OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# castrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈtɾes/, occidental /kasˈtɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

castrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb castrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb castrar.

#### Variants

* [1] castressi, castressa, castreguessa, castràs, castrara
* [2] castressi, castregués, castràs, castrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·trés (2)
* Anagrames: rescats, trescàs
# caracteritzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾək.tə.ɾiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾak.te.ɾiˈd͡ze.siw/, valencià /ka.ɾak.te.ɾiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

caracteritzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb caracteritzar.
# característicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈmen/ balear /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈment/, /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈmen/ valencià /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈment/, /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De característic i el sufix -ment.

### Adverbi

característicament
* D'una manera característica.

#### Traduccions

* Anglès: characteristically $^{(en)}$
* Castellà: característicamente $^{(es)}$
* Italià: caratteristicamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rac·te·rís·ti·ca·ment (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# característicamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈmen.te/, meridional /ka.ɾak.teˌɾih.ti.kaˈmen.te/
       Americà: alt /ka.ɾak.teˌɾis.t(i).kaˈmen.te/, baix /ka.ɾak.teˌɾih.ti.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De característico i el sufix -mente.

### Adverbi

característicamente
* característicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rac·te·rís·ti·ca·men·te (8)
# característica
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾək.təˈɾis.ti.kə/, occidental /ka.ɾak.teˈɾis.ti.ka/
   * Rimes: -istika
   * Etimologia: Derivat de caràcter.

### Nom

característica f. ‎(plural característiques)
* Propietat distintiva d'alguna cosa.
* El nombre menor de vegades que hom ha de sumar l'element neutre de la multiplicació (l'1) amb ell mateix per tal d'aconseguir l'element neutre de la suma (el 0).

### Adjectiu

característica f. ‎(plural característiques)
* Forma femenina de característic.

#### Traduccions

* Alemany: Besonderheit $^{(de)}$ f.
* Anglès: feature $^{(en)}$
* Belarús: асаблі́васць $^{(be)}$ f. ‎(assablívasts)
* Búlgar: сво́йство $^{(bg)}$ n. ‎(svoistvo)
* Castellà: característica $^{(es)}$
* Eslovac: črta $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: značilnost $^{(sl)}$ f.
* Finès: ominaisuus $^{(fi)}$
* Francès: caractéristique $^{(fr)}$
* Friülà: caraterìstiche $^{(fur)}$ f.
* Gallec: característica $^{(gl)}$ f.
* Grec: χαρακτηριστικό $^{(el)}$ n. ‎(kharaktiristikó)
* Hongarès: sajátság $^{(hu)}$
* Italià: caratteristica $^{(it)}$
* Japonès: 特徴 $^{(ja)}$
* Macedoni: својство $^{(mk)}$ n.
* Neerlandès: eigenschap $^{(nl)}$ f.
* Polonès: właściwość $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: característica $^{(pt)}$ f.
* Romanès: caracteristică $^{(ro)}$ f.
* Rus: осо́бенность $^{(ru)}$ f. ‎(ossóbennost)
* Serbocroat: својство $^{(sh)}$
* Turc: vasıf $^{(tr)}$
* Txec: rys $^{(cs)}$
* Ucraïnès: особли́вість $^{(uk)}$ f. ‎(ossoblívist)
* Xinès: 特徵 $^{(zh)}$ ‎(特征, tèzhēng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rac·te·rís·ti·ca (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# caractériel
## Francès

   * Pronúncia: /ka.ʁak.teˈʁjɛlɛl/

### Nom

caractériel m. ‎(plural caractériels, femení caractérielle)
* caracterial

### Vegeu també

* caractériel. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# caracteritzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾək.tə.ɾiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾak.te.ɾiˈd͡zi/, valencià /ka.ɾak.te.ɾiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

caracteritzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de caracteritzar.
# característic
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɾək.təˈɾis.tik/, occidental /ka.ɾak.teˈɾis.tik/
   * Rimes: -istik
   * Etimologia: De caràcter i el sufix -ístic, segle XIX

### Adjectiu

característic m. ‎(femení característica, plural masculí característics, plural femení característiques)
* Que serveix per caracteritzar.

