OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# double jump
## Anglès
### Nom

double jump
* (videojocs) doble salt

### Vegeu també

* double jump. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# double messieurs
## Francès
### Nom

double messieurs m. ‎(plural doubles messieurs)
* (esports de raqueta) dobles masculins

### Vegeu també

* double messieurs. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# double mixte
## Francès
### Nom

double mixte m. ‎(plural doubles mixtes)
* (esports de raqueta) dobles mixtos

### Vegeu també

* double mixte. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# double plays
## Anglès
### Nom

double plays
* forma plural de double play
# double pénalité mineure
## Francès
### Nom

double pénalité mineure f. ‎(plural doubles pénalités mineures)
* (hoquei sobre gel) doble falta lleu

### Vegeu també

* double pénalité mineure. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# double knockout system
## Anglès
### Nom

double knockout system
* (tennis de taula) doble eliminatòria

### Vegeu també

* double knockout system. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# double marking
## Anglès
### Nom

double marking
* doble correcció

### Vegeu també

* double marking. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# egutegitara
## Basc
### Nom

egutegitara
* al·latiu indefinit de egutegi
# egutegirengatik
## Basc
### Nom

egutegirengatik
* causal indefinit de egutegi
# egutegirentzat
## Basc
### Nom

egutegirentzat
* benefactiu indefinit de egutegi
# egutegirik
## Basc
### Nom

egutegirik
* partitiu indefinit de egutegi
# egutegitaraino
## Basc
### Nom

egutegitaraino
* terminatiu indefinit de egutegi
# egutegitan
## Basc
### Nom

egutegitan
* inessiu indefinit de egutegi
# egutegitarantz
## Basc
### Nom

egutegitarantz
* al·latiu direccional indefinit de egutegi
# egutegiri
## Basc
### Nom

egutegiri
* datiu indefinit de egutegi
# egutegitako
## Basc
### Nom

egutegitako
* genitiu locatiu indefinit de egutegi
# egutegitatik
## Basc
### Nom

egutegitatik
* ablatiu indefinit de egutegi
# eludiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫuˈðiw/, occidental /e.ɫuˈðiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

eludiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de eludir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eludir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb eludir.

#### Variants

* [2] eludigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·diu (3)
# eludixen
## Català
### Verb

eludixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de eludir.

#### Variants

* eludeixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·di·xen (4)
# eludixo
## Català
### Verb

eludixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eludir.

#### Variants

* eludeixo, eludesc, eludeixi, eludisc

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·di·xo (4)
* Heterograma de 7 lletres (deiloux)
# eludíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫuˈði.əw/, occidental /e.ɫuˈði.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

eludíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·dí·eu (4)
# eludits
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫuˈðits/, occidental /e.ɫuˈðits/
   * Rimes: -its

### Verb

eludits
* Participi masculí plural del verb eludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·dits (3)
* Heterograma de 7 lletres (deilstu)
# eludix
## Català
### Verb

eludix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de eludir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb eludir.

#### Variants

* [1] eludeix
* [2] eludeix

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·dix (3)
* Heterograma de 6 lletres (deilux)
# eludixes
## Català
### Verb

eludixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de eludir.

#### Variants

* eludeixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·di·xes (4)
# eludí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫuˈði/, occidental /e.ɫuˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

eludí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eludir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·dí (3)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \e.luˈði\
       Americà: alt /e.luˈdi/, baix \e.luˈði\
   * Rimes: -i

### Verb

eludí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb eludir
# eludíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫuˈði.əm/, occidental /e.ɫuˈði.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

eludíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·lu·dí·em (4)
# eludo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eˈlu.ðo\
       Americà: alt /eˈlu.do/, baix \eˈlu.ðo\
   * Rimes: -udo

### Verb

eludo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb eludir

## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈluː.doː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i ludō.

