OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# afaenàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈna.ɾəw/, occidental /a.fa.eˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

afaenàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de afaenar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaeni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.ni/, occidental /a.faˈe.ni/
   * Rimes: -eni

### Verb

afaeni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afaenar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afaenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afaenar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afaenar.
# afaenin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.nin/, occidental /a.faˈe.nin/
   * Rimes: -enin

### Verb

afaenin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afaenar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afaenar.
# afaenessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈne.sin/, occidental /a.fa.eˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

afaenessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fəˈe.nis/, occidental /a.faˈe.nis/
   * Rimes: -enis

### Verb

afaenis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afaenar.
# afaenàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fə.eˈna.ɾəm/, occidental /a.fa.eˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

afaenàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de afaenar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb afaenar.
# addirizzassimo
## Italià
### Verb

addirizzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de addirizzare
# addirizzaste
## Italià
### Verb

addirizzaste
* segona persona plural (voi) del passat de addirizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de addirizzare
# addirizzante
## Italià
### Verb

addirizzante
* participi present de addirizzare
# addirizzasse
## Italià
### Verb

addirizzasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de addirizzare
# addirizzassero
## Italià
### Verb

addirizzassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de addirizzare
# addirizzare
## Italià

   * Pronúncia: /ad.di.ritˈt͡saː.re/
   * Etimologia: Del llatí addirectiare.

### Verb

addirizzare trans. ‎(pronominal addirizzarsi)
* redreçar
* adreçar

#### Variants

* addrizzare

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·riz·zà·re (5)
# addirizzarono
## Italià
### Verb

addirizzarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de addirizzare
# addirizzarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ad.di.ritˈt͡sar.si/

### Verb

addirizzarsi intr., pron.
* forma pronominal de addirizzare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·riz·zàr·si (5)
# addirizzassi
## Italià
### Verb

addirizzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de addirizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de addirizzare
# addirizzantesi
## Italià
### Verb

addirizzantesi
* participi present de addirizzarsi
# adargassis
## Català
### Verb

adargassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gas·sis (4)
* Anagrama: agradassis
# adargava
## Català
### Verb

adargava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adargar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·ga·va (4)
* Anagrama: agradava
# adargaven
## Català
### Verb

adargaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·ga·ven (4)
* Anagrama: agradaven
# adargue
## Català
### Verb

adargue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adargar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adargar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gue (3)
* Anagrames: agradeu, aguarde, erugada
# adargat
## Català
### Verb

adargat
* Participi masculí singular del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gat (3)
* Anagrames: agradat, tragada
# adargau
## Català
### Verb

adargau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adargar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gau (3)
* Anagrames: agradau, aguarda, aguardà
# adargaves
## Català
### Verb

adargaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·ga·ves (4)
* Anagrama: agradaves
# adargats
## Català
### Verb

adargats
* Participi masculí plural del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·gats (3)
* Anagrama: agradats
# adargo
## Català
### Verb

adargo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·go (3)
* Anagrames: agrado, Rogada

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈðaɾ.ɣo\
       Americà: alt \aˈdaɾ.ɣo\, baix \aˈðaɾ.ɣo\
   * Rimes: -aɾɡo

### Verb

adargo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb adargar
# adarguem
## Català
### Verb

adarguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adargar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adargar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb adargar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dar·guem (3)
* Anagrames: aguardem, remugada
# afektibitatean
## Basc
### Nom

afektibitatean
* inessiu definit singular de afektibitate
# afektibitateari
## Basc
### Nom

afektibitateari
* datiu definit singular de afektibitate
# afektibitateaz
## Basc
### Nom

afektibitateaz
* instrumental definit singular de afektibitate
# afektibitateei
## Basc
### Nom

afektibitateei
* datiu definit plural de afektibitate
# afektibitateek
## Basc
### Nom

afektibitateek
* ergatiu definit plural de afektibitate
# afektibitatearen
## Basc
### Nom

afektibitatearen
* genitiu definit singular de afektibitate
# afektibitatearentzat
## Basc
### Nom

afektibitatearentzat
* benefactiu definit singular de afektibitate
# afektibitateak
## Basc
### Nom

afektibitateak
* absolutiu definit plural de afektibitate
* ergatiu definit singular de afektibitate
# afektibitatearengatik
## Basc
### Nom

afektibitatearengatik
* causal definit singular de afektibitate
# afektibitatearekin
## Basc
### Nom

afektibitatearekin
* comitatiu definit singular de afektibitate
# aguasil
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ɣwaˈziɫ/
   * Rimes: -il

### Nom

aguasil m. ‎(plural aguasils)
* algutzir

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gua·sil (3)
* Anagrames: aiguals, igualàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# aguassen
## Català
### Verb

a·gu·as·sen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.
# aguasses
## Català
### Verb

a·gu·as·ses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.
# aguassin
## Català
### Verb

aguassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·as·sin (4)
* Anagrama: assignau
# aguaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.əˈɾas/, occidental /a.ɣu.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aguaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·a·ràs (4)
* Anagrames: agusara, agusarà
# aguaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.əˈɾi.əm/, occidental /a.ɣu.aˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

aguaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·a·rí·em (5)
* Anagrames: agremiau, amagríeu, amigareu, amigàreu, amiguera, remugaia
# aguas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈa.ɣwas\, meridional \ˈa.ɣwah\
       Americà: alt /ˈa.ɡ(wa)s/, baix \ˈa.ɣwah\, austral \ˈa.ɣwas\
   * Rimes: -aɡwas

### Nom

aguas f. pl.
* forma plural de agua

## Gallec
### Nom

aguas f. pl.
* forma plural de agua
# aguaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.əˈɾe/, occidental /a.ɣu.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aguaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aguar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·a·ré (4)
* Anagrama: aregau

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣwaˈɾe\
       Americà: alt /a.ɡwaˈɾe/, baix \a.ɣwaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

aguaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb aguar
# aguaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣu.əˈɾi.əw/, occidental /a.ɣu.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

a·gu·a·rí·eu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aguar.
# agarrotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta.ɾəs/ balear /ə.ɣə.roˈta.ɾəs/, /ə.ɣə.ruˈta.ɾəs/ Occidental: /a.ɣa.roˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agarrotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agarrotar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾi.əs/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾi.əs/, /ə.ɣə.ru.təˈɾi.əs/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agarrotaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agarrotar.
# agarrotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾɛw/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾəw/, /ə.ɣə.ru.təˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agarrotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agarrotar.
# agarrotaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾas/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾas/, /ə.ɣə.ru.təˈɾas/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agarrotaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agarrotar.
# agarrotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾe/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾe/, /ə.ɣə.ru.təˈɾe/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

agarrotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de agarrotar.
# agarrotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ruˈta.ɾən/ balear /ə.ɣə.roˈta.ɾən/, /ə.ɣə.ruˈta.ɾən/ Occidental: /a.ɣa.roˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agarrotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agarrotar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrotar.
# agarrotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾi.ən/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾi.ən/, /ə.ɣə.ru.təˈɾi.ən/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agarrotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agarrotar.
# agarrotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾi.ə/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾi.ə/, /ə.ɣə.ru.təˈɾi.ə/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agarrotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agarrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agarrotar.
# agarrotarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.ru.təˈɾa/ balear /ə.ɣə.ro.təˈɾa/, /ə.ɣə.ru.təˈɾa/ Occidental: /a.ɣa.ro.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agarrotarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agarrotar.
# addressed
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdresɪd/

### Verb

addressed
* passat i participi de address (adreçar-se).
# addresses
## Anglès
### Nom

addresses
* forma plural de address (adreces, discursos, conferències)

### Verb

addresses
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de address:
    he/she/it addresses = [ell/ella] s'adreça.
# addrizzano
## Italià
### Verb

addrizzano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de addrizzare
# addressing
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdresɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

addressing
* gerundi de address: adreçant-se.
# addrizzammo
## Italià
### Verb

addrizzammo
* primera persona plural (noi) del passat de addrizzare
# addressivities
## Anglès
### Nom

addressivities
* forma plural de addressivity
# addrizza
## Italià
### Verb

addrizza
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de addrizzare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de addrizzare
# addrizzai
## Italià
### Verb

addrizzai
* primera persona singular (io) del passat de addrizzare
# addrizzando
## Italià
### Verb

addrizzando
* gerundi de addrizzare
# addrizzandosi
## Italià
### Verb

addrizzandosi
* gerundi de addrizzarsi
# adiposities
## Anglès
### Nom

adiposities
* forma plural de adiposity
# adiposity
## Anglès
### Nom

adiposity ‎(plural adiposities)
* (medicina) adipositat

### Vegeu també

* adiposity. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# adir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈði/ Occidental: nord-occidental /aˈði/ valencià /aˈðiɾ/, /aˈði/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: [1] Del llatí adīre. [2] Vegeu adir-se.

### Verb

adir trans.
* (dret) Acceptar o admetre una herència.

#### Conjugació

* Només s'usa en infinitiu.

#### Traduccions

* Castellà: adir $^{(es)}$
* Llatí: adīre $^{(la)}$

### Verb

adir
* Forma de l'infinitiu adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dir (2)
* Anagrames: àrid, dirà, radi, raid

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.

## Català antic

   * Etimologia: Del llatí adīre.

### Verb

adir
* adir (prendre possessió d’una herència)
* dirigir-se, atènyer un fi.

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈðiɾ\
       Americà: alt /aˈdiɾ/, baix \aˈðiɾ\
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del llatí adire.

### Verb

adir ‎(defectiu)
* adir

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dir (2)
# adiposis
## Anglès
### Nom

adiposis ‎(plural adiposes)
* (Patologia) adiposi

### Vegeu també

* adiposis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðiˈpo.sis\, meridional \a.ðiˈpo.sih\
       Americà: alt /a.diˈpo.s(i)s/, baix \a.ðiˈpo.sih\, austral \a.ðiˈpo.sis\
   * Rimes: -osis

### Nom

adiposis f. ‎(plural invariable)
* (Patologia) adiposi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·po·sis (4)

### Vegeu també

* adiposis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# adipo-
## Català

   * Etimologia: Del llatí adeps.

### Prefix

adipo-
* greix

#### Variants

* adipos-
* adip-

#### Traduccions

* Anglès: adipo- $^{(en)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adipos-
## Català
### Prefix

adipos-
* Forma alternativa de adipo- ‎(«greix»).

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# adiran
## Català
### Verb

adiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ran (3)
* Anagrames: arnadí, dinara, dinarà

## Català antic
### Verb

adiran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de adir
# adiposes
## Anglès
### Nom

adiposes
* forma plural de adiposis
# adira
## Català antic
### Verb

adira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de adir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de adir

#### Variants

* [1] adís
* [2] adís
# aggiudicammo
## Italià
### Verb

aggiudicammo
* primera persona plural (noi) del passat de aggiudicare
# aggiudicandosi
## Italià
### Verb

aggiudicandosi
* gerundi de aggiudicarsi
# aggiudicare
## Italià

   * Pronúncia: /ad.d͡ʒu.diˈkaː.re/
   * Etimologia: Del llatí adiūdicāre.

### Verb

aggiudicare trans. ‎(pronominal aggiudicarsi)
* adjudicar
* atribuir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·giu·di·cà·re (5)
# aggiudica
## Italià
### Verb

aggiudica
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de aggiudicare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de aggiudicare
# aggiudicano
## Italià
### Verb

aggiudicano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de aggiudicare
# aggiudicai
## Italià
### Verb

aggiudicai
* primera persona singular (io) del passat de aggiudicare
# aggiudicante
## Italià
### Verb

aggiudicante
* participi present de aggiudicare
# aggiudicarono
## Italià
### Verb

aggiudicarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de aggiudicare
# aggiudicando
## Italià
### Verb

aggiudicando
* gerundi de aggiudicare
# aggiudicantesi
## Italià
### Verb

aggiudicantesi
* participi present de aggiudicarsi
# aigualejau
## Català
### Verb

aigualejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aigualejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aigualejar.
# aigualejassin
## Català
### Verb

aigualejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# aigualejassis
## Català
### Verb

aigualejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# aigualejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əj.ɣwə.ɫəˈʒa.βə/ balear /əj.ɣwə.ɫəˈd͡ʒa.və/, /əj.ɣwə.ɫəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /aj.ɣwa.ɫeˈʒa.βa/ valencià /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒa.va/, /aj.ɣwa.ɫeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aigualejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aigualejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aigualejar.
# aigualejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əj.ɣwə.ɫə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aj.ɣwa.ɫe.ʒaˈɾi.ew/, valencià /aj.ɣwa.ɫe.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aigualejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aigualejar.
# aigualejassen
## Català
### Verb

aigualejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# aigualejasses
## Català
### Verb

aigualejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualejar.
# agafatall
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.fəˈtaʎ/ balear /ə.ɣə.fəˈtaʎ/, /ə.ɣə.fəˈtaj/ Occidental: /a.ɣa.faˈtaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De agafar i el sufix -all.

### Nom

agafatall m. ‎(plural agafatalls)
* (mallorquí, menorquí) Forma alternativa de agafall ‎(«agafador»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fa·tall (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# agafaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈfa.βən/, balear /ə.ɣəˈfa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈfa.βen/ valencià /a.ɣaˈfa.ven/, /a.ɣaˈfa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agafaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# agafavo
## Català
### Verb

agafavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fa·vo (4)
* Anagrama: afogava
# agafaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈfa.βəs/, balear /ə.ɣəˈfa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈfa.βes/ valencià /a.ɣaˈfa.ves/, /a.ɣaˈfa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agafaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# agafava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈfa.βə/, balear /ə.ɣəˈfa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈfa.βa/ valencià /a.ɣaˈfa.va/, /a.ɣaˈfa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agafava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# agafatalls
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣə.fəˈtaʎs/ balear /ə.ɣə.fəˈtaʎs/, /ə.ɣə.fəˈtajs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣa.faˈtaʎs/ valencià /a.ɣa.faˈtaʎs/, /a.ɣa.faˈtaʎʃ/
   * Rimes: -aʎs

### Nom

agafatalls m. pl.
* Forma plural de agafatall.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ga·fa·talls (4)
# agafau
## Català
### Verb

agafau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agafar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agafar.
# agafavi
## Català
### Verb

agafavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agafar.
# adiï
## Català
### Verb

adiï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adiar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ï (3)
* Anagrames: aidi, aidí
# adiïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.in/, occidental /aˈði.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

adiïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ïn (3)
* Anagrames: aidin, indià, índia, Índia
# adiéveu
## Català
### Verb

adiéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·é·veu (4)
* Anagrames: ideàveu, vedàieu
# adiéssem
## Català
### Verb

adiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·és·sem (4)
* Anagrames: aidéssem, ideàssem
# adiévem
## Català
### Verb

adiévem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·é·vem (4)
* Anagrames: ideàvem, vedàiem
# adií
## Català
### Verb

adií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·í (3)
* Anagrames: aidi, aidí
# adiïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈði.is/, occidental /aˈði.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

adiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ïs (3)
* Anagrama: aidis
# adiésseu
## Català
### Verb

adiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·és·seu (4)
* Anagrames: aidésseu, ideàsseu
# adiéssim
## Català
### Verb

adiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·és·sim (4)
* Anagrames: aidéssim, amidessi, ideàssim
# adiéssiu
## Català
### Verb

adiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·és·siu (4)
* Anagrames: aidéssiu, ideàssiu
# adoperàsseu
## Català
### Verb

adoperàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·pe·ràs·seu (5)
* Anagrama: apoderàsseu
# adoperàssiu
## Català
### Verb

adoperàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·pe·ràs·siu (5)
* Anagrames: apoderàssiu, parodiàsseu
# adoperàvem
## Català
### Verb

adoperàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adoperar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·pe·rà·vem (5)
* Anagrames: apoderàvem, empoderava