OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enroenteix
## Català
### Verb

enroenteix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enroentir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enroentir.
# enroenteixi
## Català
### Verb

enroenteixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enroentir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enroentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enroentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enroentir.
# enroentia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ənˈti.ə/ balear /ən.ro.ənˈti.ə/, /ən.ru.ənˈti.ə/ Occidental: /en.ro.enˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enroentia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enroentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enroentir.
# enroenteixen
## Català
### Verb

enroenteixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enroentir.
# enroenteixin
## Català
### Verb

enroenteixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enroentir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enroentir.
# enroenteixis
## Català
### Verb

enroenteixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enroentir.
# equip incomplet
## Català
### Nom

equip incomplet m. ‎(plural equips incomplets)
* (voleibol) Equip en inferioritat numèrica per l'expulsió d'un jugador després d'haver esgotat les substitucions reglamentàries.

#### Traduccions

* Anglès: incomplete team $^{(en)}$
* Castellà: equipo incompleto $^{(es)}$
* Francès: équipe incomplète $^{(fr)}$

### Vegeu també

* equip incomplet. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# equip receptor
## Català
### Nom

equip receptor m. ‎(plural equips receptors)
* (bàdminton, voleibol) equip restador

### Vegeu també

* equip receptor. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# equip restador
## Català
### Nom

equip restador m. ‎(plural equips restadors)
* (voleibol) Equip encarregat de tornar la pilota procedent d'un servei de l'equip adversari.

#### Sinònims

* equip receptor (bàdminton, voleibol)

#### Traduccions

* Anglès: receiving team $^{(en)}$
* Castellà: equipo restador $^{(es)}$, equipo receptor $^{(es)}$
* Francès: équipe de réception $^{(fr)}$, équipe en réception $^{(fr)}$, équipe recevante $^{(fr)}$

### Vegeu també

* equip restador. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# equip servidor
## Català
### Nom

equip servidor m. ‎(plural equips servidors)
* (voleibol, pilota, esports de raqueta) Equip encarregat de posar la pilota en joc.

#### Traduccions

* Anglès: service team $^{(en)}$, serving team $^{(en)}$
* Castellà: equipo con el saque $^{(es)}$, equipo sacador $^{(es)}$
* Francès: équipe au service $^{(fr)}$

### Vegeu també

* equip servidor. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# equipajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.kiˈpa.xes/, meridional /e.kiˈpa.heh/
       Americà: alt /e.kiˈpa.x(e)s/, baix /e.kiˈpa.heh/, austral /e.kiˈpa.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

equipajes m. pl.
* forma plural de equipaje

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·pa·jes (4)
# equip inicial
## Català
### Nom

equip inicial m. ‎(plural equips inicials)
* (esports de pilota) Conjunt format pels jugadors d'un equip que comencen un partit.

#### Notes

En comptes d'equip inicial, a vegades també s'utilitza una denominació creada amb el nombre de jugadors com a base del sintagma i l'adjectiu inicial com a complement. Així, segons l'esport, es parla de onze inicial, cinc inicial, etc.

#### Traduccions

* Anglès: starting five $^{(en)}$, starting lineup $^{(en)}$, starting quintet $^{(en)}$
* Castellà: formación inicial $^{(es)}$, quinteto inicial $^{(es)}$
* Francès: cinq de départ $^{(fr)}$, formation de départ $^{(fr)}$, formation initiale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* equip inicial. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# equiparable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ki.pəˈɾab.bɫə/, /ə.ki.pəˈɾa.βɫə/ balear /ə.ki.pəˈɾab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /e.ki.paˈɾab.bɫe/, /e.ki.paˈɾa.βɫe/ valencià /e.ki.paˈɾa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del llatí aequiparabĭlis.

### Adjectiu

equiparable inv. ‎(plural equiparables)
* Que es pot equiparar.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·pa·ra·ble (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# equipaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.kiˈpa.xe/, meridional /e.kiˈpa.he/
       Americà: alt /e.kiˈpa.x(e)/, baix /e.kiˈpa.he/, austral /e.kiˈpa.xe/
   * Rimes: -axe
   * Etimologia: De equipar i el sufix -aje.

