OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# amaraia
## Català
### Verb

amaraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amarar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amarar.
# amaram
## Català
### Verb

amaram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ram (3)
* Anagrames: mamara, mamarà

## Llatí

   * Pronúncia: /aˈmaː.ram/

### Adjectiu

amāram
* acusatiu femení singular de amārus
# amarament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.ɾəˈmen/, balear /ə.mə.ɾəˈment/ Occidental: nord-occidental /a.ma.ɾaˈmen/, valencià /a.ma.ɾaˈment/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De amarar i el sufix -ment

### Nom

amarament m. ‎(plural amaraments)
* acció i efecte d'amarar

#### Traduccions

* Castellà: maceración $^{(es)}$
* Llatí: maceratio $^{(la)}$
* Romanès: îmbibare $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·ment (4)

### Vegeu també

Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amarant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.məˈɾan/ balear /ə.məˈɾant/, /ə.məˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.maˈɾan/ valencià /a.maˈɾant/, /a.maˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

amarant
* Gerundi del verb amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·rant (3)
* Anagrama: mataran
# amaraies
## Català
### Verb

amaraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de amarar.
# amarante
## Francès

   * Pronúncia: /a.maˈʁɑ̃t/

### Nom

amarante f. ‎(plural amarantes)
* (botànica) (Amaranthus) amarant

#### Variants

* amaranthe

#### Compostos i expressions

* amarante réfléchie

### Nom

amarante m. ‎(plural amarantes)
* amarant (color)
* (química) amarant (colorant)

#### Hiperònims

* pourpre

#### Sinònims

* E123, usat com a additiu alimentari.

### Adjectiu

amarante inv. ‎(plural amarantes)
* amarant

#### Hiperònims

* pourpre

#### Relacionats

* amarantacé
* amarantoïde

#### Compostos i expressions

* rouge amarante

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Entrada «amarante» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
* amarante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# amaraien
## Català
### Verb

amaraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de amarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·ien (4)
* Anagrama: amainaré
# amaramente
## Italià

   * Pronúncia: /aˌma.raˈmen.te/
   * Etimologia: De amaro i el sufix -mente.

### Adverbi

amaramente
* amargament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ra·mén·te (5)
# amaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.məˈɾan/, occidental /a.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

amaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de amar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ma·ran (3)
* Anagrames: manara, manarà

## Català antic
### Verb

amaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de amar
# amolàssiu
## Català
### Verb

amolàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·làs·siu (4)
# amoléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫe.səm/ balear /ə.moˈɫe.səm/, /ə.muˈɫe.səm/ Occidental: /a.moˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

amoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lés·sem (4)
# amolàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫa.βəw/ balear /ə.moˈɫa.vəw/, /ə.muˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.moˈɫa.βew/ valencià /a.moˈɫa.vew/, /a.moˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

amolàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·là·veu (4)
# amolésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫe.səw/ balear /ə.moˈɫe.səw/, /ə.muˈɫe.səw/ Occidental: /a.moˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·lés·seu (4)
# amolàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫa.βəm/ balear /ə.moˈɫa.vəm/, /ə.muˈɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.moˈɫa.βem/ valencià /a.moˈɫa.vem/, /a.moˈɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

amolàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de amolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·là·vem (4)
# amolés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈɫes/ balear /ə.moˈɫes/, /ə.muˈɫes/ Occidental: /a.moˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

amolés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sèmola
# amonal
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈnaɫ/ balear /ə.moˈnaɫ/, /ə.muˈnaɫ/ Occidental: /a.moˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Acrònim de amoni i alumini.

### Nom

amonal m. ‎(plural amonals)
* Explosiu d’ús militar compost de nitrat amònic, trinitrotoluè i pols d’alumini.

