OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# detruatajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /de.truˈa.tajn/

### Verb

detruatajn
* acusatiu plural de detruata
# destacam
## Català
### Verb

destacam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de destacar.
# destacaran
## Català
### Verb

destacaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de destacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ta·ca·ran (4)
* Anagrama: trescanada
# destacaien
## Català
### Verb

destacaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de destacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ta·ca·ien (4)
* Anagrama: acientades
# destacaies
## Català
### Verb

destacaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de destacar.
# destacara
## Català
### Verb

destacara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb destacar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb destacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ta·ca·ra (4)
* Anagrames: atracades, desacatar, desatacar
# destacaia
## Català
### Verb

destacaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de destacar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de destacar.
# destacaren
## Català
### Verb

destacaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de destacar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destacar.
# detestà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təsˈta/, occidental /de.tesˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

detestà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de detestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tà (3)
# detestin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtes.tin/, occidental /deˈtes.tin/
   * Rimes: -estin

### Verb

detestin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb detestar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb detestar.

#### Variants

* [1] detesten
* [2] detesten

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tin (3)
* Anagrames: destetin, destiten
# detestis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈtes.tis/, occidental /deˈtes.tis/
   * Rimes: -estis

### Verb

detestis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detestes, detestos

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tis (3)
* Anagrames: destetis, destites
# detestessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təsˈte.sis/, occidental /de.tesˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

detestessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detesteguesses, detestesses, detestassis, detestasses, detestares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tes·sis (4)
* Anagrama: destetessis
# detesto
## Català

   * Pronúncia: central /dəˈtes.tu/, occidental /deˈtes.to/

### Verb

detesto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de detestar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb detestar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* [1] deteste, detesti, detest
* [2] detesti, deteste
* [3] detesti, deteste

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·to (3)
* Anagrama: desteto
# detestessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.təsˈte.sin/, occidental /de.tesˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

detestessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detesteguessen, detestessen, detestassin, detestassen, detestaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tes·sin (4)
* Anagrama: destetessin
# detestos
## Català
### Verb

detestos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* detestis, detestes

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tos (3)
# detesti
## Català

   * Pronúncia: central /dəˈtes.ti/, occidental /deˈtes.ti/
   * Rimes: -esti

### Verb

detesti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de detestar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb detestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb detestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb detestar.

#### Variants

* [1] detesto, deteste, detest
* [2] deteste, detesto
* [3] deteste, detesto
* [4] deteste

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·ti (3)
* Anagrames: desteti, destetí
# detestessi
## Català
### Verb

detestessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb detestar.

#### Variants

* [1] detestessa, detesteguessa, detestés, detestàs, detestara
* [2] detestegués, detestés, detestàs, detestara

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·tes·si (4)
# detesteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.təsˈtɛw/ balear /də.təsˈtəw/, /də.təsˈtɛw/ Occidental: /de.tesˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

detesteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de detestar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb detestar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb detestar.

#### Variants

* [1] detestau
* [2] detestegueu
* [3] detestau

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·tes·teu (3)
* Anagrama: desteteu
# devoreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βuˈɾɛw/ balear /də.voˈɾəw/, /də.vuˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /de.βoˈɾew/ valencià /de.voˈɾew/, /de.βoˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

devoreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de devorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb devorar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb devorar.

#### Variants

* [1] devorau
* [3] devorau

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·reu (3)
# devori
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈβɔ.ɾi/, balear /dəˈvɔ.ɾi/ Occidental: nord-occidental /deˈβo.ɾi/ valencià /deˈvo.ɾi/, /deˈβo.ɾi/
   * Rimes: -oɾi

### Verb

devori
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de devorar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb devorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb devorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb devorar.

#### Variants

* [1] devoro, devore, devor
* [2] devore
* [3] devore
* [4] devore

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (deiorv)
* Anagrama: derivo
# devoren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈβɔ.ɾən/, balear /dəˈvɔ.ɾən/ Occidental: nord-occidental /deˈβo.ɾen/ valencià /deˈvo.ɾen/, /deˈβo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

devoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de devorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb devorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb devorar.

#### Variants

* [2] devorin
* [3] devorin

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·ren (3)
* Anagrama: venedor
# devoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βuˈɾe.sən/ balear /də.voˈɾe.sən/, /də.vuˈɾe.sən/ Occidental: nord-occidental /de.βoˈɾe.sen/ valencià /de.voˈɾe.sen/, /de.βoˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

devoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb devorar.

#### Variants

* devoressin, devorassin, devorassen, devoraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·res·sen (4)
# devorem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βuˈɾɛm/ balear /də.voˈɾəm/, /də.vuˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /de.βoˈɾem/ valencià /de.voˈɾem/, /de.βoˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

devorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de devorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb devorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb devorar.

