OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alerò
## Italià
### Verb

alerò
* primera persona singular (io) del futur de alare
# amerikanischeren
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃəʀən/

### Adjectiu

amerikanischeren
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischeres
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃəʀəs/

### Adjectiu

amerikanischeres
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischste
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃstə/

### Adjectiu

amerikanischste
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischerer
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃəʀɐ/

### Adjectiu

amerikanischerer
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischere
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃəʀə/

### Adjectiu

amerikanischere
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanisches
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃəs/

### Adjectiu

amerikanisches
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃstəm/

### Adjectiu

amerikanischstem
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischster
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃstɐ/

### Adjectiu

amerikanischster
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischerem
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃəʀəm/

### Adjectiu

amerikanischerem
* forma declinada de amerikanisch
# amerikanischsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ameʀiˈkaːnɪʃstn̩/

### Adjectiu

amerikanischsten
* forma superlativa de amerikanisch
# amiri
## Basc
### Nom

amiri
* datiu indefinit de ami
# amis
## Català

   * Pronúncia: /ˈa.mis/
   * Rimes: -amis

### Verb

amis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis (2)
* Anagrames: saïm, sami, samí, siam, Siam

## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈa.mis/

### Verb

amis
* passat de ami

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis (2)

## Francès

   * Pronúncia: /a.mi/
   * Homòfons: ami, amie, amies

### Nom

amis m. pl.
* forma plural de ami

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis (2)
# amirik
## Basc
### Nom

amirik
* partitiu indefinit de ami
# amist
## Català
### Verb

amist
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mist (2)
* Anagrames: amits, mastí, matis, matís, tamís

## Català antic
### Verb

amist
* segona persona singular (tu) del passat de amar
# amistades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.misˈta.ðəs/, occidental /a.misˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

amistades
* Participi femení plural del verb amistar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·ta·des (4)
* Anagrames: matisades, tamisades

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.misˈta.ðes\, meridional \a.mihˈta.ðeh\
       Americà: alt /a.misˈta.d(e)s/, baix \a.mihˈta.ðeh\, austral \a.mihˈta.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

amistades f. pl.
* forma plural de amistad
# amires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmi.ɾəs/, occidental /aˈmi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Nom

amires f. pl.
* Forma plural de amira.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·res (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeimrs)
* Anagrames: ameris, maires, Maries, mísera, raimes, raïmes, raïmés
# amistad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.misˈtað\, meridional \a.mihˈta(ð)\
       Americà: alt /a.m(i)sˈtad/, baix \a.mihˈtað\, austral /a.mihˈtad/
   * Rimes: -ad

### Nom

amistad f. ‎(plural amistades)
* amistat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mis·tad (3)
# alimenten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈmen.tən/, occidental /a.ɫiˈmen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

alimenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de alimentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb alimentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb alimentar.
# alimentessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈte.sən/, occidental /a.ɫi.menˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

alimentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimenteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.mənˈtɛw/ balear /ə.ɫi.mənˈtəw/, /ə.ɫi.mənˈtɛw/ Occidental: /a.ɫi.menˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alimenteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alimentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb alimentar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alimentar.
# alimentes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈmen.təs/, occidental /a.ɫiˈmen.tes/
   * Rimes: -entes

### Verb

alimentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de alimentar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentessi
## Català
### Verb

alimentessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈte.sis/, occidental /a.ɫi.menˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

alimentessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimenti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈmen.ti/, occidental /a.ɫiˈmen.ti/
   * Rimes: -enti

### Verb

alimenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alimentar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb alimentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb alimentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb alimentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·men·ti (4)
* Anagrama: eliminat

## Llatí

   * Pronúncia: /a.lɪˈmɛn.tiː/

### Nom

alimentī
* genitiu singular de alimentum
# alimentesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈte.səs/, occidental /a.ɫi.menˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

alimentesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.mənˈte.sin/, occidental /a.ɫi.menˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

alimentessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# alimentessa
## Català
### Verb

alimentessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb alimentar.
# amotín
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.muˈtin/, alguerès /a.muˈtin/
   * Rimes: -in

### Verb

amotín
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amotinar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] amotino, amotine, amotín o amotini.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·tín (3)
* Heterograma de 6 lletres (aimnot)
* Anagrames: atonim, imanto, matino
# amours
## Francès

   * Pronúncia: /aˈmuʁ/

### Nom

amours m. pl.
* forma plural de amour
# amour
## Francès

   * Pronúncia: /aˈmuʁ/

### Nom

amour m. ‎(plural amours)
* amor

### Vegeu també

* amour. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# amoxicilina
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.mok.si.θiˈli.na/
       Americà: alt /a.mok.s(i).siˈli.na/, baix /a.mok.si.siˈli.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: De l'anglès amoxycillin.