### Nom

equipaje m. ‎(plural equipajes)
* equipatge

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·pa·je (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre equipaje
# erressa
## Català
### Verb

erressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erressi, erreguessa, errés, erràs, errara

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res·sa (3)
* Anagrames: rareses, resares
# erressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈre.sis/, occidental /eˈre.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

erressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erreguesses, erresses, errassis, errasses, errares

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res·sis (3)
# erres bategants
## Català
### Nom

erres bategants f. pl.
* Forma plural de erra bategant.
# erres dobles
## Català
### Nom

erres dobles f. pl.
* Forma plural de erra doble.
# erres vibrants
## Català
### Nom

erres vibrants f. pl.
* Forma plural de erra vibrant.
# erressi
## Català
### Verb

erressi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erressa, erreguessa, errés, erràs, errara

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res·si (3)
* Anagrama: sierres
# erressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈre.sən/, occidental /eˈre.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

erressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erreguessen, erressin, errassin, errassen, erraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res·sen (3)
# erresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈre.səs/, occidental /eˈre.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

erresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erreguesses, erressis, errassis, errasses, errares

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res·ses (3)
# erressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈre.sin/, occidental /eˈre.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

erressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* erreguessen, erressen, errassin, errassen, erraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·res·sin (3)
# erreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɛw/ balear /əˈrəw/, /əˈrɛw/ Occidental: /eˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

erreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de errar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb errar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb errar.

#### Variants

* [1] errau
* [2] erregueu
* [3] errau

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·reu (2)
# esborraia
## Català
### Verb

esborraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esborrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esborrar.

#### Variants

* [1] esborravi, esborrava
* [2] esborrava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·ia (4)
# esborradora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈðo.ɾə/ balear /əz.bo.rəˈðo.ɾə/, /əz.bu.rəˈðo.ɾə/ Occidental: /ez.bo.raˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

esborradora f. ‎(plural esborradores)
* Forma femenina de esborrador.

### Nom

esborradora f. ‎(plural esborradores)
* Forma femenina de esborrador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·do·ra (5)
# esborradors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈðos/ balear /əz.bo.rəˈðos/, /əz.bu.rəˈðos/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.raˈðos/, valencià /ez.bo.raˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

esborradors m. pl.
* Forma plural de esborrador.

### Nom

esborradors m. pl.
* Forma plural de esborrador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·dors (4)
# esborrades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buˈra.ðəs/ balear /əz.boˈra.ðəs/, /əz.buˈra.ðəs/ Occidental: /ez.boˈra.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

esborrades
* Participi femení plural del verb esborrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·des (4)
# esborradores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈðo.ɾəs/ balear /əz.bo.rəˈðo.ɾəs/, /əz.bu.rəˈðo.ɾəs/ Occidental: /ez.bo.raˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

esborradores f. pl.
* Forma plural de esborradora.

### Nom

esborradores f. pl.
* Forma plural de esborradora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·do·res (5)
# esborrador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bu.rəˈðo/ balear /əz.bo.rəˈðo/, /əz.bu.rəˈðo/ Occidental: nord-occidental /ez.βo.raˈðo/, valencià /ez.bo.raˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

esborrador m. ‎(femení esborradora, plural masculí esborradors, plural femení esborradores)
* Que esborra.

#### Traduccions
### Nom

esborrador m. ‎(plural esborradors, femení esborradora)
* Que esborra.
* (masculí) Instrument (un tros de drap, un raspall, etc.) que hom empra per a esborrar, normalment una pissarra.
* (femení) Eina usada per a esborrar els teixits.
* (femení, mallorquí) goma d'esborrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bor·ra·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ensortillarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾa/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾa/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾa/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ensortillarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ensortillar.
# ensortillaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾan/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾan/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾan/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ensortillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ensortillar.
# ensortillares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.tiˈʎa.ɾəs/ balear /ən.soɾ.tiˈʎa.ɾəs/, /ən.sur.tiˈʎa.ɾəs/ Occidental: /en.soɾ.tiˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ensortillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensortillar.

