OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adminiculava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.mi.ni.kuˈɫa.βə/, balear /əd.mi.ni.kuˈɫa.və/ Occidental: nord-occidental /ad.mi.ni.kuˈɫa.βa/ valencià /ad.mi.ni.kuˈɫa.va/, /ad.mi.ni.kuˈɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

adminiculava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adminicular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adminicular.
# adminiculassis
## Català
### Verb

adminiculassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminiculassen
## Català
### Verb

adminiculassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminiculasses
## Català
### Verb

adminiculasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adminicular.
# adminiculau
## Català
### Verb

adminiculau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adminicular.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adminicular.
# adminiculaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.mi.ni.kuˈɫa.βən/, balear /əd.mi.ni.kuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /ad.mi.ni.kuˈɫa.βen/ valencià /ad.mi.ni.kuˈɫa.ven/, /ad.mi.ni.kuˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

adminiculaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adminicular.
# adminiculaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.mi.ni.kuˈɫa.βəs/, balear /əd.mi.ni.kuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ad.mi.ni.kuˈɫa.βes/ valencià /ad.mi.ni.kuˈɫa.ves/, /ad.mi.ni.kuˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

adminiculaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adminicular.
# abuteris
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈbuː.tɛ.rɪs/

### Verb

abūteris
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de abūtor
# abutilon d'Avicenne
## Francès
### Nom

abutilon d'Avicenne m. ‎(plural abutilons d'Avicenne)
* (botànica) (Abutilon theophrasti Medik.) Campaneta

#### Sinònims

* abutilon de Théophraste

### Vegeu també

* ↑ Fried, Guillaume. Guide des plantes invasives, 2012 (en francès). París: Belin, pp. 228-229. ISBN 978-2-7011-5793-1.
# abuséssem
## Català
### Verb

abuséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusí
## Català
### Verb

abusí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abusar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·sí (3)
* Anagrama: bisau
# abusésseu
## Català
### Verb

abusésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abuséssiu
## Català
### Verb

abuséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βuˈson\, meridional \a.βuˈsoŋ\
       Americà: alt /a.b(u)ˈson/, baix \a.βuˈsoŋ\, austral \a.βuˈson\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De abuso i el sufix -ón.

### Adjectiu

abusón m. ‎(femení abusona, plural masculí abusones, plural femení abusonas)
* abusiu, abusador

### Nom

abusón m. ‎(plural abusones, femení abusona)
* abusador, garsa, mossega

#### Sinònims

* abusador, abusivo

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bu·són (3)
* Heterograma de 6 lletres (abnosu)
# abuséssim
## Català
### Verb

abuséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abuti
## Llatí

   * Pronúncia: /aˈbuː.tiː/

### Verb

abūtī
* infinitiu del present actiu de abūtor
# abutilon de Théophraste
## Francès
### Nom

abutilon de Théophraste m. ‎(plural abutilons de Théophraste)
* (botànica) (Abutilon theophrasti Medik.) Campaneta

#### Sinònims

* abutilon d'Avicenne

### Vegeu també

* ↑ Fried, Guillaume. Guide des plantes invasives, 2012 (en francès). París: Belin, pp. 228-229. ISBN 978-2-7011-5793-1.
# adberbioko
## Basc
### Nom

adberbioko
* genitiu locatiu definit singular de adberbio
# adberbiora
## Basc
### Nom

adberbiora
* al·latiu definit singular de adberbio
# adberbioraino
## Basc
### Nom

adberbioraino
* terminatiu definit singular de adberbio
# adberbiorekin
## Basc
### Nom

adberbiorekin
* comitatiu indefinit de adberbio
# adberbiorentzat
## Basc
### Nom

adberbiorentzat
* benefactiu indefinit de adberbio
# adberbiorantz
## Basc
### Nom

adberbiorantz
* al·latiu direccional definit singular de adberbio
# adberbiorengatik
## Basc
### Nom

adberbiorengatik
* causal indefinit de adberbio
# adberbioez
## Basc
### Nom

adberbioez
* instrumental definit plural de adberbio
# adberbiok
## Basc
### Nom

adberbiok
* ergatiu indefinit de adberbio
# adberbioren
## Basc
### Nom

adberbioren
* genitiu indefinit de adberbio
# acoquinara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ko.kiˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