### Nom

amoxicilina f. ‎(plural amoxicilinas)
* amoxicil·lina

#### Hiperònims

* antibiótico, betalactámico

#### Relacionats

* penicilina

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·xi·ci·li·na (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre amoxicilina
# amoxtli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

amoxtli
* llibre
# amoïna
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.muˈi.nə/, occidental /a.moˈi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

amoïna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amoïnar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amoïnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ï·na (4)
* Anagrama: amaino
# amoxicilinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.mok.si.θiˈli.nas/, meridional /a.mok.si.θiˈli.nah/
       Americà: alt /a.mok.s(i).siˈli.nas/, baix /a.mok.si.siˈli.nah/, austral /a.mok.si.siˈli.nas/
   * Rimes: -inas

### Nom

amoxicilinas f. pl.
* forma plural de amoxicilina

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·xi·ci·li·nas (6)
# amoín
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.moˈin/, /ə.muˈin/ alguerès /a.muˈin/
   * Rimes: -in

### Verb

amoín
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amoïnar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] amoïno, amoïne, amoín o amoïni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que jo] amoín, forma antiga per [que jo] amoïni o amoïne.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb amoïnar.
    [Que ell/ella/vostè] amoín, forma antiga per [que ell/ella/vostè] amoïni o amoïne.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ín (3)
* Anagrames: amino, animo, manoi, nomia
# amunt
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈmun/ balear /əˈmunt/, /əˈmun/ Occidental: nord-occidental /aˈmun/ valencià /aˈmunt/, /aˈmun/
   * Rimes: -unt
   * Etimologia: De a i munt, «en direcció al munt»., segle XIII.

### Adverbi

amunt
* En direcció de baix a un lloc més alt.
* (posposat a un substantiu) Pujant pel lloc o l’objecte.

#### Variants

* amont (arcaic)

#### Antònims

* avall

#### Traduccions

* Anglès: up $^{(en)}$
* Castellà: arriba $^{(es)}$
* Francès: en haut $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: AMUNT $^{(csc)}$

### Interjecció

amunt
* Encoratjament a pujar, a prosseguir.

#### Traduccions

* Anglès: come on $^{(en)}$
* Castellà: arriba $^{(es)}$
* Francès: allez $^{(fr)}$
* Italià: evviva $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·munt (2)
* Anagrames: munta, muntà, untam

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# amuntany
## Català
### Verb

amuntany
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de amuntanyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mun·tany (3)
* Anagrames: muntanya, muntanyà
# amansiran
## Català
### Verb

amansiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amansir.
# amansires
## Català
### Verb

amansires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de amansir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·res (4)
* Anagrames: amansir-se, amaressin, amerassin, arenàssim, arniàssem, marinessa, massarien
# amansiren
## Català
### Verb

amansiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de amansir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
# amansin
## Català
### Verb

amansin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb amansar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb amansar.
# amansir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mənˈsi/ Occidental: nord-occidental /a.manˈsi/ valencià /a.manˈsiɾ/, /a.manˈsi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: amansí
   * Etimologia: Del prefix a- i mans, segle XIX.

### Verb

amansir trans., pron. ‎(pronominal amansir-se)
* Fer mans, domesticar, algun animal.
* Calmar, disminuir la còlera d'algú, suavitzar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amanseixo, amanseix, amansim

#### Sinònims

* amansar
* emmanseir

#### Derivats

* amansiment

#### Traduccions

* Alemany: zähmen $^{(de)}$
* Castellà: amansar $^{(es)}$
* Francès: apprivoiser $^{(fr)}$
* Italià: addimesticare $^{(it)}$, mansuefare $^{(it)}$, ammansare $^{(it)}$
* Llatí: mansuefacere $^{(la)}$, mansuetum $^{(la)}$ reddere
* Romanès: îmblînzi $^{(ro)}$
* Alemany: beruhigen $^{(de)}$
* Castellà: amansar $^{(es)}$
* Francès: adoucir $^{(fr)}$, apaixer $^{(fr)}$, calmer $^{(fr)}$, mitiger $^{(fr)}$
* Italià: addolcire $^{(it)}$, acquetare $^{(it)}$, placare $^{(it)}$
* Llatí: mitigare $^{(la)}$, placare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·sir (3)
* Anagrames: marians, marinàs, minaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# amansir-se
## Català
### Verb

amansir-se
* Forma pronominal de amansir.