#### Sinònims

típic, propi, distintiu

#### Traduccions

* Alemany: charakteristisch $^{(de)}$
* Anglès: characteristic $^{(en)}$
* Armeni: բնորոշ $^{(hy)}$ ‎(bnoroix)
* Asturià: carauterísticu $^{(ast)}$
* Búlgar: характерен $^{(bg)}$ ‎(kharakteren)
* Castellà: característico $^{(es)}$
* Danès: karakteristisk $^{(da)}$
* Esperanto: karakteriza $^{(eo)}$
* Finès: ominainen $^{(fi)}$
* Francès: caractéristique $^{(fr)}$
* Friülà: carateristic $^{(fur)}$
* Gallec: característico $^{(gl)}$
* Georgià: დამახასიათებელი $^{(ka)}$ ‎(damakhassiatèbeli)
* Grec: χαρακτηριστικός $^{(el)}$ ‎(kharaktiristikós)
* Hongarès: jellegzetes $^{(hu)}$
* Irlandès: aitreabúid $^{(ga)}$
* Italià: caratteristico $^{(it)}$
* Letó: raksturīgs $^{(lv)}$
* Neerlandès: kenmerkend $^{(nl)}$
* Noruec: karakteristisk $^{(no)}$
* Polonès: charakterystyczny $^{(pl)}$
* Portuguès: característico $^{(pt)}$
* Romanès: caracteristic $^{(ro)}$
* Rus: характе́рный $^{(ru)}$ ‎(kharakterni)
* Suec: karakteristisk $^{(sv)}$
* Txec: charakteristický $^{(cs)}$
* Ucraïnès: характе́рний $^{(uk)}$ ‎(kharakterni)
* Xinès: 特性的 $^{(zh)}$ ‎(tèxìngdí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·rac·te·rís·tic (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# caractérielle
## Francès

   * Pronúncia: /ka.ʁak.teˈʁjɛl/

### Nom

caractérielle f. ‎(plural caractérielles)
* forma femenina de caractériel
# carregà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɣa/, occidental /ka.reˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

carregà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de carregar.
# carregàieu
## Català
### Verb

carregàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de carregar.
# carregàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɣa.ɾəm/, occidental /ka.reˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

carregàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de carregar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# carregàssem
## Català
### Verb

carregàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# carregàssim
## Català
### Verb

carregàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# carregàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.rəˈɣa.ɾəw/, occidental /ka.reˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

carregàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de carregar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# carregàs
## Català
### Verb

carregàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# carregàssiu
## Català
### Verb

carregàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carregar.
# cinquantejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋ.kwən.təˈʒa.ɾən/ balear /siŋ.kwən.təˈd͡ʒa.ɾən/, /siŋ.kwən.təˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /siŋ.kwan.teˈʒa.ɾen/, valencià /siŋ.kwan.teˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cinquantejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cinquantejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cinquantejar.
# cinquantejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋ.kwən.təˈʒa.ɾəs/ balear /siŋ.kwən.təˈd͡ʒa.ɾəs/, /siŋ.kwən.təˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /siŋ.kwan.teˈʒa.ɾes/, valencià /siŋ.kwan.teˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cinquantejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cinquantejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cinquantejar.
# cinquantejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /siŋ.kwən.təˈʒa/ balear /siŋ.kwən.təˈd͡ʒa/, /siŋ.kwən.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /siŋ.kwan.teˈʒa/ valencià /siŋ.kwan.teˈd͡ʒaɾ/, /siŋ.kwan.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cinquantejà
   * Etimologia: De cinquanta i el sufix -ejar.

### Verb

cinquantejar intr.
* Tenir prop de cinquanta anys.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cinquantejo, cinquanteja, cinquantegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Relacionats

* Sèrie: vintejar o vintenejar (20), trentejar (30), quarantejar (40), cinquantejar (50), seixantejar (60), setantejar (70), vuitantejar (80), norantejar (90).

#### Traduccions

* Anglès: to be getting $^{(en)}$ on for fifty
* Castellà: rondar $^{(es)}$ los cincuenta años
* Francès: friser $^{(fr)}$ la cinquantaine

### Miscel·lània

* Síl·labes: cin·quan·te·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cinquantejara
## Català
### Verb

cinquantejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cinquantejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cinquantejar.
# cinquantejam
## Català
### Verb

cinquantejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cinquantejar.
# cinquantejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /siŋ.kwən.tə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /siŋ.kwan.te.ʒaˈɾan/, valencià /siŋ.kwan.te.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cinquantejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cinquantejar.
# caus
## Català

   * Pronúncia: /ˈkaws/
   * Rimes: -aws

### Nom

caus m. pl.
* Forma plural de cau.