### Miscel·lània

* Anagrama: trossellarien
# ensortillareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾɛw/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾəw/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾɛw/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ensortillareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ensortillar.
# ensortillaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.ə/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾi.ə/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.ə/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ensortillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ensortillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ensortillar.
# ensortillaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.əs/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾi.əs/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.əs/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ensortillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ensortillar.
# ensortillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.tiˈʎa/ balear /ən.soɾ.tiˈʎa/, /ən.sur.tiˈʎa/ Occidental: nord-occidental /en.sor.tiˈʎa/ valencià /en.soɾ.tiˈʎaɾ/, /en.soɾ.tiˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: ensortillà
   * Etimologia: Del prefix en- i sortilla.

### Verb

ensortillar trans.
* (menorquí) Enfilar amb una llança una anella penjada, especialment en els jocs de la festa de Sant Joan.

#### Traduccions

* Castellà: ensartar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sor·ti·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# ensortillarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.ən/ balear /ən.soɾ.ti.ʎəˈɾi.ən/, /ən.sur.ti.ʎəˈɾi.ən/ Occidental: /en.soɾ.ti.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ensortillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ensortillar.
# ensortillaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.tiˈʎa.ɾən/ balear /ən.soɾ.tiˈʎa.ɾən/, /ən.sur.tiˈʎa.ɾən/ Occidental: /en.soɾ.tiˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ensortillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensortillar.
# escabellonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎu.nəˈɾan/ balear /əs.kə.bə.ʎo.nəˈɾan/, /əs.kə.bə.ʎu.nəˈɾan/ Occidental: /es.ka.be.ʎo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escabellonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·ran (6)
# escabellonarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎu.nəˈɾɛm/ balear /əs.kə.bə.ʎo.nəˈɾəm/, /əs.kə.bə.ʎu.nəˈɾɛm/ Occidental: /es.ka.be.ʎo.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escabellonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·rem (6)
# escabellona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kə.βəˈʎo.nə/, occidental /es.ka.beˈʎo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

escabellona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de escabellonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na (5)
# escabellonada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.ðə/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.ðə/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.ðə/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈna.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

escabellonada
* Participi femení singular del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·da (6)
# escabellonades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.ðəs/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.ðəs/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.ðəs/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

escabellonades
* Participi femení plural del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·des (6)
# escabellonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna/, /əs.kə.bə.juˈna/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βe.ʎoˈna/ valencià /es.ka.be.ʎoˈnaɾ/, /es.ka.βe.ʎoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: escabellonà
   * Etimologia: Del prefix es-, cabell, l'infix -on- i la desinència -ar.

### Verb

escabellonar trans.
* Forma alternativa de escabellar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: escabellono, escabellona, escabellonem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# escabellonara
## Català
### Verb

escabellonara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellonar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellonar.

#### Variants

* [1] escabellonés
* [2] escabellonés

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·ra (6)
# escabellonaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.ɾən/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.ɾən/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.ɾən/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escabellonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escabellonar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellonar.

#### Variants

* [2] escabellonessin, escabellonessen, escabellonassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·ren (6)
# escabellonant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈnan/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈnant/, /əs.kə.bə.ʎuˈnan/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βe.ʎoˈnan/ valencià /es.ka.be.ʎoˈnant/, /es.ka.βe.ʎoˈnan/
   * Rimes: -ant

### Verb

escabellonant
* Gerundi del verb escabellonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·nant (5)
# escabellonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βə.ʎuˈna.ɾəs/ balear /əs.kə.bə.ʎoˈna.ɾəs/, /əs.kə.bə.ʎuˈna.ɾəs/ Occidental: /es.ka.be.ʎoˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escabellonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escabellonar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabellonar.