### Verb

ēlūdō ‎(1a present$^?$), ēlūdis ‎(2a present), ēlūdere ‎(infinitiu), ēlūsī ‎(perfet), ēlūsum ‎(supí)
* desistir, renunciar el repte, evitar combatre
* eludir, jo eludeixo
# dragma
## Català
### Nom

dragma f. ‎(plural dragmes)
* Antigament, dracma (moneda grega).
* Antigament, dracma (unitat de mesura).

### Miscel·lània

* Síl·labes: drag·ma (2)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# dragoitxo
## Basc

   * Pronúncia: /dra.ɡoj.t͡ʃo/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

dragoitxo anim.
* dragó

#### Sinònims

* geko

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
dragoitxo
dragoitxoa
dragoitxoak
Ergatiu
dragoitxok
dragoitxoak
dragoitxoek
Datiu
dragoitxori
dragoitxoari
dragoitxoei
Genitiu
dragoitxoren
dragoitxoaren
dragoitxoen
Comitatiu
dragoitxorekin
dragoitxoarekin
dragoitxoekin
Benefactiu
dragoitxorentzat
dragoitxoarentzat
dragoitxoentzat
Instrumental
dragoitxoz
dragoitxoaz
dragoitxoez
Partitiu
dragoitxorik
Prolatiu
dragoitxotzat
Causal
dragoitxorengatik
dragoitxoarengatik
dragoitxoengatik
Locatius
Inessiu
dragoitxorengan
dragoitxoarengan
dragoitxoengan
Ablatiu
dragoitxorengandik
dragoitxoarengandik
dragoitxoengandik
Al·latiu
dragoitxorengana
dragoitxoarengana
dragoitxoengana
Terminatiu
dragoitxorenganaino
dragoitxoarenganaino
dragoitxoenganaino
Al·l. direcional
dragoitxorenganantz
dragoitxoarenganantz
dragoitxoenganantz
Gen. locatiu
dragoitxorenganako
dragoitxoarenganako
dragoitxoenganako :

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «dragoitxo» a l’Elhuyar Hiztegia.
# dragoitxoarekin
## Basc
### Nom

dragoitxoarekin
* comitatiu definit singular de dragoitxo
# dragoitxoaren
## Basc
### Nom

dragoitxoaren
* genitiu definit singular de dragoitxo
# dragoitxoarengan
## Basc
### Nom

dragoitxoarengan
* inessiu definit singular de dragoitxo
# draghi
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdraː.ɡi/

### Nom

draghi m. pl.
* forma plural de drago
# drago
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdraː.ɡo/

### Nom

drago m. ‎(plural draghi)
* drac
* (col·loquial) as, fenomen

#### Compostos i expressions

* drago volante - estel volador

### Miscel·lània

* Síl·labes: drà·go (2)
# dragoitxoa
## Basc
### Nom

dragoitxoa
* absolutiu definit singular de dragoitxo
# dragoitxoak
## Basc
### Nom

dragoitxoak
* absolutiu definit plural de dragoitxo
* ergatiu definit singular de dragoitxo
# embussam
## Català
### Verb

embussam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de embussar.

#### Variants

* embussem
# embussar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.buˈsa/ Occidental: nord-occidental /em.buˈsa/ valencià /em.buˈsaɾ/, /em.buˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: emboçà, emboçar, embossà, embossar, embussà
   * Etimologia: Variant de embossar, de emboçar, segle XIV.

### Verb

embussar trans., pron. ‎(pronominal embussar-se)
* (central, menorquí) Forma alternativa de embossar ‎(«obstruir»).

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: embusso, embussa, embussem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bus·sar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# embussa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbu.sə/, occidental /emˈbu.sa/
   * Rimes: -usa

### Verb

embussa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de embussar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb embussar.
# embussament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.səˈmen/ balear /əm.bu.səˈment/, /əm.bu.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /em.bu.saˈmen/ valencià /em.bu.saˈment/, /em.bu.saˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Homòfon: embossament
   * Etimologia: De embussar, segle XIV.