### Verb

caus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de caure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: acús, aücs, suca, sucà, ucàs
# causa major
## Català
### Nom

causa major f. ‎(plural causes majors)
* força major
# caurívem
## Català
### Verb

caurívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de caure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·rí·vem (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceimruv)
* Anagrames: cruiàvem, marcíveu, ucarívem
# cauríveu
## Català
### Verb

cauríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de caure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·rí·veu (3)
* Anagrames: cruiàveu, ucaríveu
# causahabientes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kau.sa.aˈβjen.tes\, meridional \kau.sa.aˈβjeŋ.teh\
       Americà: alt /kau.sa.aˈbjen.t(e)s/, baix \kau.sa.aˈβjeŋ.teh\, austral \kau.sa.aˈβjen.tes\
   * Rimes: -entes

### Nom

causahabientes m. f. pl.
* forma plural de causahabiente
# causa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkaw.zə/, occidental /ˈkaw.za/
   * Etimologia: Del llatí causa, doblet del patrimonial cosa.

### Nom

causa f. ‎(plural causes)
* Motiu, explicació, el perquè.
* Plet judicial.

#### Antònims

* efecte, conseqüència

#### Derivats

* causalitat
* causal

#### Compostos i expressions

* causahavent

#### Sinònims

* (motiu): motiu, perquè, arrel, font, germen, llavor, naixement, origen, procedència, mare, principi, causant, força, motor, mòbil, poder, ànima, raó.
* (plet): cas, judici, litigi, plet, procés.

#### Traduccions

* Alemany: Ursache $^{(de)}$ f., Anlass $^{(de)}$ m.
* Anglès: cause $^{(en)}$
* Àrab: سَبَب‎ $^{(ar)}$ m.
* Castellà: causa $^{(es)}$, motivo $^{(es)}$
* Danès: årsag $^{(da)}$ c.
* Eslovac: príčina $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: vzrok $^{(sl)}$ m.
* Estonià: alus $^{(et)}$
* Feroès: orsøk $^{(fo)}$ f.
* Francès: cause $^{(fr)}$ f.
* Gallec: causa $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: achos $^{(cy)}$ m.
* Grec: αιτία $^{(el)}$ f. ‎(etia)
* Grec antic: αἰτία $^{(grc)}$ f. ‎(aitía)
* Hindi: निदान $^{(hi)}$, कारण $^{(hi)}$ m.
* Irlandès: réasún $^{(ga)}$ m.
* Islandès: orsök $^{(is)}$ f., sök $^{(is)}$
* Italià: causa $^{(it)}$ f.
* Japonès: 原因 $^{(ja)}$
* Llatí: causa $^{(la)}$ f.
* Marathi: निदान $^{(mr)}$
* Neerlandès: oorzaak $^{(nl)}$ f.
* Noruec: årsak $^{(no)}$ m.
* Occità: causa $^{(oc)}$ f.
* Polonès: przyczyna $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: causa $^{(pt)}$ f.
* Romanès: cauză $^{(ro)}$ f.
* Rus: причи́на $^{(ru)}$ f. ‎(pritxina)
* Suec: orsak $^{(sv)}$ c.
* Turc: sebep $^{(tr)}$ c.
* Txec: příčina $^{(cs)}$ f., důvod $^{(cs)}$ m.
* Uzbek: sabab $^{(uz)}$
* Xinès: 原因 $^{(zh)}$ ‎(yuányīn)
* Castellà: causa $^{(es)}$, pleito $^{(es)}$

### Verb

causa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de causar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa (2)
* Anagrames: acusa, acusà, aücàs, casau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈkau.sa/
       Americà: alt /ˈka(u).sa/, baix /ˈkau.sa/
   * Rimes: -ausa
   * Etimologia: Del llatí causa, calc del grec antic αἰτία ‎(aitía).