#### Variants

* [2] escabellonessis, escabellonesses, escabellonasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·be·llo·na·res (6)
# escalivau
## Català
### Verb

escalivau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escalivar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escalivar.

#### Variants

* [1] escaliveu
* [2] escaliveu
# escaliven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈɫi.βən/, balear /əs.kəˈɫi.vən/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈɫi.βen/ valencià /es.kaˈɫi.ven/, /es.kaˈɫi.βen/
   * Rimes: -iven

### Verb

escaliven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escalivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escalivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escalivar.

#### Variants

* [2] escalivin
* [3] escalivin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·li·ven (4)
* Anagrama: valències
# escalivessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɫiˈβe.sən/, balear /əs.kə.ɫiˈve.sən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɫiˈβe.sen/ valencià /es.ka.ɫiˈve.sen/, /es.ka.ɫiˈβe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escalivessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalivar.

#### Variants

* escalivessin, escalivassin, escalivassen, escalivaren
# escalivaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɫiˈβa.βəs/, balear /əs.kə.ɫiˈva.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɫiˈβa.βes/ valencià /es.ka.ɫiˈva.ves/, /es.ka.ɫiˈβa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escalivaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escalivar.
# escalives
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəˈɫi.βəs/, balear /əs.kəˈɫi.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.kaˈɫi.βes/ valencià /es.kaˈɫi.ves/, /es.kaˈɫi.βes/
   * Rimes: -ives

### Verb

escalives
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escalivar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escalivar.

#### Variants

* [2] escalivis
# escalivava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɫiˈβa.βə/, balear /əs.kə.ɫiˈva.və/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɫiˈβa.βa/ valencià /es.ka.ɫiˈva.va/, /es.ka.ɫiˈβa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escalivava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escalivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escalivar.
# escalivaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.ɫiˈβa.βən/, balear /əs.kə.ɫiˈva.vən/ Occidental: nord-occidental /es.ka.ɫiˈβa.βen/ valencià /es.ka.ɫiˈva.ven/, /es.ka.ɫiˈβa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escalivaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escalivar.
# escalive
## Català
### Verb

escalive
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escalivar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escalivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escalivar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escalivar.

#### Variants

* [1] escalivo, escalivi, escaliv, escaliu
* [2] escalivi
* [3] escalivi
* [4] escalivi
# escampeguem
## Català
### Verb

escampeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pe·guem (4)
# escampaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈpa.βən/, balear /əs.kəmˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈpa.βen/ valencià /es.kamˈpa.ven/, /es.kamˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escampaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·ven (4)
# escampavo
## Català
### Verb

escampavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampàieu, escampàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·vo (4)
# escampe
## Català
### Verb

escampe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escampar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escampar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escampar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampo, escampi, escamp
* [2] escampi, escampo
* [3] escampi, escampo
* [4] escampi

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pe (3)
# escampavi
## Català
### Verb

escampavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampaia, escampava

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·vi (4)
# escampeguesses
## Català
### Verb

escampeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampessis, escampesses, escampassis, escampasses, escampares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pe·gues·ses (5)
# escampaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈpa.βəs/, balear /əs.kəmˈpa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈpa.βes/ valencià /es.kamˈpa.ves/, /es.kamˈpa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escampaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* escampaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·ves (4)
# escampeguessa
## Català
### Verb

escampeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampessi, escampessa, escampés, escampàs, escampara

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pe·gues·sa (5)
* Anagrama: acampeguesses
# escampeguessen
## Català
### Verb

escampeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampessin, escampessen, escampassin, escampassen, escamparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pe·gues·sen (5)
# escampava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈpa.βə/, balear /əs.kəmˈpa.və/ Occidental: nord-occidental /es.kamˈpa.βa/ valencià /es.kamˈpa.va/, /es.kamˈpa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escampava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escampar.

#### Variants

* [1] escampavi, escampaia
* [2] escampaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pa·va (4)
* Anagrama: acampaves