### Nom

embussament m. ‎(plural embussaments)
* Forma alternativa de embossament ‎(«embós»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bus·sa·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# emburrossar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /am.bu.ruˈza/
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

emburrossar trans.
* (alguerès) embussar

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bur·ros·sar (4)

### Vegeu també

* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# emasculàssiu
## Català
### Verb

emasculàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculéssiu, emasculésseu, emasculàsseu, emasculàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·làs·siu (5)
# emasculàssim
## Català
### Verb

emasculàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculéssim, emasculéssem, emasculàssem, emasculàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·làs·sim (5)
# emasculàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.kuˈɫa.ɾəw/, occidental /e.mas.kuˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

emasculàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emascular.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* [2] emasculéssiu, emasculésseu, emasculàssiu, emasculàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·là·reu (5)
# emasculàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məs.kuˈɫa.βəm/, balear /ə.məs.kuˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /e.mas.kuˈɫa.βem/ valencià /e.mas.kuˈɫa.vem/, /e.mas.kuˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

emasculàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·là·vem (5)
# emasculàssem
## Català
### Verb

emasculàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculéssim, emasculéssem, emasculàssim, emasculàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·làs·sem (5)
# emasculàsseu
## Català
### Verb

emasculàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* emasculéssiu, emasculésseu, emasculàssiu, emasculàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·làs·seu (5)
# emasculàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məs.kuˈɫa.βəw/, balear /ə.məs.kuˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.mas.kuˈɫa.βew/ valencià /e.mas.kuˈɫa.vew/, /e.mas.kuˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emasculàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emascular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·là·veu (5)
# emasculàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məs.kuˈɫa.ɾəm/, occidental /e.mas.kuˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emasculàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emascular.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emascular.

#### Variants

* [2] emasculéssim, emasculéssem, emasculàssim, emasculàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mas·cu·là·rem (5)
# elurretan
## Basc
### Nom

elurretan
* inessiu definit plural de elur
* inessiu indefinit de elur
# elurrera
## Basc
### Nom

elurrera
* al·latiu definit singular de elur
# elurreraino
## Basc
### Nom

elurreraino
* terminatiu definit singular de elur
# elurretaraino
## Basc
### Nom

elurretaraino
* terminatiu definit plural de elur
* terminatiu indefinit de elur
# elurretatik
## Basc
### Nom

elurretatik
* ablatiu definit plural de elur
* ablatiu indefinit de elur
# elurretara
## Basc
### Nom

elurretara
* al·latiu definit plural de elur
* al·latiu indefinit de elur
# elurretarantz
## Basc
### Nom

elurretarantz
* al·latiu direccional definit plural de elur
* al·latiu direccional indefinit de elur
# elurrerantz
## Basc
### Nom

elurrerantz
* al·latiu direccional definit singular de elur
# elurretako
## Basc
### Nom

elurretako
* genitiu locatiu indefinit de elur
* genitiu locatiu definit plural de elur
# elurretik
## Basc
### Nom

elurretik
* ablatiu definit singular de elur
# drink
## Anglès

   * Pronúncia: /dɹɪŋk/ àudio (EUA)

### Nom

drink ‎(comptable i incomptable, plural drinks)
* beguda

### Verb

drink ‎(3a persona singular present drinks, gerundi drinking, passat drank, participi drunk)
* beure.
# drinks
## Anglès
### Nom

drinks
* forma plural de drink

### Verb

drinks
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de drink
# dringàsseu
## Català
### Verb

dringàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuéssiu, dringuésseu, dringàssiu, dringàreu
# dringàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dɾiŋˈɡa.βəw/, balear /dɾiŋˈɡa.vəw/ Occidental: nord-occidental /dɾiŋˈɡa.βew/ valencià /dɾiŋˈɡa.vew/, /dɾiŋˈɡa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

dringàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dringar.
# dringàssim
## Català
### Verb

dringàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuéssim, dringuéssem, dringàssem, dringàrem
# dringàssiu
## Català
### Verb

dringàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuéssiu, dringuésseu, dringàsseu, dringàreu
# dringàssem
## Català
### Verb

dringàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dringar.

