi.ew/, valencià /moɫ.ɫu.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

motlluraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de motllurar.
# motllurasses
## Català
### Verb

motllurasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb motllurar.
# metropolitanos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /me.tɾo.po.liˈta.nos/, meridional /me.tɾo.po.liˈta.noh/
       Americà: alt /me.t͡so.po.liˈta.n(o)s/, baix /me.tɾo.po.liˈta.noh/, austral /me.tɾo.po.liˈta.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

metropolitanos m. pl.
* forma plural de metropolitano

### Nom

metropolitanos m. pl.
* forma plural de metropolitano
# metropolità
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ balear /mə.tɾo.po.ɫiˈta/, /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ Occidental: /me.tɾo.po.ɫiˈta/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Del llatí metropolitanus, segle XIV.

### Adjectiu

metropolità m. ‎(femení metropolitana, plural masculí metropolitans, plural femení metropolitanes)
* Relatiu o pertanyent a la metròpolis.
* Relatiu o pertanyent al metro.

#### Traduccions

* Anglès: metropolitan $^{(en)}$
* Castellà: metropolitano $^{(es)}$ m.
* Francès: métropolitain $^{(fr)}$ m.

### Nom

metropolità m. ‎(plural metropolitans, femení metropolitana)
* metro
* Arquebisbe que presideix una província eclesiàstica.

#### Traduccions

* Anglès: metropolitan $^{(en)}$
* Castellà: metropolitano $^{(es)}$ m.
* Francès: métropolitain $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·tro·po·li·tà (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# metrorrhagia
## Anglès
### Nom

metrorrhagia
* metrorràgia

### Vegeu també

* metrorrhagia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# metros cuadrados
## Castellà
### Nom

metros cuadrados m. pl.
* forma plural de metro cuadrado
# metros cúbicos
## Castellà
### Nom

metros cúbicos m. pl.
* forma plural de metro cúbico
# musclegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mus.kɫəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒe.sew/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

musclegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
# musclegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mus.kɫəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒe.sis/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

musclegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
# musclegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mus.kɫəˈʒɛw/ balear /mus.kɫəˈʒəw/, /mus.kɫəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒew/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

musclegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de musclejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb musclejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb musclejar.
# musclegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mus.kɫəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒe.sem/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

musclegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
# musclegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /musˈkɫɛ.ʒin/ balear /musˈkɫə.ʒin/, /musˈkɫɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /musˈkɫe.ʒin/, valencià /musˈkɫe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

musclegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb musclejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb musclejar.
# musclegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mus.kɫəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒe.sin/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

musclegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
# musclegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /musˈkɫɛ.ʒis/ balear /musˈkɫə.ʒis/, /musˈkɫɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /musˈkɫe.ʒis/, valencià /musˈkɫe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

musclegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb musclejar.
# musclegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mus.kɫəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒes/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

musclegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
# musclegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mus.kɫəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /mus.kɫeˈʒe.sim/, valencià /mus.kɫeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

musclegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb musclejar.
# mutin
## Francès

   * Pronúncia: /my.tɛ̃/
   * Etimologia: De meute.

### Adjectiu

mutin m. ‎(femení mutine, plural masculí mutins, plural femení mutines)
* entremaliat, murri
    «La vie et la jeunesse étalaient leurs trésors sur ce visage mutin.» (Honoré de Balzac, La Femme de trente ans, París, 1832)La vida i la joventut eren els tresors de la seva cara burleta.
* revoltós

#### Sinònims

* moqueur, badin
* révolté

### Nom

mutin m. ‎(plural mutins, femení mutine)
* amotinat, rebel

#### Descendents

* Castellà: motín
* Català: motí
* Portuguès: motim
# mutine
## Francès

   * Pronúncia: /myˈtin/

### Adjectiu

mutine f. ‎(plural mutines)
* forma femenina de mutin

### Nom

mutine f. ‎(plural mutines)
* forma femenina de mutin
# mutismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /muˈtiz.mo/, meridional /muˈtih.mo/
       Americà: alt /muˈtiz.mo/, baix /muˈtih.mo/
   * Rimes: -izmo
   * Etimologia: Del llatí mutus i el sufix -ismo.

### Nom

mutismo m. ‎(plural mutismos)
* mutisme

#### Relacionats

* mudo

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·tis·mo (3)

### Vegeu també

* mutismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre mutismo
# mutines
## Francès

   * Pronúncia: /myˈtin/

### Adjectiu

mutines f. pl.
* forma plural de mutine

### Nom

mutines f. pl.
* forma plural de mutine
# mutins
## Francès

   * Pronúncia: /myˈtɛ̃/

### Adjectiu

mutins m. pl.
* forma plural de mutin

### Nom

mutins m. pl.
* forma plural de mutin
# mutis
## Català

   * Pronúncia: /ˈmu.tis/
   * Rimes: -utis
   * Etimologia: Llatinisme jocós a partir de mūtus ‎(«mut»).

