OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adverbialitzeu
## Català
### Verb

adverbialitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adverbialitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adverbialitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzà
## Català
### Verb

adverbialitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adverbialitzar.
# adverbialitzàreu
## Català
### Verb

adverbialitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adverbialitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzin
## Català
### Verb

adverbialitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adverbialitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzo
## Català
### Verb

adverbialitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adverbialitzar.
# adverbialitzi
## Català
### Verb

adverbialitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adverbialitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adverbialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adverbialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzis
## Català
### Verb

adverbialitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adverbialitzàrem
## Català
### Verb

adverbialitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adverbialitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adverbialitzar.
# adulated
## Anglès
### Verb

adulated
* passat i participi de adulate
# adulating
## Anglès
### Verb

adulating
* gerundi de adulate
# adulation
## Anglès
### Nom

adulation ‎(plural adulations)
* adulació

## Francès

   * Pronúncia: /a.dy.laˈsjɔ̃/

### Nom

adulation f. ‎(plural adulations)
* adulació
# adulations
## Anglès
### Nom

adulations
* forma plural de adulation

## Francès

   * Pronúncia: /a.dy.laˈsjɔ̃/

### Nom

adulations f. pl.
* forma plural de adulation
# adulava
## Català
### Verb

adulava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adular.
# adulates
## Anglès
### Verb

adulates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de adulate
# adulatoriamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.du.laˌtɔ.rjaˈmen.te/
   * Etimologia: De adulatorio i el sufix -mente.

### Adverbi

adulatoriamente
* adulatòriament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·to·ria·mén·te (7)
# adulatòriament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðu.ɫəˌtɔ.ɾi.əˈmen/ balear /ə.ðu.ɫəˌtɔ.ɾi.əˈment/, /ə.ðu.ɫəˌtɔ.ɾi.əˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ðu.ɫaˌtɔ.ɾi.aˈmen/ valencià /a.ðu.ɫaˌtɔ.ɾi.aˈment/, /a.ðu.ɫaˌtɔ.ɾi.aˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De adulatori i el sufix -ment.

### Adverbi

adulatòriament
* D'una manera adulatòria.

#### Traduccions

* Italià: adulatoriamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·du·la·tò·ri·a·ment (7)
* Anagrama: laudatòriament

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adulau
## Català
### Verb

adulau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adular.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adular.
# afermàs
## Català
### Verb

afermàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·màs (3)
* Anagrama: femaràs
# afermàssem
## Català
### Verb

afermàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
# afermàveu
## Català
### Verb

afermàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afermar.
# afermàrem
## Català
### Verb

afermàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afermar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
# afermàssiu
## Català
### Verb

afermàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·màs·siu (4)
* Anagrama: afirmàsseu
# afermàreu
## Català
### Verb

afermàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afermar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
# afermàsseu
## Català
### Verb

afermàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
# afermàssim
## Català
### Verb

afermàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·màs·sim (4)
* Anagrama: afirmàssem
# afermés
## Català
### Verb

afermés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afermar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·més (3)
* Anagrames: femares, fermesa
# advinguéssim
## Català
### Verb

advinguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb advenir.
# advinguí
## Català
### Verb

advinguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de advenir.
# advisory council
## Anglès
### Nom

advisory council
* departament d'orientació

### Vegeu també

* advisory council. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# advisable
## Anglès

   * Etimologia: De advise i el sufix -able.

### Adjectiu

advisable ‎(comparatiu more advisable, superlatiu most advisable)
* aconsellable
# advised
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

advised
* passat i participi de advise
# advising
## Anglès
### Verb

advising
* gerundi de advise
# advinguéssiu
## Català
### Verb

advinguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb advenir.
# advinguésseu
## Català
### Verb

advinguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb advenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·vin·gués·seu (4)
* Anagrama: advenguéssiu
# advise
## Anglès

   * Pronúncia: /ædˈvaɪz/ audio (US)

### Verb

advise ‎(3a persona singular present advises, gerundi advising, passat i participi advised)
* aconsellar
* avisar
# advises
## Anglès
### Verb

advises
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de advise
# agarbíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbi.siw/, occidental /a.ɣaɾˈbi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

agarbíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bís·siu (4)
* Anagrama: abrigàssiu
# agarekin
## Basc
### Nom

agarekin
* comitatiu indefinit de aga
* comitatiu definit singular de aga
# agarenganako
## Basc
### Nom

agarenganako
* genitiu locatiu indefinit de aga
* genitiu locatiu definit singular de aga
# agarbíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbi.səm/, occidental /a.ɣaɾˈbi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

agarbíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bís·sem (4)
* Anagrames: abrigàssem, agarbéssim, embagassir
# agarbísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbi.səw/, occidental /a.ɣaɾˈbi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

agarbísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bís·seu (4)
* Anagrames: abrigàsseu, abriguessa, agarbéssiu
# agarbíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣərˈbi.sim/, occidental /a.ɣaɾˈbi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

agarbíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarbir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·bís·sim (4)
* Anagrama: abrigàssim
# agarengan
## Basc
### Nom

agarengan
* inessiu indefinit de aga
* inessiu definit singular de aga
# agaren
## Basc
### Nom

agaren
* genitiu definit singular de aga
* genitiu indefinit de aga
# agarengana
## Basc
### Nom

agarengana
* al·latiu definit singular de aga
* al·latiu indefinit de aga
# agarenganaino
## Basc
### Nom

agarenganaino
* terminatiu definit singular de aga
* terminatiu indefinit de aga
# afegiràs
## Català
### Verb

afegiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afegir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fe·gi·ràs (4)
* Anagrama: safareig
# afegirien
## Català
### Verb

afegirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afegir.

### Miscel·lània

* Anagrama: efigiaren
# afegiries
## Català
### Verb

afegiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afegir.

### Miscel·lània

* Anagrama: efigiares
# afegiré
## Català
### Verb

afegiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afegir.
# afegiríeu
## Català
### Verb

afegiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afegir.

### Miscel·lània

* Anagrames: efigiareu, efigiàreu
# afegisc
## Català
### Verb

afegisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afegir.
# afegisca
## Català
### Verb

afegisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afegir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afegir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afegir.
# afegirà
## Català
### Verb

afegirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afegir.
# afegisquem
## Català
### Verb

afegisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb afegir.
# aerificaves
## Català
### Verb

aerificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aerificar.
# aerifico
## Català
### Verb

aerifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aerificar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ri·fi·co (5)
* Anagrama: oficiaré
# aerificàssem
## Català
### Verb

aerificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificà
## Català
### Verb

aerificà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aerificar.
# aerificàsseu
## Català
### Verb

aerificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificàssiu
## Català
### Verb

aerificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificàreu
## Català
### Verb

aerificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aerificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificàrem
## Català
### Verb

aerificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aerificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificàs
## Català
### Verb

aerificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# aerificàssim
## Català
### Verb

aerificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aerificar.
# afecțiunilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

afecțiunilor
* genitiu i datiu definit plural de afecțiune
# afegeix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈʒɛʃ/ balear /ə.fəˈʒəʃ/, /ə.fəˈʒɛʃ/ Occidental: nord-occidental /a.feˈʒejʃ/, valencià /a.feˈd͡ʒejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

afegeix
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afegir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afegir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afegir.
# afegeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈʒɛ.ʃən/ balear /ə.fəˈʒə.ʃən/, /ə.fəˈʒɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.feˈʒej.ʃen/ valencià /a.feˈd͡ʒej.ʃen/, /a.feˈd͡ʒe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

afegeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afegir.

#### Variants

* afegixen
# afectărilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

afectărilor
* genitiu i datiu definit plural de afectare
# afecțiunea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

afecțiunea
* nominatiu i acusatiu definit singular de afecțiune
# afecțiunii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

afecțiunii
* genitiu i datiu definit singular de afecțiune
# afecțiunile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

afecțiunile
* nominatiu i acusatiu definit plural de afecțiune
# afecțiune
## Romanès
### Nom

afecțiune f. ‎(plural afecțiuni)
* afecte
* afecció

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | afecțiune | afecțiunea | (niște) | afecțiuni | afecțiunile |
| Genitiu-datiu | (unei) | afecțiuni | afecțiunii | (unor) | afecțiuni | afecțiunilor |
| Vocatiu | | afecțiune | afecțiune | | afecțiuni | afecțiuni |
# afecțiuni
## Romanès
### Nom

afecțiuni
* forma plural de afecțiune
* genitiu i datiu indefinit singular de afecțiune
* vocatiu plural de afecțiune
# afectările
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

afectările
* nominatiu i acusatiu definit plural de afectare
# afetgeguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣis/ balear /ə.fəˈd͡ʒə.ɣis/, /ə.fəˈd͡ʒɛ.ɣis/ Occidental: /a.feˈd͡ʒe.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

afetgeguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afetgegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fastiguege
# afetgeguéssim
## Català
### Verb

afetgeguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegàieu
## Català
### Verb

afetgegàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de afetgegar.
# afetgeguí
## Català
### Verb

afetgeguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de afetgegar.
# afetgegà
## Català
### Verb

afetgegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de afetgegar.
# afetgeguéssem
## Català
### Verb

afetgeguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgeguésseu
## Català
### Verb

afetgeguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegués
## Català
### Verb

afetgegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgeguéssiu
## Català
### Verb

afetgeguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# agek
## Basc
### Nom

agek
* ergatiu definit plural de aga
# agekin
## Basc
### Nom

agekin
* comitatiu definit plural de aga
# agemolesc
## Català
### Verb

agemolesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agemolir-se.
# aforaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəˈɾe/ balear /ə.fo.ɾəˈɾe/, /ə.fu.ɾəˈɾe/ Occidental: /a.fo.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aforaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aforar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.fo.ɾaˈɾe/
       Americà: alt /a.f(o).ɾaˈɾe/, baix /a.fo.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aforaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aforar
# aforaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾa.ɾən/ balear /ə.foˈɾa.ɾən/, /ə.fuˈɾa.ɾən/ Occidental: /a.foˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aforaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aforar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·ra·ren (4)
* Anagrames: ofrenara, ofrenarà
# aforares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fuˈɾa.ɾəs/ balear /ə.foˈɾa.ɾəs/, /ə.fuˈɾa.ɾəs/ Occidental: /a.foˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aforares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aforar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aforar.
# aforaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəˈɾas/ balear /ə.fo.ɾəˈɾas/, /ə.fu.ɾəˈɾas/ Occidental: /a.fo.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aforaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aforar.
# aforarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəˈɾi.ən/ balear /ə.fo.ɾəˈɾi.ən/, /ə.fu.ɾəˈɾi.ən/ Occidental: /a.fo.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aforarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fo·ra·ri·en (5)
* Anagrama: ofrenaria
# aforaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəˈɾi.əs/ balear /ə.fo.ɾəˈɾi.əs/, /ə.fu.ɾəˈɾi.əs/ Occidental: /a.fo.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aforaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aforar.
# aforarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəˈɾa/ balear /ə.fo.ɾəˈɾa/, /ə.fu.ɾəˈɾa/ Occidental: /a.fo.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aforarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aforar.
# aforareu
## Català
### Verb

aforareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aforar.
# aforaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fu.ɾəˈɾi.ə/ balear /ə.fo.ɾəˈɾi.ə/, /ə.fu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /a.fo.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aforaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aforar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aforar.
# afaitaríeu
## Català
### Verb

afaitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afaitar.
# afaitaries
## Català
### Verb

afaitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afaitar.
# afaitarà
## Català
### Verb

afaitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afaitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fai·ta·rà (4)
* Anagrama: afartaia
# afaitarien
## Català
### Verb

afaitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afaitar.
# afaitassen
## Català
### Verb

afaitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitasses
## Català
### Verb

afaitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaitar.
# afaitaré
## Català
### Verb

afaitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afaitar.
# afaitaràs
## Català
### Verb

afaitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afaitar.
# aferrissin
## Català
### Verb

aferrissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sin (4)
* Anagrama: frissarien
# aferrissesses
## Català
### Verb

aferrissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
# aferrisseu
## Català
### Verb

aferrisseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aferrissar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·seu (4)
* Anagrama: aferréssiu
# aferrissi
## Català
### Verb

aferrissi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrissar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·si (4)
* Anagrama: frisaries
# aferrissen
## Català
### Verb

aferrissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aferrissar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sen (4)
* Anagrama: aferressin
# aferrissis
## Català
### Verb

aferrissis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·sis (4)
* Anagrama: frissaries
# aferrissessis
## Català
### Verb

aferrissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
# aferrisses
## Català
### Verb

aferrisses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aferrissar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aferrissar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ris·ses (4)
* Anagrama: aferressis
# aferrissessen
## Català
### Verb

aferrissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
# aferrissessin
## Català
### Verb

aferrissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrissar-se.
# agonitzeguéssom
## Català
### Verb

agonitzeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzeguéssou
## Català
### Verb

agonitzeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈni.d͡zən/ balear /ə.ɣoˈni.d͡zən/, /ə.ɣuˈni.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣoˈni.d͡zen/, valencià /a.ɣoˈni.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

agonitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agonitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agonitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agonitzar.
# agonitzegueu
## Català
### Verb

agonitzegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈni.d͡zəs/ balear /ə.ɣoˈni.d͡zəs/, /ə.ɣuˈni.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣoˈni.d͡zes/, valencià /a.ɣoˈni.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

agonitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de agonitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzeguessen
## Català
### Verb

agonitzeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.
# agonitzegués
## Català
### Verb

agonitzegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agonitzar.