#### Variants

* [1] devoram

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·rem (3)
# devoresses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βuˈɾe.səs/ balear /də.voˈɾe.səs/, /də.vuˈɾe.səs/ Occidental: nord-occidental /de.βoˈɾe.ses/ valencià /de.voˈɾe.ses/, /de.βoˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

devoresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb devorar.

#### Variants

* devoressis, devorassis, devorasses, devorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·res·ses (4)
# devoressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βuˈɾe.sin/ balear /də.voˈɾe.sin/, /də.vuˈɾe.sin/ Occidental: nord-occidental /de.βoˈɾe.sin/ valencià /de.voˈɾe.sin/, /de.βoˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

devoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb devorar.

#### Variants

* devoressen, devorassin, devorassen, devoraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·res·sin (4)
# devore
## Català
### Verb

devore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de devorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb devorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb devorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb devorar.

#### Variants

* [1] devoro, devori, devor
* [2] devori
* [3] devori
* [4] devori

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·re (3)
# devores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈβɔ.ɾəs/, balear /dəˈvɔ.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /deˈβo.ɾes/ valencià /deˈvo.ɾes/, /deˈβo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

devores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de devorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb devorar.

#### Variants

* [2] devoris

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·res (3)
# devoressis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βuˈɾe.sis/ balear /də.voˈɾe.sis/, /də.vuˈɾe.sis/ Occidental: nord-occidental /de.βoˈɾe.sis/ valencià /de.voˈɾe.sis/, /de.βoˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

devoressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb devorar.

#### Variants

* devoresses, devorassis, devorasses, devorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·vo·res·sis (4)
# destronaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.tɾu.nəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /des.tɾo.naˈɾi.ɛm/, valencià /des.tɾo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

destronaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·na·rí·em (5)
* Anagrames: demostrarien, estamordiren, mordentaries
# destronassin
## Català

   * Pronúncia: balear /dəs.tɾoˈna.sin/, /dəs.tɾuˈna.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

destronassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Ells/elles/vostès] destronessin, destronessen, destronassen, destronassin o destronaren.
# destronaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.tɾu.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /des.tɾo.naˈɾi.ɛw/, valencià /des.tɾo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

destronaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de destronar.
# destronasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈna.səs/ balear /dəs.tɾoˈna.səs/, /dəs.tɾuˈna.səs/ Occidental: /des.tɾoˈna.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

destronasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Tu] destronessis, destronesses, destronasses, destronassis o destronares.
# destronassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.tɾuˈna.sən/ balear /dəs.tɾoˈna.sən/, /dəs.tɾuˈna.sən/ Occidental: /des.tɾoˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

destronassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Ells/elles/vostès] destronessin, destronessen, destronassen, destronassin o destronaren.
# destronassis
## Català

   * Pronúncia: balear /dəs.tɾoˈna.sis/, /dəs.tɾuˈna.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

destronassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb destronar.
    [Tu] destronessis, destronesses, destronasses, destronassis o destronares.
# destronat
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾuˈnat/, occidental /des.tɾoˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

destronat
* Participi masculí singular del verb destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nat (3)
* Anagrama: trenta-dos
# destronaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.tɾu.nəˈɾe/, occidental /des.tɾo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

destronaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de destronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·na·ré (4)
* Anagrames: desroentar, rentadores, retornades, retronades, torredanes
# destronau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /dəs.tɾoˈnaw/, /dəs.tɾuˈnaw/ alguerès /das.tɾuˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

destronau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de destronar.
    [Vosaltres/vós] destroneu o destronau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb destronar.
    Destroneu o destronau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tro·nau (3)
* Heterograma de 9 lletres (adenorstu)
* Anagrama: desnaturo
# diagnòstic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.əŋˈnɔs.tik/ Occidental: nord-occidental /di.aŋˈnɔs.tik/, valencià /di.aɡˈnɔs.tik/
   * Etimologia: Del grec antic διαγνωστικός ‎(diagnōstikós, «que fa discernir, distingir»), segle XIX

### Adjectiu

diagnòstic m. ‎(femení diagnòstica, plural masculí diagnòstics, plural femení diagnòstiques)
* Útil per a diagnosticar

#### Traduccions

* Anglès: diagnostic $^{(en)}$
* Castellà: diagnóstico $^{(es)}$
* Francès: diagnostique $^{(fr)}$
* Italià: diagnostico $^{(it)}$, diagnosta $^{(it)}$

### Nom

diagnòstic m. ‎(plural diagnòstics)
* Identificació del problemes de salut d'una persona.
* Metafòricament i per extensió, identificació de problemes en general o de les perspectives d'evolució d'aquest problemes.
    El diagnòstic dels experts és que si la inflació continua creixent l'atur també augmentarà.