### Interjecció

mutis
* Imposició de silenci, sovint acompanyat d’un gest sobre els llavis.

#### Sinònims

* moixoni, muts i a la gàbia, xit, xut

#### Traduccions

* Anglès: shh $^{(en)}$
* Castellà: mutis $^{(es)}$, chitón $^{(es)}$
* Francès: chut $^{(fr)}$, motus $^{(fr)}$
* Italià: zitti $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·tis (2)
* Anagrama: sumit

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# mutismes
## Català
### Nom

mutismes m. pl.
* Forma plural de mutisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·tis·mes (3)
* Anagrama: mussitem

## Francès

   * Pronúncia: /myˈtism/

### Nom

mutismes m. pl.
* forma plural de mutisme
# mutiner
## Francès

   * Pronúncia: /my.tiˈne/
   * Etimologia: De mutin.

### Verb

mutiner
* amotinar, avalotar
    Ex.:Le peuple se mutinait.—(«El poble s'amotinava.»)
* revoltar, protestar
    Ex.:Cet enfant se mutine à chaque instant.—(«Aquest nen es revolta a cada moment.»)

### Vegeu també

Trésor de la Langue Française
# mutism
## Anglès
### Nom

mutism ‎(comptable i incomptable, plural mutisms)
* mutisme

### Vegeu també

* mutism. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# mutisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /muˈtiz.mə/, occidental /muˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De mut i el sufix -isme.

### Nom

mutisme m. ‎(plural mutismes)
* Estat de la persona que no es comunica per mitjà de la paraula, sense presentar lesió als òrgans fonadors ni a les àrees cerebrals responsables del llenguatge.

#### Traduccions

* Anglès: mutism $^{(en)}$
* Castellà: mutismo $^{(es)}$
* Francès: mutisme $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mu·tis·me (3)
* Anagrames: immutes, immutés, musteïm, mustiem

### Vegeu també

* mutisme. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Francès

   * Pronúncia: /myˈtism/

### Nom

mutisme m. ‎(plural mutismes)
* mutisme

### Vegeu també

* mutisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# mulleguesses
## Català
### Verb

mulleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.
# mullen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈmu.ʎən/ balear /ˈmu.ʎən/, /ˈmu.jən/ Occidental: /ˈmu.ʎen/
   * Rimes: -uʎen

### Verb

mullen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de mullar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mullar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mullar.

## Català antic
### Verb

mullen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de mullar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de mullar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de mullar
# mullegueu
## Català
### Verb

mullegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mullar.
# mulleguem
## Català
### Verb

mulleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb mullar.
# mulleguessa
## Català
### Verb

mulleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.
# mulleguessen
## Català
### Verb

mulleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.
# mullegués
## Català
### Verb

mullegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.
# mulleguéssom
## Català
### Verb

mulleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.
# mulleguéssou
## Català
### Verb

mulleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mullar.
# minute hands
## Anglès
### Nom

minute hands
* forma plural de minute hand
# minute
## Català
### Verb

minute
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de minutar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb minutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb minutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb minutar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nu·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (eimntu)
* Anagrama: mentiu

## Anglès
### Adjectiu

minute ‎(comparatiu minuter, superlatiu minutest)
* diminut, menut

### Nom

minute ‎(plural minutes)
* minut

## Italià

   * Pronúncia: /miˈnuː.te/

### Adjectiu

minute f. pl.
* forma plural de minuta

### Nom

minute f. pl.
* forma plural de minuta

## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnuː.tɛ/

### Adjectiu

minūte
* vocatiu masculí singular de minūtus
# minute hand
## Anglès
### Nom

minute hand ‎(plural minute hands)
* minutera
# minutaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.nuˈta.βən/, balear /mi.nuˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /mi.nuˈta.βen/ valencià /mi.nuˈta.ven/, /mi.nuˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

minutaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de minutar.
# minutau
## Català
### Verb

minutau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de minutar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb minutar.
# minutava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.nuˈta.βə/, balear /mi.nuˈta.və/ Occidental: nord-occidental /mi.nuˈta.βa/ valencià /mi.nuˈta.va/, /mi.nuˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

minutava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de minutar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de minutar.
# mordenteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.dənˈtɛw/ balear /moɾ.ðənˈtəw/, /mur.ðənˈtɛw/ Occidental: /moɾ.ðenˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mordenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mordentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mordentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mordentar.
# mordentessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.dənˈte.sən/ balear /moɾ.ðənˈte.sən/, /mur.ðənˈte.sən/ Occidental: /moɾ.ðenˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

mordentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mordentar.
# mordentessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.dənˈte.sin/ balear /moɾ.ðənˈte.sin/, /mur.ðənˈte.sin/ Occidental: /moɾ.ðenˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mordentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mordentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ensordiments