#### Traduccions

* Anglès: ammonal $^{(en)}$
* Castellà: amonal $^{(es)}$
* Francès: ammonal $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·nal (3)
* Anagrama: alamon

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# amorosia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mu.ɾuˈzi.ə/ balear /ə.mo.ɾoˈzi.ə/, /ə.mu.ɾuˈzi.ə/ Occidental: /a.mo.ɾoˈzi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De amorós i el sufix -ia.

### Nom

amorosia f. ‎(plural amorosies)
* (dialectal) amabilitat

### Verb

amorosia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de amorosir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de amorosir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mo·ro·si·a (5)
# altercando
## Italià
### Verb

altercando
* gerundi de altercare
# altercados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.teɾˈka.ðos\, meridional \al.teɾˈka.(ð)oh\
       Americà: alt /al.teɾˈka.d(o)s/, baix \al.teɾˈka.ðoh\, austral \al.teɾˈka.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

altercados m. pl.
* forma plural de altercado
# altercaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.teɾˈka.jes/

### Verb

altercaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] altercaves.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·ca·ies (4)
* Anagrama: cerealista
# altercam
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.tərˈkam/
   * Rimes: -am

### Verb

altercam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de altercar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] alterquem o altercam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·cam (3)
* Anagrames: almàrtec, lactarem, lactàrem, reclamat
# altercammo
## Italià
### Verb

altercammo
* primera persona plural (noi) del passat de altercare
# altercano
## Italià
### Verb

altercano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de altercare
# altercaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.teɾˈka.jen/

### Verb

altercaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] altercaven.
# altercaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aɫ.teɾˈka.jɛ/, /aɫ.teɾˈka.je/

### Verb

altercaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] altercava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de altercar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] altercava.
# altercai
## Italià
### Verb

altercai
* primera persona singular (io) del passat de altercare
# altercado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.teɾˈka.ðo\, meridional \al.teɾˈka.(ð)o\
       Americà: alt /al.t(e)ɾˈka.do/, baix \al.teɾˈka.ðo\
   * Rimes: -ado
   * Etimologia: De altercar.

### Nom

altercado m. ‎(plural altercados)
* altercat

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ter·ca·do (4)
# amblés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫes/, occidental /amˈbɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

amblés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blés (2)
* Heterograma de 6 lletres (abelms)
* Anagrames: balmes, Balmes, balmés, bàlsem, blasme, sembla, semblà
# amblí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫi/, occidental /amˈbɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

amblí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blí (2)
* Anagrames: balim, balmi, balmí, libam
# ambléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.siw/, occidental /amˈbɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ambléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blés·siu (3)
* Anagrama: balméssiu
# ambobus
## Llatí

   * Pronúncia: /amˈboː.bʊs/

### Adjectiu

ambōbus
* datiu masculí singular de ambō
* datiu neutre singular de ambō
* ablatiu masculí singular de ambō
* ablatiu neutre singular de ambō
# ambléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.sim/, occidental /amˈbɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ambléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blés·sim (3)
* Anagrama: balméssim
# ambo
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæmbəʊ/

### Nom

ambo ‎(plural ambos o ambones)
* (arquitectura) ambó, púlpit, trona

#### Sinònims

* pulpit

### Vegeu també

* ambo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈam.boː/
   * Etimologia: Probablement cognat amb el terme del grec antic ἄμφω ‎(ámphō), amb el sànscrit ubhāu i amb l'eslau oba, tots ells procedents de l'arrel indoeuropea *ambhō.

### Adjectiu determinant

ambō m., ambae f., ambō n.
* ambdós
    Reges Eteocles et Polynices ambo perierunt quasi unā.Els reis Eteocles i Polinices van morir ambdós gairebé al mateix temps.