acoquinara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoquinar.
    [Jo] acoquinés, acoquinàs o acoquinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoquinar.
    [Ell/ella/vostè] acoquinés, acoquinàs o acoquinara.
# acopí
## Català
### Verb

acopí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acopar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·pí (3)
* Anagrames: copia, copià, còpia
# acoquinam
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.ko.kiˈnam/, /ə.ku.kiˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

acoquinam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acoquinar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] acoquinem o acoquinam.
# acoquinaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.ki.nəˈɾan/, occidental /a.ko.ki.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

acoquinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acoquinar.
# acoquinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.kiˈna/ balear /ə.ko.kiˈna/, /ə.ku.kiˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ko.kiˈna/ valencià /a.ko.kiˈnaɾ/, /a.ko.kiˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acoquinà
   * Etimologia: Del castellà acoquinar, del francès acoquiner, equivalent al prefix a- i coquí ‎(«covard»), segle XIX.

### Verb

acoquinar trans., pron. ‎(pronominal acoquinar-se)
* (col·loquial) acovardir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acoquino, acoquina, acoquinem

#### Traduccions

* Anglès: scare $^{(en)}$
* Castellà: acoquinar $^{(es)}$
* Francès: intimider $^{(fr)}$
* Italià: sbigottire $^{(it)}$
* Llatí: perterrere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·qui·nar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ko.kiˈnaɾ/
       Americà: alt /a.k(o).kiˈnaɾ/, baix /a.ko.kiˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del francès acoquiner.

### Verb

acoquinar trans. ‎(present acoquino, passat acoquiné, futur acoquinaré)
* acoquinar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·qui·nar (4)
# acoquina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈki.nə/, occidental /a.koˈki.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

acoquina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acoquinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acoquinar.
# acoquinar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.kiˈnar.sə/ balear /ə.ko.ki.nəɾˈsə/, /ə.ku.ki.nəɾˈsə/ Occidental: /a.ko.kiˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acoquinar-se
* Forma pronominal de acoquinar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acoquino, s'acoquina, ens acoquinem

### Miscel·lània

* Anagrama: acoquinares
# aculturaríeu
## Català
### Verb

aculturaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aculturar.
# aculturarà
## Català
### Verb

aculturarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aculturar.
# aculturaré
## Català
### Verb

aculturaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aculturar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kul.tu.ɾaˈɾe/
       Americà: alt /a.kul.t(u).ɾaˈɾe/, baix /a.kul.tu.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aculturaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aculturar
# aculturassen
## Català
### Verb

aculturassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturassin
## Català
### Verb

aculturassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturaràs
## Català
### Verb

aculturaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aculturar.
# aculturaríem
## Català
### Verb

aculturaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de aculturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cul·tu·ra·rí·em (6)
* Anagrames: matriculareu, matriculàreu
# aculturasses
## Català
### Verb

aculturasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# aculturassis
## Català
### Verb

aculturassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aculturar.
# administrava
## Català
### Verb

administrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administraven
## Català
### Verb

administraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administravi
## Català
### Verb

administravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əd.miˈnis.tɾə/, occidental /ad.miˈnis.tɾe/
   * Rimes: -istɾe

### Verb

administre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de administrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb administrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb administrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb administrar.

## Esperanto

   * Pronúncia: /ad.miˈni.stre/

### Adverbi

administre
* administrativament
# administreguem
## Català
### Verb

administreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb administrar.
# administrau
## Català
### Verb

administrau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de administrar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb administrar.
# administravo
## Català
### Verb

administravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# administratîv
## Kurd

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

administratîv
* administratiu
# administraves
## Català
### Verb

administraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de administrar.
# accentuaríveu
## Català
### Verb

accentuaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de accentuar.
# accentuassin
## Català
### Verb

accentuassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuarà
## Català
### Verb

accentuarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de accentuar.
# accentuaríeu
## Català
### Verb

accentuaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de accentuar.
# accentuassen
## Català
### Verb

accentuassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuasses
## Català
### Verb

accentuasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accentuar.
# accentuaràs
## Català
### Verb

accentuaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de accentuar.
# accentuaré
## Català
### Verb

accentuaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de accentuar.
# adoleszentziatzat
## Basc
### Nom

adoleszentziatzat
* prolatiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziaz
## Basc
### Nom

adoleszentziaz
* instrumental indefinit de adoleszentzia
* instrumental definit singular de adoleszentzia
# adoleszentziatan
## Basc
### Nom

