OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encresparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpa.ɾən/, occidental /eŋ.kɾesˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encresparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encrespar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* [2] encrespessin, encrespessen, encrespassin, encrespassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pa·ren (4)
# encrespareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kɾəs.pəˈɾɛw/ balear /əŋ.kɾəs.pəˈɾəw/, /əŋ.kɾəs.pəˈɾɛw/ Occidental: /eŋ.kɾes.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encrespareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encrespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pa·reu (4)
# encresparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəs.pəˈɾan/, occidental /eŋ.kɾes.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encresparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encrespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pa·ran (4)
# entredoira
## Català antic
### Verb

entredoira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de entredoir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* [1] entredoís
* [2] entredoís
# entredoirem
## Català antic
### Verb

entredoirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de entredoir
# entredoirien
## Català antic
### Verb

entredoirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de entredoir
# entredoiran
## Català antic
### Verb

entredoiran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de entredoir
# entredoiries
## Català antic
### Verb

entredoiries
* segona persona singular (tu) del condicional de entredoir
# entredoires
## Català antic
### Verb

entredoires
* segona persona singular (tu) del passat de entredoir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* [1] entredoist
* [2] entredoisses
# entredoiria
## Català antic
### Verb

entredoiria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de entredoir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de entredoir
# entredoirà
## Català antic
### Verb

entredoirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de entredoir
# entredoiren
## Català antic
### Verb

entredoiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de entredoir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* [2] entredoissen
# entredoireu
## Català antic
### Verb

entredoireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de entredoir
# enllosaren
## Català
### Verb

enllosaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enllosar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* [2] enllosessin, enllosessen, enllosassin, enllosassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·ren (4)
# enllosares
## Català
### Verb

enllosares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enllosar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* [2] enllosessis, enllosesses, enllosassis, enllosasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·res (4)
# enllosar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎuˈza/ balear /əɲ.ʎoˈza/, /əɲ.ʎuˈza/ Occidental: nord-occidental /eɲ.ʎoˈza/ valencià /eɲ.ʎoˈzaɾ/, /eɲ.ʎoˈza/ Informal: nord-occidental /aɲ.ʎoˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enllosà
   * Etimologia: Del prefix en- i llosa, segle XVI.

### Verb

enllosar trans.
* Cobrir amb pedra plana o lloses, especialment un paviment, una teulada.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enlloso, enllosa, enllosem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* empedrar

#### Antònims

* desenllosar

#### Traduccions

* Anglès: pave with flagstones $^{(en)}$
* Castellà: enlosar $^{(es)}$
* Francès: carreler $^{(fr)}$
* Italià: lastricare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sar (3)
* Anagrama: sollaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enllosareu
## Català
### Verb

enllosareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·reu (4)
# enllosarem
## Català
### Verb

enllosarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·rem (4)
# enllosant
## Català
### Verb

enllosant
* Gerundi del verb enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sant (3)
# enllosara
## Català
### Verb

enllosara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllosar.

#### Variants

* [1] enllosés, enllosàs
* [2] enllosés, enllosàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·ra (4)
# enllosaran
## Català
### Verb

enllosaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·ran (4)
# enllosaria
## Català
### Verb

enllosaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enllosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enllosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sa·ri·a (5)
# enllosam
## Català
### Verb

enllosam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enllosar.

#### Variants

* enllosem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·sam (3)
# ensenderar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.sən.dəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /en.sen.deˈɾa/ valencià /en.sen.deˈɾaɾ/, /en.sen.deˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: esenderà
   * Etimologia: Del prefix en- i sender.

### Verb

ensenderar trans.
* (central) encarrilar (pel bon camí)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: ensendero, ensendera, ensenderem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sen·de·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ensenderam
## Català
### Verb

ensenderam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderem
# ensenderaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.dəˈɾa.ɾən/, occidental /en.sen.deˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ensenderaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensenderar.
# ensenderaien
## Català
### Verb

ensenderaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderaven
# ensenderaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.də.ɾəˈɾan/, occidental /en.sen.de.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

ensenderaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de ensenderar.
# ensenderares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.dəˈɾa.ɾəs/, occidental /en.sen.deˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ensenderares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensenderar.
# ensenderaia
## Català
### Verb

ensenderaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* [1] ensenderavi, ensenderava
* [2] ensenderava
# ensenderaies
## Català
### Verb

ensenderaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderaves
# enrajolessa
## Català
### Verb

enrajolessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajolessi, enrajoleguessa, enrajolés, enrajolàs, enrajolara
# enrajolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫe.sən/ balear /ən.rə.ʒoˈɫe.sən/, /ən.rə.ʒuˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫe.sen/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enrajolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoleguessen, enrajolessin, enrajolassin, enrajolassen, enrajolaren
# enrajolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫe.səs/ balear /ən.rə.ʒoˈɫe.səs/, /ən.rə.ʒuˈɫe.səs/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫe.ses/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enrajolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoleguesses, enrajolessis, enrajolassis, enrajolasses, enrajolares
# enrajoles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.rəˈʒɔ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /en.raˈʒɔ.ɫes/, valencià /en.raˈd͡ʒɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

enrajoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enrajolar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [2] enrajolis, enrajolos
# enrajolessi
## Català
### Verb

enrajolessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [1] enrajolessa, enrajoleguessa, enrajolés, enrajolàs, enrajolara
* [2] enrajolegués, enrajolés, enrajolàs, enrajolara
# enrajolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫe.sis/ balear /ən.rə.ʒoˈɫe.sis/, /ən.rə.ʒuˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫe.sis/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enrajolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoleguesses, enrajolesses, enrajolassis, enrajolasses, enrajolares
# enrajoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫɛw/ balear /ən.rə.ʒoˈɫəw/, /ən.rə.ʒuˈɫɛw/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫew/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrajoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enrajolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enrajolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [1] enrajolau
* [2] enrajolegueu
* [3] enrajolau
# enrajoli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.rəˈʒɔ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /en.raˈʒɔ.ɫi/, valencià /en.raˈd͡ʒɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

enrajoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrajolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrajolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrajolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [1] enrajolo, enrajole, enrajol
* [2] enrajole, enrajolo
* [3] enrajole, enrajolo
* [4] enrajole

### Miscel·lània

* Anagrama: noliejar
# enrajolen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.rəˈʒɔ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /en.raˈʒɔ.ɫen/, valencià /en.raˈd͡ʒɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

enrajolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrajolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrajolar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enrajolar.

#### Variants

* [2] enrajolin
* [3] enrajolin
# enrajolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rə.ʒuˈɫe.sin/ balear /ən.rə.ʒoˈɫe.sin/, /ən.rə.ʒuˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /en.ra.ʒoˈɫe.sin/, valencià /en.ra.d͡ʒoˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enrajolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrajolar.

#### Variants

* enrajoleguessen, enrajolessen, enrajolassin, enrajolassen, enrajolaren
# entemoniran
## Català
### Verb

entemoniran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ran (5)
# entemonires
## Català
### Verb

entemonires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·res (5)
# entemonireu
## Català
### Verb

entemonireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·reu (5)
# entemoniria
## Català
### Verb

entemoniria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entemonir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ri·a (6)
# entemonirien
## Català
### Verb

entemonirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ri·en (6)
# entemonint
## Català
### Verb

entemonint
* Gerundi del verb entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nint (4)
# entemonirem
## Català
### Verb

entemonirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·rem (5)
# entemoniren
## Català
### Verb

entemoniren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ren (5)
# entemoniries
## Català
### Verb

entemoniries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entemonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·ni·ri·es (6)
# entemonir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.muˈni/ balear /ən.tə.moˈni/, /ən.tə.muˈni/ Occidental: nord-occidental /en.te.moˈni/ valencià /en.te.moˈniɾ/, /en.te.moˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Etimologia: Variant de estabornir o estamordir.

### Verb

entemonir trans.
* (tarragoní) estabornir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entemoneixo, entemoneix, entemonim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·mo·nir (4)
* Anagrama: enroentim

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# envinésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈne.səw/, balear /əɱ.viˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /em.biˈne.sew/ valencià /eɱ.viˈne.sew/, /em.biˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

envinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envinar.

#### Variants

* envinéssiu, envinàssiu, envinàsseu, envinàreu
# envinés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈnes/, balear /əɱ.viˈnes/ Occidental: nord-occidental /em.biˈnes/ valencià /eɱ.viˈnes/, /em.biˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

envinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envinar.

#### Variants

* [1] envinàs, envinara
* [2] envinàs, envinara
# envinéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈne.sim/, balear /əɱ.viˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /em.biˈne.sim/ valencià /eɱ.viˈne.sim/, /em.biˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

envinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envinar.

#### Variants

* envinéssem, envinàssim, envinàssem, envinàrem
# envinéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈne.siw/, balear /əɱ.viˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /em.biˈne.siw/ valencià /eɱ.viˈne.siw/, /em.biˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

envinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb envinar.

#### Variants

* envinésseu, envinàssiu, envinàsseu, envinàreu
# enviously
## Anglès

   * Etimologia: De envious i el sufix -ly.

### Adverbi

enviously ‎(comparatiu more enviously, superlatiu most enviously)
* envejosament
# envinéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈne.səm/, balear /əɱ.viˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /em.biˈne.sem/ valencià /eɱ.viˈne.sem/, /em.biˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

envinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb envinar.