#### Declinació

Irregular, només en singular.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | ambō | ambae | ambō | — | — | — |
| Vocatiu | ambō | ambae | ambō | — | — | — |
| Acusatiu | ambōs | ambās | ambō | — | — | — |
| Genitiu | ambōrum | ambārum | ambōrum | — | — | — |
| Datiu | ambōbus | ambābus | ambōbus | — | — | — |
| Ablatiu | ambōbus | ambābus | ambōbus | — | — | — |

### Vegeu també

* ↑ «ambo», en: Charlton T. Lewis, Charles Short, A Latin Dictionary, Clarendon Press, Oxford, 1879
* ↑ Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Woerterbuch, p.34-35
# amboines
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɔj.nəs/, occidental /amˈbɔj.nes/
   * Rimes: -ɔjnes

### Nom

amboines m. pl.
* Forma plural de amboina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·boi·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeimnos)
* Anagrames: abomines, abominés
# ambléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.səm/, occidental /amˈbɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ambléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blés·sem (3)
* Anagrames: assemblem, balméssem
# amblésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈbɫe.səw/, occidental /amˈbɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

amblésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb amblar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·blés·seu (3)
* Anagrames: assembleu, balmésseu
# amboina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əmˈbɔj.nə/ Occidental: nord-occidental /amˈbɔj.na/ valencià /amˈbɔj.na/, /amˈbɔj.nɔ/
   * Rimes: -ɔjna
   * Etimologia: De Amboina, denominació portuguesa de Ambon, una de les illes Moluques.

### Nom

amboina m. ‎(plural amboines)
* Arbre del sud-est asiàtic apreciat per la seva fusta (Pterocarpus indicus).
* Fusta vermellosa i viada de negre usada en ebenisteria.

#### Traduccions

* Anglès: amboyna $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: am·boi·na (3)
* Anagrames: abomina, abominà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# analfabetei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

analfabetei
* genitiu i datiu definit singular de analfabetă
# analfabetelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

analfabetelor
* genitiu i datiu definit plural de analfabetă
* vocatiu plural de analfabetă
# analfabetism
## Romanès
### Nom

analfabetism n. ‎(sense plural)
* analfabetisme

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | analfabetism | analfabetismul | | - | - |
| Genitiu-datiu | (unui) | analfabetism | analfabetismului | | - | - |
| Vocatiu | | analfabetismule, analfabetisme | analfabetismule, analfabetisme | | - | - |
# analfabetisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəɫ.fə.βəˈtiz.mə/, occidental /a.naɫ.fa.beˈtiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De analfabet i el sufix -isme.

### Nom

analfabetisme m. ‎(plural analfabetismes)
* Estat de la persona o el grup humà que no ha après a llegir ni escriure.

#### Antònims

* alfabetisme (neologisme)

#### Traduccions

* Anglès: illiteracy $^{(en)}$
* Basc: analfabetismo $^{(eu)}$
* Castellà: analfabetismo $^{(es)}$
* Francès: analphabétisme $^{(fr)}$
* Romanès: analfabetism $^{(ro)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·al·fa·be·tis·me (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* analfabetisme. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.

## Romanès
### Nom

analfabetisme
* vocatiu singular de analfabetism
# analfabetisme funcional
## Català
### Nom

analfabetisme funcional m. ‎(plural analfabetismes funcionals)
* Incapacitat de comprendre i produir textos escrits i textos orals planificats per poder comunicar-se, ampliar coneixements i assolir objectius personals, socials i culturals.

#### Traduccions

* Anglès: functional illiteracy $^{(en)}$
* Castellà: analfabetismo funcional $^{(es)}$
* Francès: analphabétisme fonctionnel $^{(fr)}$, illettrisme $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* analfabetisme funcional. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# analfabetes funcionals
## Català
### Nom

analfabetes funcionals f. pl.
* Forma plural de analfabeta funcional.
# analfabetismes funcionals
## Català
### Nom

analfabetismes funcionals m. pl.
* Forma plural de analfabetisme funcional.
# analfabetele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

analfabetele
* nominatiu i acusatiu definit plural de analfabetă
# anione
## Romanès
### Nom