#### Variants

* dringuéssim, dringuéssem, dringàssim, dringàrem
# drinking
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɹɪŋkɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

drinking
* gerundi de drink
# emancipació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mən.si.pə.siˈo/, occidental /e.man.si.pa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí emancipatio, segle XIII.

### Nom

emancipació f. ‎(plural emancipacions)
* Llibertat d'actuació que obté una persona en acabar el seu sotmetiment a una autoritat.

#### Traduccions

* Alemany: Emanzipation $^{(de)}$ f.
* Anglès: emancipation $^{(en)}$
* Castellà: emancipación $^{(es)}$ f.
* Francès: émancipation $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·man·ci·pa·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* emancipació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# emancipación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.man.θi.paˈθjon/, meridional \e.maŋ.θi.paˈθjoŋ\
       Americà: alt /e.man.si.p(a)ˈsjon/, baix \e.maŋ.si.paˈsjoŋ\, austral /e.man.si.paˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

emancipación f. ‎(plural emancipaciones)
* emancipació

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·man·ci·pa·ción (5)

### Vegeu també

* emancipación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# emancipations
## Anglès
### Nom

emancipations
* forma plural de emancipation
# emancipas
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmaŋ.kɪ.paːs/

### Verb

ēmancipās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ēmancipō
# emancipatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.maŋ.kɪˈpaː.tʊm/

### Verb

emancipātum
* supí acusatiu de ēmancipō
# emancipare
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.maŋ.kɪˈpaː.rɛ/

### Verb

ēmancipāre
* infinitiu del present actiu de ēmancipō
# emancipation
## Anglès

   * Pronúncia: /ɨˈmænsɨˌpeɪʃnˌ/

### Nom

emancipation ‎(normalment incomptable, plural emancipations)
* emancipació

### Vegeu també

* emancipation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# emancipavi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛ.maŋ.kɪˈpaː.wiː/

### Verb

emancipāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ēmancipō
# emancipo
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈmaŋ.kɪ.poː/
   * Etimologia: Derivat de ex- ‎(«separar») i mancipo ‎(«acte de transferir»).

### Verb

ēmancipō ‎(1a present$^?$), ēmancipās ‎(2a present), ēmancipāre ‎(infinitiu), emancipāvī ‎(perfet), emancipātum ‎(supí)
* Castigar un pare legalment excloent de l'herència al seu fill.
* emancipar
# emmalaltirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mə.ɫəɫ.tiˈɾɛm/ balear /əm.mə.ɫəɫ.tiˈɾəm/, /əm.mə.ɫəɫ.tiˈɾɛm/ Occidental: /em.ma.ɫaɫ.tiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emmalaltirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de emmalaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·ti·rem (5)
# emmalaltires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.ɫəɫˈti.ɾəs/, occidental /em.ma.ɫaɫˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

emmalaltires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emmalaltir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmalaltir.

#### Variants

* [2] emmalaltissis, emmalaltisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·ti·res (5)
* Anagrames: emmalaltir-se, mestallaríem

## Català antic
### Verb

emmalaltires
* segona persona singular (tu) del passat de emmalaltir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de emmalaltir

#### Variants

* [1] emmalaltist
* [2] emmalaltisses
# emmalaltint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mə.ɫəɫˈtin/ balear /əm.mə.ɫəɫˈtint/, /əm.mə.ɫəɫˈtin/ Occidental: nord-occidental /em.ma.ɫaɫˈtin/ valencià /em.ma.ɫaɫˈtint/, /em.ma.ɫaɫˈtin/
   * Rimes: -int

### Verb

emmalaltint
* Gerundi del verb emmalaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·tint (4)

## Català antic
### Verb

emmalaltint
* gerundi de emmalaltir
# emmalaltir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.mə.ɫəɫˈti/ Occidental: nord-occidental /em.ma.ɫaɫˈti/ valencià /em.ma.ɫaɫˈtiɾ/, /em.ma.ɫaɫˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: emmalaltí
   * Etimologia: Del prefix em- i malalt, segle XIV.

### Verb

emmalaltir intr., trans., pron. ‎(pronominal emmalaltir-se)
* Fer caure malalt.
* Caure malalt.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: emmalalteixo, emmalalteix, emmalaltim

#### Traduccions

* Anglès: sicken $^{(en)}$
* Castellà: enfermar $^{(es)}$
* Francès: rendre malade $^{(fr)}$
* Francès mitjà: emmaladir $^{(frm)}$
* Alemany: erkranken $^{(de)}$
* Anglès: fall ill $^{(en)}$, sicken $^{(en)}$
* Castellà: enfermar $^{(es)}$
* Francès: tomber malade $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: MALALTIA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·tir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Català antic
### Verb

emmalaltir
* forma alternativa de enmalaltir

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA
# emmalaltigueu
## Català
### Verb

emmalaltigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emmalaltir.

#### Variants

* emmalaltiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·ti·gueu (5)
# emmalaltira
## Català
### Verb

emmalaltira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmalaltir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmalaltir.

#### Variants

* [1] emmalaltís
* [2] emmalaltís

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·ti·ra (5)

## Català antic
### Verb

emmalaltira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de emmalaltir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de emmalaltir

#### Variants

* [1] emmalaltís
* [2] emmalaltís
# emmalaltiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.ɫəɫ.tiˈɾan/, occidental /em.ma.ɫaɫ.tiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

emmalaltiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de emmalaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·ti·ran (5)
* Anagrama: amillarament
# emmalaltiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.ɫəɫˈti.ɾən/, occidental /em.ma.ɫaɫˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

emmalaltiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emmalaltir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmalaltir.

#### Variants

* [2] emmalaltissin, emmalaltissen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·ti·ren (5)
* Anagrama: llamentaríem

## Català antic
### Verb

emmalaltiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de emmalaltir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de emmalaltir

#### Variants

* [2] emmalaltissen
# emmalaltim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.ɫəɫˈtim/, occidental /em.ma.ɫaɫˈtim/
   * Rimes: -im

### Verb

emmalaltim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emmalaltir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb emmalaltir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb emmalaltir.

#### Variants

* [2] emmalaltiguem
* [3] emmalaltiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·tim (4)

## Català antic
### Verb

emmalaltim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de emmalaltir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de emmalaltir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de emmalaltir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de emmalaltir

#### Variants

* [2] emmalaltírem
* [3] emmalaltam
* [4] emmalaltam
# emmalaltir-se
## Català
### Verb

emmalaltir-se
* Forma pronominal de emmalaltir.

### Miscel·lània

* Anagrames: emmalaltires, mestallaríem
# embotonassin
## Català
### Verb

embotonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonessin, embotonessen, embotonassen, embotonaren
# embotonassen
## Català
### Verb

embotonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonessin, embotonessen, embotonassin, embotonaren
# embotonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tu.nəˈɾe/ balear /əm.bo.to.nəˈɾe/, /əm.bu.tu.nəˈɾe/ Occidental: /em.bo.to.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

embotonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de embotonar.
# embotonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tu.nəˈɾi.əw/ balear /əm.bo.to.nəˈɾi.əw/, /əm.bu.tu.nəˈɾi.əw/ Occidental: /em.bo.to.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

embotonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de embotonar.
# embotonassis
## Català
### Verb

embotonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotonar.

#### Variants

* embotonessis, embotonesses, embotonasses, embotonares
# embotonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tu.nəˈɾi.əs/ balear /əm.bo.to.nəˈɾi.əs/, /əm.bu.tu.nəˈɾi.əs/ Occidental: /em.bo.to.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

embotonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de embotonar.
# embotonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tu.nəˈɾas/ balear /əm.bo.to.nəˈɾas/, /əm.bu.tu.nəˈɾas/ Occidental: /em.bo.to.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

embotonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de embotonar.