adoleszentziatan
* inessiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziataraino
## Basc
### Nom

adoleszentziataraino
* terminatiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziatako
## Basc
### Nom

adoleszentziatako
* genitiu locatiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziarik
## Basc
### Nom

adoleszentziarik
* partitiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziatara
## Basc
### Nom

adoleszentziatara
* al·latiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziatarantz
## Basc
### Nom

adoleszentziatarantz
* al·latiu direccional indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziatatik
## Basc
### Nom

adoleszentziatatik
* ablatiu indefinit de adoleszentzia
# adoleszentziatik
## Basc
### Nom

adoleszentziatik
* ablatiu definit singular de adoleszentzia
# adductum
## Llatí

   * Pronúncia: /adˈdʊk.tʊm/

### Verb

adductum
* supí acusatiu de addūcō
# adduesc
## Català
### Verb

adduesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adduir.
# adosseguessen
## Català
### Verb

adosseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adosseguéssom
## Català
### Verb

adosseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossavo
## Català
### Verb

adossavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
# adosse
## Català
### Verb

adosse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adossar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adossar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adossar.

### Miscel·lània

* Anagrama: Odessa
# adosseguessa
## Català
### Verb

adosseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adosseguem
## Català
### Verb

adosseguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adossar.
# adosseguesses
## Català
### Verb

adosseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossegués
## Català
### Verb

adossegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adossar.
# adossavi
## Català
### Verb

adossavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adossar.
# adossegueu
## Català
### Verb

adossegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adossar.
# acidificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.ɾəm/, occidental /a.si.ði.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

acidificàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acidificar.
    [Nosaltres] acidificàrem o vam/vàrem acidificar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    Forma valenciana: [nosaltres] acidifiquéssim, acidifiquéssem, acidificàssem, acidificàssim o acidificàrem.
# acidificàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

acidificàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Vosaltres/vós] acidifiquéssiu, acidifiquésseu, acidificàsseu, acidificàssiu o acidificàreu.
# acidificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.si.ði.fiˈka.βəw/, /ə.si.ði.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.si.ði.fiˈka.βɛw/, /a.si.ði.fiˈka.ɛw/ valencià /a.si.ði.fiˈka.vew/, /a.si.ði.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

acidificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acidificar.
# acidificàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈkas/, occidental /a.si.ði.fiˈkas/
   * Rimes: -as

### Verb

acidificàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Jo] acidifiqués, acidificàs o acidificara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Ell/ella/vostè] acidifiqués, acidificàs o acidificara.
# acidificàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

acidificàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Nosaltres] acidifiquéssim, acidifiquéssem, acidificàssem, acidificàssim o acidificàrem.
# acidificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.ɾəw/, occidental /a.si.ði.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

acidificàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acidificar.
    [Vosaltres/vós] acidificàreu o vau/vàreu acidificar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] acidifiquéssiu, acidifiquésseu, acidificàsseu, acidificàssiu o acidificàreu.
# acidificàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.səm/, occidental /a.si.ði.fiˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

acidificàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Nosaltres] acidifiquéssim, acidifiquéssem, acidificàssem, acidificàssim o acidificàrem.
# acidificàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ði.fiˈka.səw/, occidental /a.si.ði.fiˈka.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

acidificàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidificar.
    [Vosaltres/vós] acidifiquéssiu, acidifiquésseu, acidificàsseu, acidificàssiu o acidificàreu.
# acidificò
## Italià
### Verb

acidificò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de acidificare
# adobaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.βəˈɾe/, occidental /a.ðo.βaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

adobaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de adobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·ré (4)
* Anagrama: borèada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðo.βaˈɾe\
       Americà: alt /a.do.baˈɾe/, baix \a.ðo.βaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

adobaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb adobar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·ré (4)
* Anagrames: adobera, rabeado, rodeaba
# adobaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðu.βəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /a.ðo.βaˈɾi.ɛm/, valencià /a.ðo.βaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

adobaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de adobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·rí·em (5)
* Anagrames: abordàiem, emboirada
# adobas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈðo.βas\, meridional \aˈðo.βah\
       Americà: alt /aˈdo.b(a)s/, baix \aˈðo.βah\, austral \aˈðo.βas\
   * Rimes: -obas