### Nom

causa f. ‎(plural causas)
* causa
* litigi

#### Sinònims

* motivo
* [2]: litigio

#### Relacionats

* causal

### Verb

causa
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb causar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb causar

#### Variants

* [2]: (voseo) causá

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa (2)
* Anagrames: acusa, acusá, ascua, aucas

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre causa

## Occità

   * Pronúncia: /ˈkaw.zo̞/

### Nom

causa f. ‎(plural causas o causes [aranès])
* cosa
* causa
# causades
## Català
### Verb

causades
* Participi femení plural del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·des (3)
* Anagrama: acusades
# caus.
## Castellà
### Abreviatura

caus.
* forma abreujada de causal
# causada
## Català
### Verb

causada
* Participi femení singular del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·da (3)
* Anagrama: acusada
# causahabiente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kau.sa.aˈβjen.te\, meridional \kau.sa.aˈβjeŋ.te\
       Americà: alt /k(au).sa.aˈbjen.te/, baix \kau.sa.aˈβjeŋ.te\, austral \kau.sa.aˈβjen.te\
   * Rimes: -ente

### Nom

causahabiente m. f. ‎(plural causahabientes)
* causahavent

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sa·ha·bien·te (5)
# començament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ku.mən.səˈmen/ Occidental: nord-occidental /ko.men.saˈmen/, valencià /ko.men.saˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De començar i el sufix -ment, segle XIV

### Nom

començament m. ‎(plural començaments)
* allò pel que comença alguna cosa o que està al seu principi.

#### Sinònims

* arrencada, inici, naixement, origen, principi.

#### Traduccions

* Anglès: beginning $^{(en)}$
* Castellà: principio $^{(es)}$, comienzo $^{(es)}$
* Francès: commencement $^{(fr)}$
* Gallec: comezo $^{(gl)}$ m.
* Italià: cominciamento $^{(it)}$
* Llatí: initium $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana: COMENÇAR $^{(csc)}$
* Occità: començament $^{(oc)}$
* Portuguès: começo $^{(pt)}$
* Romanès: începere $^{(ro)}$ f., început $^{(ro)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·men·ça·ment (4)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Occità

   * Pronúncia: /ku.men.so̞ˈmen/
   * Àudio: Bearn

### Nom

començament m. ‎(plural començaments)
* començament
# comença
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈmɛn.sə/ balear /koˈmɛn.sə/, /kuˈmɛn.sə/ Occidental: /koˈmen.sa/
   * Rimes: -ɛnsa

### Verb

comença
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de començar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb començar.
# començaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.menˈsa.jɛ/, /ko.menˈsa.je/

### Verb

començaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] començava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] començava.
# començaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.menˈsa.jes/

### Verb

començaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] començaves.
# començam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ku.mənˈsam/
   * Rimes: -am

### Verb

començam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de començar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] comencem o començam.
# començ
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈmɛns/ balear /koˈmɛns/, /kuˈmɛns/ Occidental: /koˈmens/
   * Rimes: -ɛns
   * Etimologia: De començar i la desinència Ø, segle XIV.

### Nom

començ m. ‎(plural començos)
* començament

### Verb

començ
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de començar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·menç (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# començaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ko.menˈsa.jen/

### Verb

començaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de començar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] començaven.
# causéssem
## Català
### Verb

causéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sés·sem (3)
* Anagrama: acuséssem
# causí
## Català
### Verb

causí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sí (2)
* Anagrames: acusi, acusí, iscau
# causàvom
## Català
### Verb

causàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sà·vom (3)
* Anagrama: acusàvom
# causésseu
## Català
### Verb

causésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sés·seu (3)
* Anagrama: acusésseu
# causé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kauˈse/
       Americà: alt /k(au)ˈse/, baix /kauˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

causé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb causar
# causés
## Català
### Verb

causés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sés (2)
* Anagrames: acuses, acusés, casseu, cessau, escaus
# causéssim
## Català
### Verb

causéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sés·sim (3)
* Anagrama: acuséssim
# causéssiu
## Català
### Verb

causéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sés·siu (3)
* Anagrama: acuséssiu
# causàveu
## Català
### Verb

causàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de causar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sà·veu (3)
* Anagrama: acusàveu
# causás
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kauˈsas/, meridional /kauˈsah/
       Americà: alt /k(au)ˈsas/, baix /kauˈsah/, austral /kauˈsas/
   * Rimes: -as

### Verb

causás
* (voseo) segona persona del singular (vos) del present d’indicatiu del verb causar

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·sás (2)
* Anagrames: acusas, acusás, ascuas
# carrosser
## Català

   * Pronúncia: alguerès /ka.ruˈse/

### Nom

carrosser m. ‎(plural carrossers)
* (alguerès) cotxer

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ros·ser (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
# carrosserie
## Francès

