OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aregant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾəˈɣan/ balear /ə.ɾəˈɣant/, /ə.ɾəˈɣan/ Occidental: nord-occidental /a.ɾeˈɣan/ valencià /a.ɾeˈɣant/, /a.ɾeˈɣan/
   * Rimes: -ant

### Verb

aregant
* Gerundi del verb aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·gant (3)
* Anagrames: arengat, argenta, argentà, engatar, reganta, regantà
# aregareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾə.ɣəˈɾɛw/ balear /ə.ɾə.ɣəˈɾəw/, /ə.ɾə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.ɾe.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aregareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aregar.
# aregaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /a.ɾe.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aregaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aregar.
# arrisquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.sis/, occidental /a.risˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arrisquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arrisquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.səm/, occidental /a.risˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrisquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arrisquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.sim/, occidental /a.risˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrisquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arrisqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.risˈkɛw/ balear /ə.risˈkəw/, /ə.risˈkɛw/ Occidental: /a.risˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrisqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arriscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb arriscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arriscar.
# arrisqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈkes/, occidental /a.risˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

arrisqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arrisqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈris.ki/, occidental /aˈris.ki/
   * Rimes: -iski

### Verb

arrisqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arriscar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arriscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arriscar.
# arrisquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈris.kin/, occidental /aˈris.kin/
   * Rimes: -iskin

### Verb

arrisquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arriscar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arriscar.
# arrisquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈris.kis/, occidental /aˈris.kis/
   * Rimes: -iskis

### Verb

arrisquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arriscar.
# arrisquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.sin/, occidental /a.risˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arrisquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# arrisquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.risˈke.səw/, occidental /a.risˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrisquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arriscar.
# aparracava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.rəˈka.βə/, balear /ə.pə.rəˈka.və/ Occidental: nord-occidental /a.pa.raˈka.βa/ valencià /a.pa.raˈka.va/, /a.pa.raˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aparracava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aparracar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aparracar.
# aparraco
## Català

   * Pronúncia: central /ə.pəˈra.ku/, occidental /a.paˈra.ko/
   * Rimes: -ako

### Verb

aparraco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aparracar.
# aparracasses
## Català
### Verb

aparracasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparracar.
# aparracaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.rəˈka.βən/, balear /ə.pə.rəˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pa.raˈka.βen/ valencià /a.pa.raˈka.ven/, /a.pa.raˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aparracaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aparracar.
# aparracàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.rəˈka.ɾəm/, occidental /a.pa.raˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

aparracàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de aparracar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparracar.
# aparracassen
## Català
### Verb

aparracassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparracar.
# aplançonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾi.əw/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾi.əw/, /ə.pɫən.su.nəˈɾi.əw/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aplançonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aplançonar.
# aplançonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾe/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾe/, /ə.pɫən.su.nəˈɾe/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aplançonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aplançonar.
# aplançonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾi.ə/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾi.ə/, /ə.pɫən.su.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aplançonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aplançonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aplançonar.
# aplançonarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾi.ən/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾi.ən/, /ə.pɫən.su.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aplançonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aplançonar.
# aplançonaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾi.əs/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾi.əs/, /ə.pɫən.su.nəˈɾi.əs/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aplançonaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aplançonar.
# aplançonarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾa/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾa/, /ə.pɫən.su.nəˈɾa/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aplançonarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aplançonar.
# aplançonares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.suˈna.ɾəs/ balear /ə.pɫən.soˈna.ɾəs/, /ə.pɫən.suˈna.ɾəs/ Occidental: /a.pɫan.soˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aplançonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aplançonar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplançonar.
# aplançonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾɛw/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾəw/, /ə.pɫən.su.nəˈɾɛw/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aplançonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aplançonar.
# aplançonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫən.su.nəˈɾas/ balear /ə.pɫən.so.nəˈɾas/, /ə.pɫən.su.nəˈɾas/ Occidental: /a.pɫan.so.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aplançonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aplançonar.
# apreciaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.si.əˈɾi.əs/, occidental /a.pɾe.si.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apreciaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apreciar.
# apreciarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.si.əˈɾi.ən/, occidental /a.pɾe.si.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apreciarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apreciar.
# apreciarives
## Català
### Verb

apreciarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de apreciar.
# apreciaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.siˈa.ɾən/, occidental /a.pɾe.siˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apreciaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apreciar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# apreciaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.si.əˈɾi.ə/, occidental /a.pɾe.si.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apreciaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apreciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apreciar.
# apreciariva
## Català
### Verb

apreciariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de apreciar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apreciar.
# apreciares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.siˈa.ɾəs/, occidental /a.pɾe.siˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apreciares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apreciar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# apreciariven
## Català
### Verb

apreciariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apreciar.
# arenga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɾɛŋ.ɡə/ balear /əˈɾəŋ.ɡə/, /əˈɾɛŋ.ɡə/ Occidental: /aˈɾeŋ.ɡa/
   * Rimes: -ɛŋɡa
   * Etimologia: D’origen germànic incert, potser del gòtic *harihrings ‎(«reunió de l'exèrcit»), del protogermànic *hringaz ‎(«cercle»), segle XV.

### Nom

arenga f. ‎(plural arengues)
* Discurs, en especial quan està pensat per a exaltar els ànims al públic.

#### Traduccions

* Anglès: harangue $^{(en)}$
* Castellà: arenga $^{(es)}$
* Francès: harangue $^{(fr)}$
* Italià: arringa $^{(it)}$

### Verb

arenga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arengar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·ga (3)
* Anagrames: agrane, negara, negarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia: \aˈɾeŋ.ɡa\
   * Rimes: -enɡa

### Nom

arenga f. ‎(plural arengas)
* arenga

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·ga (3)
# arengara
## Català
### Verb

arengara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arengar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·ga·ra (4)
* Anagrames: agranaré, agranera, aregaran
# arengaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəŋˈɡa.ɾən/, occidental /a.ɾeŋˈɡa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arengaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arengar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arengar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engranera
# arengada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəŋˈɡa.ðə/, occidental /a.ɾeŋˈɡa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De areng.

### Nom

arengada f. ‎(plural arengades)
* Amploia, sardina o seitó conservats en sal.

#### Traduccions

* Alemany: Salzhering $^{(de)}$ m.
* Castellà: sardina de casco $^{(es)}$
* Francès: sardine $^{(fr)}$ salée
* Italià: sardella $^{(it)}$
* Llatí: muriatica $^{(la)}$ alex

### Verb

arengada
* Participi femení singular del verb arengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·ga·da (4)
* Anagrames: agendara, agendarà, andarega

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# arengam
## Català
### Verb

arengam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arengar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ren·gam (3)
* Anagrames: agerman, agramen, agranem, amargèn, germana, manegar, margena, margenà
# apóc.
## Castellà
### Abreviatura

apóc.
* apòcope
# apócrifamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˌpo.kɾi.faˈmen.te/
       Americà: alt /aˌpo.kɾi.faˈmen.t(e)/, baix /aˌpo.kɾi.faˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De apócrifo i el sufix -mente.

### Adverbi

apócrifamente
* apòcrifament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pó·cri·fa·men·te (6)
# apófise
## Gallec
### Nom

apófise f. ‎(plural apófises)
* apòfisi
# apófises
## Gallec
### Nom

apófises f. pl.
* forma plural de apófise
# apócopes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈpo.ko.pes/, meridional /aˈpo.ko.peh/
       Americà: alt /aˈpo.ko.p(e)s/, baix /aˈpo.ko.peh/, austral /aˈpo.ko.pes/
   * Rimes: -okopes

### Nom

apócopes f. pl.
* forma plural de apócope
# apófise mastoide
## Gallec
### Nom

apófise mastoide f.
* apòfisi mastoide
# apófisis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈpo.fi.sis/, meridional /aˈpo.fi.sih/
       Americà: alt /aˈpo.fi.s(i)s/, baix /aˈpo.fi.sih/, austral /aˈpo.fi.sis/
   * Rimes: -ofisis
   * Etimologia: Del grec antic ἀπόφυσις ‎(apóphysis).