### Nom

adobas f. pl.
* forma plural de adoba

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bas (3)
* Anagrames: abados, basado, bosada, sobada
# adobassa
## Català
### Verb

adobassa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adobassar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adobassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·bas·sa (4)
* Anagrama: abossada
# adobaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðu.βəˈɾi.əw/ balear /ə.ðo.bəˈɾi.əw/, /ə.ðu.bəˈɾi.əw/ Occidental: /a.ðo.baˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

adobaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adobar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ba·rí·eu (5)
* Anagrama: abordàieu
# adobaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ðu.baˈɾi.vu/

### Verb

adobaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de adobar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] adobaríeu.
# adobarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ðu.βəˈɾə/, occidental /a.ðo.βaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

adobarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adobar.

## Occità
### Verb

a·do·ba·rà
* tercera persona singular (el/eth, ela/era) del futur de adobar
# adobaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ðu.βəˈɾəs/, occidental /a.ðo.βaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

adobaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de adobar.

## Occità
### Verb

a·do·ba·ràs
* segona persona singular (tu) del futur de adobar
# adobaríamos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðo.βaˈɾi.a.mos\, meridional \a.ðo.βaˈɾi.a.moh\
       Americà: alt /a.do.baˈɾi.a.m(o)s/, baix \a.ðo.βaˈɾi.a.moh\, austral \a.ðo.βaˈɾi.a.mos\
   * Rimes: -iamos

### Verb

adobaríamos
* primera persona del plural (nosotros, nosotras) del condicional del verb adobar
# adoloriguéveu
## Català
### Verb

adoloriguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adolorir.
# adolorin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈɫo.ɾin/ balear /ə.ðoˈɫo.ɾin/, /ə.ðuˈɫo.ɾin/ Occidental: /a.ðoˈɫo.ɾin/
   * Rimes: -oɾin

### Verb

adolorin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adolorar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adolorar.
# adolorir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðu.ɫuˈɾi/ balear /ə.ðo.ɫoˈɾi/, /ə.ðu.ɫuˈɾi/ Occidental: nord-occidental /a.ðo.ɫoˈɾi/ valencià /a.ðo.ɫoˈɾiɾ/, /a.ðo.ɫoˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: adolorí
   * Etimologia: Del prefix a- i dolor.

### Verb

adolorir trans., pron. ‎(pronominal adolorir-se)
* Causar dolor.
* Adolorar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: adoloreixo, adoloreix, adolorim

#### Traduccions

* Anglès: hurt $^{(en)}$
* Castellà: lastimar $^{(es)}$
* Esperanto: dolorigi $^{(eo)}$
* Llatí: dolerem $^{(la)}$ afiere
* Occità: endolentir $^{(oc)}$, adolorir $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·lo·rir (4)
* Anagrames: arrodoli, arrodolí

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# adolorira
## Català
### Verb

adolorira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adolorir.
# adolorir-se
## Català
### Verb

adolorir-se
* Forma pronominal de adolorir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'adoloreixo, s'adoloreix, ens adolorim

### Miscel·lània

* Anagrama: adolorires
# adoloriran
## Català
### Verb

adoloriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adolorir.
# aedem
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.dɛm/

### Nom

aedem
* acusatiu singular de aedēs
# aedi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.diː/

### Nom

aedī
* datiu singular de aedēs
# aedificio
## Llatí

   * Pronúncia: /aj.dɪˈfɪ.kɪ.oː/

### Nom

aedificiō
* datiu singular de aedificium
* ablatiu singular de aedificium
# aedibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.dɪ.bʊs/

### Nom

aedibus
* datiu plural de aedēs
* ablatiu plural de aedēs
# aedicule
## Anglès
### Nom

aedicule ‎(plural aedicules)
* (arquitectura) edicle, edícula

### Vegeu també

* aedicule. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aedicules
## Anglès
### Nom

aedicules
* forma plural de aedicule
# aedificia
## Llatí

   * Pronúncia: /aj.dɪˈfɪ.kɪ.a/

### Nom

aedificia
* nominatiu plural de aedificium
* vocatiu plural de aedificium
* acusatiu plural de aedificium
# aedificiis
## Llatí

   * Pronúncia: /aj.dɪˈfɪ.kɪ.iːs/

### Nom

aedificiīs
* datiu plural de aedificium
* ablatiu plural de aedificium