#### Variants

* envinéssim, envinàssim, envinàssem, envinàrem
# envios
## Català
### Verb

envios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·os (3)
* Heterograma de 6 lletres (einosv)
* Anagrames: novies, nòvies, nóvies, viones, vionés
# enviní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.biˈni/, balear /əɱ.viˈni/ Occidental: nord-occidental /em.biˈni/ valencià /eɱ.viˈni/, /em.biˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

enviní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de envinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enviïn
# envio
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbi.u/ Occidental: nord-occidental /emˈbi.o/ valencià /eɱˈvi.o/, /emˈbi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

envio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enviar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enviar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·o (3)
* Anagrama: vione
# en un pestañear
## Castellà
### Adverbi

en un pestañear
* (Nicaragua, Panamà) en un tres i no-res, en un tancar i obrir d’ulls

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de americanismos sobre pestañear
# en un tres i no res
## Català
### Adverbi

en un tres i no res
* En molt poc de temps.
    he arribat a casa en un tres i no res

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DSFF
# en ves de
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbez.də/, balear /əɱˈvez.ðə/ Occidental: nord-occidental /emˈbez.ðe/ valencià /eɱˈvez.ðe/, /emˈbez.ðe/
   * Etimologia: Del castellà en vez de, segle XVII.

### Preposició

en ves de
* (castellanisme) en lloc de
# en usine
## Francès
### Adverbi

en usine
* a peu de fàbrica

#### Sinònims

* à l'usine
# en vez de
## Castellà
### Preposició

en vez de
* en lloc de

#### Sinònims

* en lugar de

#### Descendents

* Català: en ves de (castellanisme)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre vez
# en sèrio
## Català

   * Etimologia: Calc del castellà en serio, segle XX.

### Adverbi

en sèrio
* (castellanisme) de debò, de veritat, de veres

#### Sinònims

* seriosament, verdaderament, veritablement, realment

### Vegeu també

* Obres de referència: PCCD
# en temps différé
## Francès
### Adverbi

en temps différé
* (videojocs) per torns

#### Sinònims

* tour par tour

### Vegeu també

* en temps différé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# en un moment
## Català
### Adverbi

en un moment
* ràpidament, en un espai de temps molt curt

#### Sinònims

* ara
* en un dir Jesús
* en un tres i no res

#### Traduccions

* Anglès: at once $^{(en)}$
* Castellà: al momento $^{(es)}$
* Francès: à l'instant $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: MOMENT $^{(csc)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DSFF
# en touche
## Francès
### Adverbi

en touche
* (esports de pilota) fora de límits

#### Sinònims

* hors des limites

### Vegeu també

* en touche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# en un temps rècord
## Català
### Adverbi

en un temps rècord
* En molt poc temps.

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# errusiarrik
## Basc
### Nom

errusiarrik
* partitiu indefinit de errusiar
# errusiartzat
## Basc
### Nom

errusiartzat
* prolatiu indefinit de errusiar
# errà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra/, occidental /eˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

errà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de errar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà (2)
* Anagrames: arre $^{(revers)}$, rera
# errusiarrentzat
## Basc
### Nom

errusiarrentzat
* benefactiu definit plural de errusiar
* benefactiu indefinit de errusiar
# errusiarri
## Basc
### Nom

errusiarri
* datiu indefinit de errusiar
# erràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.ɾəm/, occidental /eˈra.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

erràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de errar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb errar.

#### Variants

* [2] erreguéssom, erréssim, erréssem, erràssim, erràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà·rem (3)
# errusiarrez
## Basc
### Nom

errusiarrez
* instrumental definit plural de errusiar
* instrumental indefinit de errusiar
# erràiem
## Català
### Verb

erràiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erràvom, erràvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà·iem (3)
* Anagrama: remeiar
# erràieu
## Català
### Verb

erràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de errar.

#### Variants

* erravo, erràveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·rà·ieu (3)
# errusiarrengatik
## Basc
### Nom

errusiarrengatik
* causal indefinit de errusiar
* causal definit plural de errusiar
# enagrires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.ɾəs/, occidental /e.naˈɣɾi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

enagrires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enagrir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* [2] enagrissis, enagrisses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gri·res (4)
* Anagrama: enagrir-se
# enagrirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ɣɾiˈɾa/, occidental /e.na.ɣɾiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enagrirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gri·rà (4)
* Anagrames: agraïren, enraigar
# enagriran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ɣɾiˈɾan/, occidental /e.na.ɣɾiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enagriran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enagrir.
# enagriren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəˈɣɾi.ɾən/, occidental /e.naˈɣɾi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

enagriren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enagrir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enagrir.

#### Variants

* [2] enagrissin, enagrissen
# enagrireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nə.ɣɾiˈɾɛw/ balear /ə.nə.ɣɾiˈɾəw/, /ə.nə.ɣɾiˈɾɛw/ Occidental: /e.na.ɣɾiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enagrireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gri·reu (4)
* Anagrama: enguierar
# enagriries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ɣɾiˈɾi.əs/, occidental /e.na.ɣɾiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enagriries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enagrir.
# enagriria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ɣɾiˈɾi.ə/, occidental /e.na.ɣɾiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enagriria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enagrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gri·ri·a (5)
* Anagrama: agrairien
# enagririen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ɣɾiˈɾi.ən/, occidental /e.na.ɣɾiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enagririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enagrir.
# enagriràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nə.ɣɾiˈɾas/, occidental /e.na.ɣɾiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enagriràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enagrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·a·gri·ràs (4)
* Anagrames: agrisaren, esnarigar, garsarien