### Miscel·lània

* Anagrames: amansires, amaressin, amerassin, arenàssim, arniàssem, marinessa, massarien
# amansirem
## Català
### Verb

amansirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·rem (4)
* Anagrama: emmanisar
# amansira
## Català
### Verb

amansira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amansir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·man·si·ra (4)
* Anagrames: amaniràs, amarinàs, animaràs
# amarraria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.rəˈɾi.ə/, occidental /a.ma.raˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amarraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de amarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·ri·a (5)
* Anagrames: arraïmara, arraïmarà
# amarrarik
## Basc
### Nom

amarrarik
* partitiu indefinit de amarra
# amarraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.rəˈɾas/, occidental /a.ma.raˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

amarraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de amarrar.
# amarraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.rəˈɾi.əs/, occidental /a.ma.raˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

amarraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·ri·es (5)
* Anagrames: arraïmar-se, arraïmares, arrasaríem
# amarrarives
## Català
### Verb

amarrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de amarrar.
# amarrariva
## Català
### Verb

amarrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de amarrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de amarrar.
# amarrariven
## Català
### Verb

amarrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amarrar.
# amarrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.rəˈɾa/, occidental /a.ma.raˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

amarrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de amarrar.
# amarrari
## Basc
### Nom

amarrari
* datiu indefinit de amarra
* datiu definit singular de amarra
# amarrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mə.rəˈɾi.ən/, occidental /a.ma.raˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

amarrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de amarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mar·ra·ri·en (5)
* Anagrames: arraïmaren, arranaríem
# aliàvom
## Català
### Verb

aliàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·à·vom (4)
* Anagrama: miolava
# aliè
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈɛ/, occidental /a.ɫiˈe/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Del llatí alienus ‎(«d'un altre»), segle XIV.

### Adjectiu

aliè m. ‎(femení aliena, plural masculí aliens, plural femení alienes)
* Que no està relacionat amb una persona o un tema del qual s'està tractant.

#### Traduccions

* Alemany: fremd $^{(de)}$
* Anglès: someone else $^{(en)}$'s
* Castellà: ajeno $^{(es)}$
* Esperanto: fremda $^{(eo)}$
* Francès: d'autrui $^{(fr)}$
* Occità: alièn $^{(oc)}$
* Portuguès: alheio $^{(pt)}$
* Romanès: străin $^{(ro)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·è (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aliéner
## Francès

   * Pronúncia: /a.ljeˈne/
   * Etimologia: Del llatí alienare

### Verb

aliéner
* alienar
# aliés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈes/, occidental /a.ɫiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

aliés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·és (3)
* Anagrama: asile
# aliésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈe.səw/, occidental /a.ɫiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aliésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.
# alián
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈljan/, meridional \aˈljaŋ\
       Americà: alt /aˈljan/, baix \aˈljaŋ\, austral /aˈljan/
   * Rimes: -an

### Nom

alián m. ‎(plural alianes)
* gatvaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lián (2)

### Vegeu també

* alián. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# alièn
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈɛn/, occidental /a.ɫiˈen/
   * Rimes: -ɛn

### Verb

alièn
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alienar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] alieno, aliene, alièn o alieni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·èn (3)
* Anagrames: aleni, alení, elina, linea, lineà
# aliénation
## Francès

   * Pronúncia: /a.lje.naˈsjɔ̃/

### Nom

aliénation f. ‎(plural aliénations)
* alienació

### Vegeu també

* aliénation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# aliénations
## Francès

   * Pronúncia: /a.lje.naˈsjɔ̃/

### Nom

aliénations f. pl.
* forma plural de aliénation
# aliéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫiˈe.səm/, occidental /a.ɫiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aliéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aliar.
# amidaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.mi.ɾaˈɾi.vu/