#### Traduccions

* Anglès: diagnostic $^{(en)}$
* Castellà: diagnóstico $^{(es)}$
* Francès: diagnostic $^{(fr)}$
* Italià: diagnostica $^{(it)}$, diagnosi $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ag·nòs·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# diagnòstic en educació
## Català
### Nom

diagnòstic en educació m. ‎(plural diagnòstics en educació)
* Identificació de la naturalesa i les causes de les dificultats d'aprenentatge, problemes i altres aspectes que poden impedir o promoure l'acció de l'escola.

#### Notes

El diagnòstic en educació abraça tant factors personals, com materials i funcionals en qualsevol àmbit de l'educació.

#### Traduccions

* Anglès: educational assessment $^{(en)}$, educational diagnosis $^{(en)}$
* Castellà: diagnóstico educativo $^{(es)}$, diagnóstico en educación $^{(es)}$

### Vegeu també

* diagnòstic en educació. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# diagnostico
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.əŋ.nusˈti.ku/ balear /di.əŋ.nosˈti.ko/, /di.əŋ.nusˈti.ku/ Occidental: nord-occidental /di.aŋ.nosˈti.ko/, valencià /di.aɡ.nosˈti.ko/
   * Rimes: -iko

### Verb

diagnostico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de diagnosticar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ag·nos·ti·co (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaɣ.nosˈti.ko\, meridional \djaɣ.nohˈti.ko\
       Americà: alt /djaɡ.n(o)sˈti.ko/, baix \djaɣ.nohˈti.ko\
   * Rimes: -iko

### Verb

diagnostico
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb diagnosticar

### Miscel·lània

* Síl·labes: diag·nos·ti·co (4)

## Italià

   * Pronúncia: /di.aɲˈɲɔ.sti.ko/

### Adjectiu

diagnostico m. ‎(femení diagnostica, plural masculí diagnostici, plural femení diagnostiche)
* diagnòstic

### Nom

diagnostico m. ‎(plural diagnostici, femení diagnostica)
* metge que diagnostica

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·gnò·sti·co (5)
# diagnostica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.əŋ.nusˈti.kə/ balear /di.əŋ.nosˈti.kə/, /di.əŋ.nusˈti.kə/ Occidental: nord-occidental /di.aŋ.nosˈti.ka/, valencià /di.aɡ.nosˈti.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

diagnostica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de diagnosticar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb diagnostica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ag·nos·ti·ca (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaɣ.nosˈti.ka\, meridional \djaɣ.nohˈti.ka\
       Americà: alt /djaɡ.n(o)sˈti.ka/, baix \djaɣ.nohˈti.ka\
   * Rimes: -ika

### Verb

diagnostica
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb diagnosticar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb diagnosticar

#### Variants

* [2]: (voseo) diagnosticá

### Miscel·lània

* Síl·labes: diag·nos·ti·ca (4)

## Italià

   * Pronúncia: /di.aɲˈɲɔ.sti.ka/

### Adjectiu

diagnostica f. ‎(plural diagnostiche)
* forma femenina de diagnostico

### Nom

diagnostica f. ‎(plural diagnostiche)
* forma femenina de diagnostico
* diagnòstic

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·gnò·sti·ca (5)
# diagnosticaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaɣ.nos.ti.kaˈɾe\, meridional \djaɣ.noh.ti.kaˈɾe\
       Americà: alt /djaɡ.nos.t(i).kaˈɾe/, baix \djaɣ.noh.ti.kaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

diagnosticaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb diagnosticar
# diagnostici
## Italià

   * Pronúncia: /di.aɲˈɲɔ.sti.t͡ʃi/

### Adjectiu

diagnostici m. pl.
* forma plural de diagnostico

### Nom

diagnostici m. pl.
* forma plural de diagnostico

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·gnò·sti·ci (5)
# diagnostiqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaɣ.nos.tiˈke\, meridional \djaɣ.noh.tiˈke\
       Americà: alt /djaɡ.nos.t(i)ˈke/, baix \djaɣ.noh.tiˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

diagnostiqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb diagnosticar
# diagnostiche
## Italià

   * Pronúncia: /di.aɲˈɲɔ.sti.ke/

### Adjectiu

diagnostiche f. pl.
* forma plural de diagnostica

### Nom

diagnostiche f. pl.
* forma plural de diagnostica

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·gnò·sti·che (5)
# diagnosticó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaɣ.nos.tiˈko\, meridional \djaɣ.noh.tiˈko\
       Americà: alt /djaɡ.nos.t(i)ˈko/, baix \djaɣ.noh.tiˈko\
   * Rimes: -o

### Verb

diagnosticó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb diagnosticar

### Miscel·lània

* Síl·labes: diag·nos·ti·có (4)
# digestió
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.ʒəs.tiˈo/ Occidental: nord-occidental /di.ʒes.tiˈo/, valencià /di.d͡ʒes.tiˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí dīgestiō, segle XIV.