   * Pronúncia: /ka.ʁɔˈsʁi/

### Nom

carrosserie f. ‎(plural carrosseries)
* carrosseria

### Vegeu també

* carrosserie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 16 agost 2014].
# carros de trabuc
## Català
### Nom

carros de trabuc m. pl.
* Forma plural de carro de trabuc.
# carros
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈka.rus/, occidental /ˈka.ros/
   * Rimes: -aros

### Nom

carros m. pl.
* Forma plural de carro.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·ros (2)
* Anagrames: acorrs $^{(alfagrama)}$, roscar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈka.ros/, meridional /ˈka.roh/
       Americà: alt /ˈka.r(o)s/, baix /ˈka.roh/, austral /ˈka.ros/
   * Rimes: -aros

### Nom

carros m. pl.
* forma plural de carro

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkar.roːs/

### Nom

carrōs
* acusatiu plural de carrus
# carros grossos
## Català
### Nom

carros grossos m. pl.
* Forma plural de carro gros.
# carrosseries
## Francès

   * Pronúncia: /ka.ʁɔˈsʁi/

### Nom

carrosseries f. pl.
* forma plural de carrosserie
# carrorum
## Llatí

   * Pronúncia: /karˈroː.rʊm/

### Nom

carrōrum
* genitiu plural de carrus
# carros de mà
## Català
### Nom

carros de mà m. pl.
* Forma plural de carro de mà.
# ceitó
## Català

   * Pronúncia: oriental /səjˈto/, occidental /sejˈto/
   * Rimes: -o

### Nom

ceitó m. ‎(plural ceitons)
* seitó

### Miscel·lània

* Síl·labes: cei·tó (2)

### Vegeu també

* ceitó. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ceito
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈsej.tu/ balear /ˈsej.to/, /ˈsej.tu/ Occidental: /ˈsej.to/

### Nom

ceito m. ‎(plural ceitos)
* (antic) Forma alternativa de seitó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cei·to (2)

### Vegeu també

* ceito. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# ceintures en étoffe
## Francès
### Nom

ceintures en étoffe f. pl.
* forma plural de ceinture en étoffe
# ceja
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈθe.xa/, meridional /ˈθe.ha/
       Americà: alt /ˈse.x(a)/, baix /ˈse.ha/, austral /ˈse.xa/
   * Rimes: -exa

### Nom

ceja f. ‎(plural cejas)
* (anatomia) cella

### Miscel·lània

* Síl·labes: ce·ja (2)

### Vegeu també

* ceja. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# ceinture en étoffe
## Francès
### Nom

ceinture en étoffe f. ‎(plural ceintures en étoffe)
* (pilota basca) faixa

#### Sinònims

* ceinture d'étoffe

### Vegeu també

* ceinture en étoffe. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# ceintures
## Francès

   * Pronúncia: /sɛ̃ˈtyʁ/

### Nom

ceintures f. pl.
* forma plural de ceinture
# ceintures d'étoffe
## Francès
### Nom

ceintures d'étoffe f. pl.
* forma plural de ceinture d'étoffe
# ceitons
## Català

   * Pronúncia: oriental /səjˈtons/, occidental /sejˈtons/
   * Rimes: -ons

### Nom

ceitons m. pl.
* Forma plural de ceitó.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cei·tons (2)
* Heterograma de 7 lletres (ceinost)
* Anagrames: conties, escotin
# cejas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈθe.xas/, meridional /ˈθe.hah/
       Americà: alt /ˈse.x(a)s/, baix /ˈse.hah/, austral /ˈse.xas/
   * Rimes: -exas

### Nom

cejas f. pl.
* forma plural de ceja
# castagnoles rouges
## Francès

   * Pronúncia: /kas.taˈɲɔl ʁuʒ/

### Nom

castagnoles rouges f. pl.
* forma plural de castagnole rouge
# castanets
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌkæs.təˈnɛts/

### Nom

castanets ‎(incomptable)
* castanyoles

### Vegeu també

* castanets. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# castanh
## Occità

   * Pronúncia: /kasˈtan/
   * Àudio: Bearn
   * Etimologia: Del llatí castaneum.

### Nom

castanh m. ‎(plural castanhs)
* (botànica) castanyer (Castanea sativa Mill.)

#### Variants

* castanhièr
* castanhèr

#### Sinònims

* pelofacièr

#### Relacionats

* castanha

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008 (en occità). Tolosa: IEO Edicions, 2008, p. 332. ISBN 978-2-85910-453-5. (com Castanae sativa)