### Verb

amidaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amidar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] amidaríeu.
# amidasses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða.səs/, occidental /a.miˈða.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

amidasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Tu] amidessis, amidesses, amidasses, amidassis o amidares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·das·ses (4)
* Anagrama: adesàssim
# amidaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ðəˈɾi.əw/, occidental /a.mi.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

amidaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·rí·eu (5)
* Anagrama: admiràieu
# amidassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

amidassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Ells/elles/vostès] amidessin, amidessen, amidassen, amidassin o amidaren.
# amidassen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða.sən/, occidental /a.miˈða.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

amidassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Ells/elles/vostès] amidessin, amidessen, amidassen, amidassin o amidaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·das·sen (4)
* Anagrames: amansides, desanimàs
# amidassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈða.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

amidassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb amidar.
    [Tu] amidessis, amidesses, amidasses, amidassis o amidares.
# amidaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.mi.ðəˈɾə/, occidental /a.mi.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amidaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·ré (4)
* Anagrames: adiarem, adiàrem, aidarem, aidàrem, madeira, mediara, mediarà
# amidaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.mi.ðəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.mi.ðaˈɾi.ɛm/, valencià /a.mi.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

amidaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de amidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·da·rí·em (5)
* Anagrames: admiràiem, meridiana
# anarkiengatik
## Basc
### Nom

anarkiengatik
* causal definit plural de anarkia
# anarkietan
## Basc
### Nom

anarkietan
* inessiu definit plural de anarkia
# anarkiek
## Basc
### Nom

anarkiek
* ergatiu definit plural de anarkia
# anarkien
## Basc
### Nom

anarkien
* genitiu definit plural de anarkia
# anarkientzat
## Basc
### Nom

anarkientzat
* benefactiu definit plural de anarkia
# anarkietaraino
## Basc
### Nom

anarkietaraino
* terminatiu definit plural de anarkia
# anarkietara
## Basc
### Nom

anarkietara
* al·latiu definit plural de anarkia
# anarkietarantz
## Basc
### Nom

anarkietarantz
* al·latiu direccional definit plural de anarkia
# anarkiekin
## Basc
### Nom

anarkiekin
* comitatiu definit plural de anarkia
# anarkietako
## Basc
### Nom

anarkietako
* genitiu locatiu definit plural de anarkia
# angliĉo
## Esperanto

   * Pronúncia: /anˈɡli.t͡ʃo/
   * Àudio: França
   * Etimologia: De anglo i l'infix -iĉ-.

### Nom

angliĉo ‎(acusatiu angliĉon, plural angliĉoj, plural acusatiu angliĉojn)
* anglès (home)

#### Variants

* anglicho (sistema h), anglicxo (sistema x)

#### Relacionats

* anglo, anglino

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre anglo
# angliĉoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /anˈɡli.t͡ʃoj/

### Nom

angliĉoj
* forma plural de angliĉo
# anglo
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈan.ɡlo/

### Nom

anglo ‎(acusatiu anglon, plural angloj, plural acusatiu anglojn)
* anglès

#### Derivats

* angliĉo
* anglino
# anglo-
## Català

   * Etimologia: Del llatí anglus.

### Prefix

anglo-
* Forma prefixada que denota relació amb Anglaterra o amb l'idioma anglès.
    anglo- + -fon → anglòfon

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# angliĉojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /anˈɡli.t͡ʃojn/

### Nom

angliĉojn
* acusatiu plural de angliĉo
# anglo-americani
## Italià

   * Pronúncia: /aŋ.ɡlo-a.me.riˈkaː.ni/

### Adjectiu

anglo-americani m. pl.
* forma plural de anglo-americano
# angliĉon
## Esperanto

   * Pronúncia: /anˈɡli.t͡ʃon/

### Nom

angliĉon
* acusatiu de angliĉo
# anglo-americane
## Italià

   * Pronúncia: /aŋ.ɡlo-a.me.riˈkaː.ne/

### Adjectiu

anglo-americane f. pl.
* forma plural de anglo-americana
# anioł
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈa.ɲɔw/
   * Etimologia: Del polonès antic angioł, de angieł, del llatí angelus, del grec antic ἄγγελος ‎(ángelos, «missatger»), segle XVI.

### Nom

anioł m. anim., m. pers. ‎(femení anielica)
* àngel

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | anioł | anioły / aniołowie / anieli |
| Genitiu | anioła | aniołów |
| Datiu | aniołowi | aniołom |
| Acusatiu | anioła | anioły / aniołów |
| Instrumental | aniołem | aniołami |
| Locatiu | aniele | aniołach |
| Vocatiu | aniele | anioły / aniołowie / anieli |

#### Notes

Tot i que ambdues formes són correctes, les formes masculines personals (aniołowie i aniołów) són més emprades en contextos literaris, mentres que normalment s'utilitzen les formes masculines animades (anioły). La forma anieli es considera arcaica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nioł (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre anioł
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre anioł
# aniquil
## Català
### Verb

aniquil
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aniquilar.
# anionului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

anionului
* genitiu i datiu definit singular de anion