### Nom

digestió f. ‎(plural digestions)
* Acció de digerir.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ges·ti·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# digestum
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈɡɛs.tʊm/

### Verb

dīgestum
* supí acusatiu de dīgerō
# digiero
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /diˈxje.ɾo/, meridional /diˈhje.ɾo/
       Americà: alt /diˈxje.ɾo/, baix /diˈhje.ɾo/, austral /diˈxje.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

digiero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb digerir
# digestivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \di.xesˈti.βos\, meridional \di.hehˈti.βoh\
       Americà: alt /di.x(e)sˈti.bos/, baix \di.hehˈti.βoh\, austral \di.xehˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

digestivos m. pl.
* forma plural de digestivo

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ges·ti·vos (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /diː.ɡɛsˈtiː.woːs/

### Adjectiu

dīgestīvōs
* acusatiu masculí plural de dīgestīvus
# digestivum
## Llatí

   * Pronúncia: /diː.ɡɛsˈtiː.wʊm/

### Adjectiu

dīgestīvum
* nominatiu neutre singular de dīgestīvus
* acusatiu masculí singular de dīgestīvus
* acusatiu neutre singular de dīgestīvus
* vocatiu neutre singular de dīgestīvus
# digestivus
## Llatí

   * Pronúncia: /diː.ɡɛsˈtiː.wʊs/
   * Etimologia: De dīgestus i el sufix -īvus ‎(«separat, dissolt»)

### Adjectiu

dīgestīvus m., dīgestīva f., dīgestīvum n.
* digestiu

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | dīgestīvus | dīgestīva | dīgestīvum | dīgestīvī | dīgestīvae | dīgestīva |
| Vocatiu | dīgestīve | dīgestīva | dīgestīvum | dīgestīvī | dīgestīvae | dīgestīva |
| Acusatiu | dīgestīvum | dīgestīvam | dīgestīvum | dīgestīvōs | dīgestīvās | dīgestīva |
| Genitiu | dīgestīvī | dīgestīvae | dīgestīvī | dīgestīvōrum | dīgestīvārum | dīgestīvōrum |
| Datiu | dīgestīvō | dīgestīvae | dīgestīvō | dīgestīvīs | dīgestīvīs | dīgestīvīs |
| Ablatiu | dīgestīvō | dīgestīvā | dīgestīvō | dīgestīvīs | dīgestīvīs | dīgestīvīs |

#### Descendents

| Asturià: dixestivu Català: digestiu Anglès: digestive Francès: digestif | Gallec: dixestivo Italià: digestivo Portuguès: digestivo Castellà: digestivo |
# digger
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɪɡɚ/

### Nom

digger ‎(plural diggers)
* excavador

#### Sinònims

* excavator

### Vegeu també

* digger. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# diggers
## Anglès
### Nom

diggers
* forma plural de digger
# digitaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.xi.taˈθjo.nes/, meridional /di.hi.taˈθjo.neh/
       Americà: alt /di.xi.t(a)ˈsjo.nes/, baix /di.hi.taˈsjo.neh/, austral /di.xi.taˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

digitaciones f. pl.
* forma plural de digitación
# digitación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.xi.taˈθjon/, meridional \di.hi.taˈθjoŋ\
       Americà: alt /di.xi.t(a)ˈsjon/, baix \di.hi.taˈsjoŋ\, austral /di.xi.taˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

digitación f. ‎(plural digitaciones)
* digitació, puntiforme

#### Sinònims

* puntiforme

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·gi·ta·ción (4)

### Vegeu també

* digitación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# diarchy
## Anglès
### Nom

diarchy ‎(plural diarchies)
* diarquia
# diaques
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈa.kəs/, occidental /diˈa.kes/
   * Rimes: -akes

### Nom

diaques m. pl.
* Forma plural de diaca.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·ques (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeiqsu)
* Anagrames: adeqüis, aquedis
# diarchies
## Anglès
### Nom

diarchies
* forma plural de diarchy
# diari de classe
## Català
### Nom

diari de classe m. ‎(plural diaris de classe)
* Quadern en el qual els professors o els alumnes anoten diàriament les activitats desenvolupades a classe.

#### Traduccions

* Anglès: classroom journal $^{(en)}$
* Castellà: diario de clase $^{(es)}$
* Francès: journal de classe $^{(fr)}$

### Vegeu també

* diari de classe. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# diaria
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈdja.ɾja/
   * Rimes: -aɾja

### Adjectiu

diaria f. ‎(plural diarias)
* forma femenina de diario

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·ria (2)
* Anagrama: adiría