### Nom

apófisis f. ‎(plural invariable)
* (anatomia) apòfisi

#### Derivats

* apofisario

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pó·fi·sis (4)

### Vegeu també

* apófisis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre apófisis
# apòstol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɔs.tuɫ/ balear /əˈpɔs.toɫ/, /əˈpɔs.tuɫ/ Occidental: /aˈpɔs.toɫ/
   * Etimologia: Del llatí apostolus, segle XII, del grec antic ἀπόστολος ‎(apóstolos, «enviat»), de ἀποστέλλω ‎(apostéllō, «enviar»).

### Nom

apòstol m. ‎(plural apòstols, femení apostolessa)
* Deixeble de Jesucrist que predicà l’evangeli.
* Propagador de la fe cristiana.
* Propagador i defensor d’una doctrina, d’un moviment.

#### Traduccions

* Alemany: Apostel $^{(de)}$ m.
* Anglès: apostle $^{(en)}$
* Àrab: رَسُول‎ $^{(ar)}$ m.
* Armeni: առաքյալ $^{(hy)}$ ‎(arakial)
* Bretó: abostol $^{(br)}$ m.
* Búlgar: апо́стол $^{(bg)}$ m. ‎(apóstol)
* Castellà: apóstol $^{(es)}$ m.
* Estonià: apostel $^{(et)}$
* Francès: apôtre $^{(fr)}$ m.
* Friülà: apuestul $^{(fur)}$ m.
* Gallec: apóstolo $^{(gl)}$ m.
* Georgià: მოციქული $^{(ka)}$ ‎(motsíkuli)
* Grec: απόστολος $^{(el)}$ m. ‎(apóstolos)
* Hongarès: apostol $^{(hu)}$
* Indonesi: rasul $^{(id)}$
* Irlandès: aspal $^{(ga)}$ m.
* Italià: apostolo $^{(it)}$ m.
* Japonès: 使徒 $^{(ja)}$
* Macedoni: апостол $^{(mk)}$ m.
* Maltès: appostlu $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: apostel $^{(nl)}$ m.
* Occità: apòstol $^{(oc)}$ m.
* Polonès: apostoł $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: apóstolo $^{(pt)}$ m.
* Rus: апо́стол $^{(ru)}$ m. ‎(apóstol)
* Suahili: mtume $^{(sw)}$
* Suec: apostel $^{(sv)}$ c.
* Tagal: alagad $^{(tl)}$
* Turc: havaryun $^{(tr)}$
* Txec: apoštol $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 使徒 $^{(zh)}$ ‎(shǐtú)

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pòs·tol (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apócope
## Castellà
### Nom

apócope f. ‎(plural apócopes)
* (gramàtica) apòcope

#### Relacionats

* abreviación
* apocopar

#### Hiperònims

* figura de transformación

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pó·co·pe (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre apócope
# aprisiaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾi.ə/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aprisiaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aprisiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aprisiar.
# aprisiaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾi.əs/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aprisiaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aprisiar.
# aprisiara
## Català
### Verb

aprisiara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·ra (5)
* Anagrama: aspiraria
# aprisiaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾan/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aprisiaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aprisiar.
# aprisiares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.ziˈa.ɾəs/, occidental /a.pɾi.ziˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aprisiares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aprisiar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·res (5)
* Anagrama: aspiraries
# aprisiarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾi.zi.əˈɾɛm/ balear /ə.pɾi.zi.əˈɾəm/, /ə.pɾi.zi.əˈɾɛm/ Occidental: /a.pɾi.zi.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aprisiarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·rem (5)
* Anagrames: aprimaries, aspiraríem
# aprisiaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.ziˈa.ɾən/, occidental /a.pɾi.ziˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aprisiaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aprisiar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·ren (5)
* Anagrama: aspirarien
# aprisiar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pɾi.ziˈa/ Occidental: nord-occidental /a.pɾi.ziˈa/ valencià /a.pɾi.ziˈaɾ/, /a.pɾi.ziˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aprisià
   * Etimologia: De aprisió.