anione
* vocatiu singular de anion
# anioni
## Romanès
### Nom

anioni
* forma plural de anion
# anionique
## Francès

   * Pronúncia: /a.njɔˈnik/

### Adjectiu

anionique inv. ‎(plural anioniques)
* aniònic -a
# anionilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

anionilor
* genitiu i datiu definit plural de anion
* vocatiu plural de anion
# anioniques
## Francès
### Adjectiu

anioniques inv. pl.
* forma plural de anionique
# anionul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

anionul
* nominatiu i acusatiu definit singular de anion
# anionule
## Romanès
### Nom

anionule
* vocatiu singular de anion
# anion
## Anglès
### Nom

anion ‎(plural anions)
* anió

## Romanès
### Nom

anion m. ‎(plural anioni)
* anió

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | anion | anionul | (niște) | anioni | anionii |
| Genitiu-datiu | (unui) | anion | anionului | (unor) | anioni | anionilor |
| Vocatiu | | anionule, anione | anionule, anione | | anionilor | anionilor |
# anionii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

anionii
* nominatiu i acusatiu definit plural de anion
# amurar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.muˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.muˈɾa/ valencià /a.muˈɾaɾ/, /a.muˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: amorà, amorar, amurà
   * Etimologia: De amura.

### Verb

amurar trans.
* (nàutica) Tirar l'amura acostant la vela al punt de proa on aquella està assegurada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: amuro, amura, amurem

#### Derivats

* desamurar

#### Traduccions

* Castellà: amurar $^{(es)}$
* Francès: amurer $^{(fr)}$
* Gallec: amurar $^{(gl)}$
* Italià: tirar la fune $^{(it)}$
* Llatí: funem $^{(la)}$ velam ad proram deducere

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mu·rar (3)
* Anagrames: marrau, maurar, murara, murarà

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# amiguessi
## Català
### Verb

amiguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gues·si (4)
# amiguet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˈɣɛt/ balear /ə.miˈɣət/, /ə.miˈɣɛt/ Occidental: /a.miˈɣet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De amic i el sufix -et, segle XX.

### Nom

amiguet m. ‎(plural amiguets, femení amigueta)
* Forma diminutiva de amic.

#### Traduccions

* Castellà: amiguete $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·guet (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimtu)
* Anagrama: imatgeu

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# amigueta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.miˈɣɛ.tə/ balear /ə.miˈɣə.tə/, /ə.miˈɣɛ.tə/ Occidental: /a.miˈɣe.ta/
   * Rimes: -ɛta

### Nom

amigueta f. ‎(plural amiguetes)
* Forma femenina de amiguet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·ta (4)
* Anagrama: aguaitem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.miˈɣe.ta\
       Americà: alt /a.miˈɡe.t(a)/, baix \a.miˈɣe.ta\
   * Rimes: -eta

### Nom

amigueta f. ‎(plural amiguetas)
* forma femenina de amiguete

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·ta (4)
# amiguetas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.miˈɣe.tas\, meridional \a.miˈɣe.tah\
       Americà: alt /a.miˈɡe.t(a)s/, baix \a.miˈɣe.tah\, austral \a.miˈɣe.tas\
   * Rimes: -etas

### Nom

amiguetas f. pl.
* forma plural de amigueta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gue·tas (4)
# amigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmi.ɣəs/, occidental /aˈmi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Nom

amigues f. pl.
* Forma plural de amiga.

### Adjectiu

amigues f. pl.
* Forma plural de amiga.

### Verb

amigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de amigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mi·gues (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimsu)
* Anagrames: aguisem, masegui, maseguí

## Occità
### Nom

amigues f. pl.
* forma plural de amiga
# amígdala lingual
## Català
### Nom

amígdala lingual f. ‎(plural amígdales linguals)
* (anatomia) Teixit limfàtic que cobreix la part posterior de la llengua.

#### Traduccions

* Anglès: lingual tonsil $^{(en)}$
* Castellà: amígdala lingual $^{(es)}$
* Llatí: tonsilla lingualis $^{(la)}$

## Castellà
### Nom

amígdala lingual f. ‎(plural amígdalas linguales)
* (anatomia) amígdala lingual
# amígdalako
## Basc
### Nom

amígdalako
* genitiu locatiu definit singular de amígdala
# amígdalara
## Basc
### Nom

amígdalara
* al·latiu definit singular de amígdala
# amígdalak
## Basc
### Nom

amígdalak
* absolutiu definit plural de amígdala
* ergatiu definit singular de amígdala
* ergatiu indefinit de amígdala
# amígdala faríngea
## Castellà
### Nom

amígdala faríngea f.
* (anatomia) amígdala faríngia

### Vegeu també

* amígdala faríngea. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# amígdalan
## Basc
### Nom

amígdalan
* inessiu definit singular de amígdala
# amígdalarantz
## Basc
### Nom

amígdalarantz
* al·latiu direccional definit singular de amígdala
# amígdala de Luschka
## Català
### Nom

amígdala de Luschka f.
* (anatomia) adenoide

#### Sinònims

* amígdala faríngia

#### Traduccions

* Anglès: Luschka's tonsil $^{(en)}$
* Castellà: amígdala de Luschka $^{(es)}$
* Llatí: tonsilla pharyngealis $^{(la)}$

### Vegeu també

* amígdala de Luschka. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# amígdala faríngia
## Català
### Nom

amígdala faríngia f. ‎(plural amígdales faríngies)
* (anatomia) adenoide

#### Traduccions

* Anglès: pharyngeal tonsil $^{(en)}$
* Castellà: amígdala faríngea $^{(es)}$
* Llatí: tonsilla pharyngealis $^{(la)}$

### Vegeu també

* amígdala faríngia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# amígdalaraino
## Basc
### Nom

amígdalaraino
* terminatiu definit singular de amígdala
# analitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.na.ɫiˈd͡za/ valencià /a.na.ɫiˈzaɾ/, /a.na.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: analitzà
   * Etimologia: De anàlisi i el sufix -itzar, calc del francès analyser.

### Verb

analitzar trans.
* Fer l'anàlisi d'alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: analitzo, analitza, analitzem

#### Derivats

* analitzable
* analitzador

#### Sinònims

* estudiar

#### Traduccions

* Anglès: analyze $^{(en)}$
* Castellà: analizar $^{(es)}$
* Francès: analyser $^{(fr)}$
* Italià: analizzare $^{(it)}$
* Llatí: rem perpendere $^{(la)}$, singillatim considerare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·na·lit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: analitzar
# analisirekin
## Basc
### Nom

analisirekin
* comitatiu indefinit de analisi
# analisirengatik
## Basc
### Nom

analisirengatik
* causal indefinit de analisi
# analisiren
## Basc
### Nom

analisiren
* genitiu indefinit de analisi
# analisirik
## Basc
### Nom

analisirik
* partitiu indefinit de analisi
# analisiko
## Basc
### Nom

analisiko
* genitiu locatiu definit singular de analisi
# analisiri
## Basc
### Nom

analisiri
* datiu indefinit de analisi
# analisirentzat
## Basc
### Nom

analisirentzat
* benefactiu indefinit de analisi
# analisira
## Basc
### Nom

analisira
* al·latiu definit singular de analisi
# analisiraino
## Basc
### Nom

analisiraino
* terminatiu definit singular de analisi
# analisirantz
## Basc
### Nom

analisirantz
* al·latiu direccional definit singular de analisi
# aniquilaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ni.kiˈɫa.βən/, balear /ə.ni.kiˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ni.kiˈɫa.βen/ valencià /a.ni.kiˈɫa.ven/, /a.ni.kiˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aniquilaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aniquilar.
# aniquilen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.niˈki.ɫən/, occidental /a.niˈki.ɫen/
   * Rimes: -ilen

### Verb

aniquilen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aniquilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aniquilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aniquilar.