### Verb

aprisiar trans.
* (històric) Ocupar una terra erma per conrear-la i apropiar-se-la.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aprisio, aprisia, aprisiem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aprisiareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾi.zi.əˈɾɛw/ balear /ə.pɾi.zi.əˈɾəw/, /ə.pɾi.zi.əˈɾɛw/ Occidental: /a.pɾi.zi.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aprisiareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aprisiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pri·si·a·reu (5)
* Anagrama: aspiraríeu
# aprisiarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾi.zi.əˈɾi.ən/, occidental /a.pɾi.zi.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

aprisiarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aprisiar.
# aspectuau
## Català
### Verb

aspectuau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aspectuar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aspectuar.
# aspectuaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pək.tuˈa.βəs/, balear /əs.pək.tuˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /as.pek.tuˈa.βes/ valencià /as.pek.tuˈa.ves/, /as.pek.tuˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

aspectuaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aspectuar.
# aspectuassis
## Català
### Verb

aspectuassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aspectuar.
# aspectuava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pək.tuˈa.βə/, balear /əs.pək.tuˈa.və/ Occidental: nord-occidental /as.pek.tuˈa.βa/ valencià /as.pek.tuˈa.va/, /as.pek.tuˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

aspectuava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aspectuar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aspectuar.
# aspectuaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pək.tuˈa.βən/, balear /əs.pək.tuˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /as.pek.tuˈa.βen/ valencià /as.pek.tuˈa.ven/, /as.pek.tuˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

aspectuaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aspectuar.
# aspectue
## Català
### Verb

aspectue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aspectuar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aspectuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aspectuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aspectuar.
# aspectuen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəkˈtu.ən/, occidental /as.pekˈtu.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

aspectuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aspectuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aspectuar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aspectuar.
# articulationes costovertebrales
## Llatí
### Nom

articulationes costovertebrales
* (Terminologia Anatomica) articulació costovertebral, articulació del cap de la costella

### Vegeu també

* articulationes costovertebrales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulationes intercarpales
## Llatí
### Nom

articulationes intercarpales
* (Terminologia Anatomica) articulació carpiana, articulació intercarpiana

#### Sinònims

* articulationes carpi

### Vegeu també

* articulationes intercarpales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulation
## Anglès

   * Pronúncia: /ɑːˌtɪk.jəˈleɪ.ʃən/ àudio (EUA)

### Nom

articulation ‎(plural articulations)
* articulació

#### Sinònims

* joint

### Vegeu també

* articulation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.ti.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

articulation f. ‎(plural articulations)
* articulació

#### Derivats

* désarticulation
# articulationem
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.laˈtɪ.ɔ.nɛm/

### Nom

articulationem
* acusatiu singular de articulatio
# articulationes carpi
## Llatí
### Nom

articulationes carpi
* (Terminologia Anatomica) articulació carpiana, articulació intercarpiana

#### Sinònims

* articulationes intercarpales

### Vegeu també

* articulationes carpi. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulationes costochondrales
## Llatí
### Nom

articulationes costochondrales
* (Terminologia Anatomica) articulació condrocostal

### Vegeu també

* articulationes costochondrales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulationes interchondrales
## Llatí
### Nom

articulationes interchondrales
* (Terminologia Anatomica) articulació intercondral

### Vegeu també

* articulationes interchondrales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulatione
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.laˈtɪ.ɔ.nɛ/

### Nom

articulatione
* ablatiu singular de articulatio
# articulationes
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.laˈtɪ.ɔ.neːs/

### Nom

articulationēs
* nominatiu plural de articulatio
* vocatiu plural de articulatio
* acusatiu plural de articulatio
# articulationes carpometacarpales
## Llatí
### Nom

articulationes carpometacarpales
* (Terminologia Anatomica) articulació carpometacarpiana

### Vegeu també

* articulationes carpometacarpales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# arrasàsseu
## Català
### Verb

arrasàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
# arrasàieu
## Català
### Verb

arrasàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrasar.