OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# gravetat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾə.βəˈtat/, balear /ɡɾə.vəˈtat/ Occidental: nord-occidental /ɡɾa.βeˈtat/ valencià /ɡɾa.veˈtat/, /ɡɾa.βeˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí gravitās.

### Nom

gravetat f. ‎(plural gravetats)
* L'estat o condició de ser greu.
* Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

#### Traduccions

* Alemany: Bedenklichkeit $^{(de)}$ f., Ernst $^{(de)}$ m.
* Anglès: gravity $^{(en)}$
* Búlgar: сериозност $^{(bg)}$ f. ‎(serioznost), важност $^{(bg)}$ f. ‎(vajnost)
* Castellà: gravedad $^{(es)}$ f.
* Esperanto: graveco $^{(eo)}$, seriozeco $^{(eo)}$
* Finès: vakavuus $^{(fi)}$
* Francès: gravité $^{(fr)}$ f.
* Georgià: სერიოზულობა $^{(ka)}$ ‎(seriozúloba)
* Grec: σοβαρότητα $^{(el)}$ f. ‎(sovarótita), δριμύτητα $^{(el)}$ f. ‎(drimítita)
* Macedoni: сериозност $^{(mk)}$ f., тежина $^{(mk)}$ f., важност $^{(mk)}$ f.
* Polonès: powaga $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: gravidade $^{(pt)}$ f.
* Romanès: gravitate $^{(ro)}$ f.
* Rus: серьёзность $^{(ru)}$ f. ‎(serióznost), важность $^{(ru)}$ f. ‎(vajnost)
* Turc: ağırbaşlılık $^{(tr)}$, ciddiyet $^{(tr)}$
* Afrikaans: swaartekrag $^{(af)}$
* Alemany: Erdanziehung $^{(de)}$ f., Gravitation $^{(de)}$ f.
* Anglès: gravity $^{(en)}$
* Àrab: جاذبية $^{(ar)}$ f.
* Armeni: ձգողականություն $^{(hy)}$ ‎(dzgokhakanutiun)
* Basc: grabitazio $^{(eu)}$
* Castellà: gravedad $^{(es)}$ f.
* Coreà: 중력 $^{(ko)}$ ‎(jungnyeok)
* Danès: gravitation $^{(da)}$ c.
* Eslovac: gravitácia $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: težnost $^{(sl)}$ f., gravitacija $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: gravito $^{(eo)}$
* Estonià: gravitatsioon $^{(et)}$
* Finès: painovoima $^{(fi)}$
* Francès: gravité $^{(fr)}$ f.
* Frisó occidental: swiertekrêft $^{(fy)}$
* Gallec: gravidade $^{(gl)}$ f.
* Georgià: გრავიტაცია $^{(ka)}$ ‎(gravitàtsia)
* Grec: βαρύτητα $^{(el)}$ f. ‎(varítita)
* Hebreu: כְּבִידָה‎ $^{(he)}$
* Hindi: गुरुत्वाकर्षण $^{(hi)}$ m.
* Hongarès: nehézségi erő $^{(hu)}$
* Indonesi: gaya tarik bumi $^{(id)}$
* Irlandès: imtharraingt $^{(ga)}$ f.
* Islandès: þyngdarafl $^{(is)}$
* Italià: gravità $^{(it)}$ f.
* Japonès: 重力 $^{(ja)}$
* Kurd: erdkêşî $^{(ku)}$ f.
* Letó: gravitācija $^{(lv)}$ f.
* Lituà: gravitacija $^{(lt)}$ f.
* Llatí: gravitas $^{(la)}$ f.
* Luxemburguès: Gravitatioun $^{(lb)}$ f.
* Macedoni: гравитација $^{(mk)}$ f.
* Mongol: гравитаци $^{(mn)}$
* Neerlandès: zwaartekracht $^{(nl)}$ f.
* Noruec: tyngdekraft $^{(no)}$
* Persa: جاذبه‎ $^{(fa)}$
* Polonès: ciążenie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: gravidade $^{(pt)}$ f.
* Romanès: greutate $^{(ro)}$ f.
* Rus: притяже́ние $^{(ru)}$ n. ‎(pritiajénie), гравита́ция $^{(ru)}$ f. ‎(gravitàtsia)
* Serbocroat: гравитација $^{(sh)}$, gravitacija $^{(sh)}$ f.
* Suahili: graviti $^{(sw)}$
* Suec: gravitation $^{(sv)}$ c.
* Tagal: hilabigat $^{(tl)}$
* Tai: แรงโน้มถ่วง $^{(th)}$
* Turc: kütle çekimi $^{(tr)}$
* Txec: gravitace $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: притяга́ння $^{(uk)}$ n. ‎(pritiahànnia)
* Uzbek: gravitatsiya $^{(uz)}$
* Vietnamita: trọng lực $^{(vi)}$
* Xinès: 重力 $^{(zh)}$ ‎(zhònglì)

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·ve·tat (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# gravestone
## Anglès
### Nom

gravestone ‎(plural gravestones)
* làpida

#### Sinònims

* tombstone

### Vegeu també

* gravestone. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# gravetiense
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ɡɾa.βeˈtjen.se\, meridional \ɡɾa.βeˈtjeŋ.se\
       Americà: alt /ɡɾa.beˈtjen.s(e)/, baix \ɡɾa.βeˈtjeŋ.se\, austral \ɡɾa.βeˈtjen.se\
   * Rimes: -ense

### Adjectiu

gravetiense inv. ‎(plural gravetienses)
* gravetià

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·ve·tien·se (4)

### Vegeu també

* gravetiense. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# habitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈha.bɪ.tʊm/

### Adjectiu

habitum
* nominatiu neutre singular de habitus
* vocatiu neutre singular de habitus
* acusatiu masculí singular de habitus
* acusatiu neutre singular de habitus

### Nom

habitum
* acusatiu singular de habitus

### Verb

habitum
* supí acusatiu de habeō
# habitus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈha.bɪ.tʊs/
   * Etimologia:
    [adjectiu] Del participi de habeō.
    [nom] De l'arrel del verb habeō amb el sufix -tus.

### Adjectiu

habitus m., habita f., habitum n.
* mantingut
* saludable

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | habitus | habita | habitum | habitī | habitae | habita |
| Vocatiu | habite | habita | habitum | habitī | habitae | habita |
| Acusatiu | habitum | habitam | habitum | habitōs | habitās | habita |
| Genitiu | habitī | habitae | habitī | habitōrum | habitārum | habitōrum |
| Datiu | habitō | habitae | habitō | habitīs | habitīs | habitīs |
| Ablatiu | habitō | habitā | habitō | habitīs | habitīs | habitīs |

### Nom

habitus m. ‎(genitiu habitūs)
* hàbit, costum
    Italiae habitus.Els costums dels pobles itàlics.
* complexió, constitució
    Habitus corporis.Complexió física.
* hàbit, vestimenta típica

#### Declinació

4a declinació -us, -ūs :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | habitus | habitūs |
| Vocatiu | habitus | habitūs |
| Acusatiu | habitum | habitūs |
| Genitiu | habitūs | habituum |
| Datiu | habituī | habitibus |
| Ablatiu | habitū | habitibus |

#### Sinònims

* habitūdō
# habituum
## Llatí

   * Pronúncia: /haˈbɪ.tʊ.ʊm/

### Nom

habituum
* genitiu plural de habitus
# habituà
## Català
### Verb

habituà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de habituar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·tu·à (4)
* Anagrama: habitau
# habitueu
## Català
### Verb

habitueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de habituar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb habituar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb habituar.
# habituo
## Català
### Verb

habituo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de habituar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb habituar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb habituar.
# habituos
## Català
### Verb

habituos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb habituar.
# habitui
## Llatí

   * Pronúncia: /haˈbɪ.tʊ.iː/

### Nom

habituī
* datiu singular de habitus
# habituessis
## Català
### Verb

habituessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb habituar.
# habituu
## Català
### Verb

habituu
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de habituar.
# geminessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒə.miˈne.sən/, occidental /d͡ʒe.miˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

geminessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb geminar.
    [Ells/elles/vostès] geminessin, geminessen, geminassen, geminassin o geminaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·nes·sen (4)
* Anagrama: menegessin
# gemines
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəˈmi.nəs/, occidental /d͡ʒeˈmi.nes/
   * Rimes: -ines

### Verb

gemines
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de geminar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb geminar.
    [Que tu] geminis o gemines; [tu] no geminis o gemines.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·nes (3)
* Anagrames: enigmes, menegis, mengies
# geminesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒə.miˈne.səs/, occidental /d͡ʒe.miˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

geminesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb geminar.
    [Tu] geminessis, geminesses, geminasses, geminassis o geminares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·nes·ses (4)
* Anagrama: menegessis
# geminaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.miˈna.βəs/, balear /ʒə.miˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.miˈna.βes/, valencià /d͡ʒe.miˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

geminaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de geminar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·na·ves (4)
* Anagrama: veganisme
# geminazioni
## Italià

   * Pronúncia: /d͡ʒe.mi.natˈt͡sjoː.ni/

### Nom

geminazioni f. pl.
* forma plural de geminazione
# geminen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒəˈmi.nən/, occidental /d͡ʒeˈmi.nen/
   * Rimes: -inen

### Verb

geminen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de geminar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb geminar.
    [Que ells/elles/vostès] geminin o geminen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb geminar.
    Geminin o geminen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·nen (3)
* Anagrames: menegin, meninge
# geminazione
## Italià

   * Pronúncia: /d͡ʒe.mi.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

geminazione f. ‎(plural geminazioni)
* geminació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·na·zió·ne (5)
# gemine
## Català

   * Pronúncia: occidental /d͡ʒeˈmi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

gemine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de geminar.
    Forma valenciana: [jo] gemino, gemine, gemín o gemini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb geminar.
    [Que jo] gemini o gemine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb geminar.
    [Que ell/ella/vostè] gemini o gemine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb geminar.
    Gemini o gemine [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·mi·ne (3)
* Anagrames: menegi, menegí

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɡɛ.mɪ.nɛ/

### Adjectiu

gemine
* vocatiu masculí singular de geminus
# geminaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.miˈna.βən/, balear /ʒə.miˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒe.miˈna.βen/, valencià /d͡ʒe.miˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

geminaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de geminar.
# frontennis olímpic
## Català
### Nom

frontennis olímpic m. ‎(només en singular)
* (pilota basca) frontennis

### Vegeu també

* frontennis olímpic. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# frontennis preolímpic
## Català
### Nom

frontennis preolímpic m. ‎(només en singular)
* (pilota basca) Disciplina de frontennis masculina disputada amb una pilota especial.

#### Notes

En el frontennis preolímpic s'utilitza una pilota preolímpica.

#### Traduccions

* Basc: frontenis preolinpiko $^{(eu)}$
* Castellà: frontenis preolímpico $^{(es)}$
* Francès: frontennis pré-olympique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* frontennis preolímpic. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# frontennis pré-olympique
## Francès
### Nom

frontennis pré-olympique m. ‎(incomptable)
* (pilota basca) frontennis preolímpic

### Vegeu també

* frontennis pré-olympique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# frontennista
## Català

   * Pronúncia: (masculí) oriental /ˌfɾon.tənˈnis.tə/, occidental /ˌfɾon.tenˈnis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení) oriental /ˌfɾon.tənˈnis.tə/, occidental /ˌfɾon.tenˈnis.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

frontennista m. f. ‎(plural frontennistes)
* (pilota basca) jugador de frontennis

### Miscel·lània

* Síl·labes: fron·ten·nis·ta (4)

### Vegeu també

* frontennista. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# frontenniste
## Francès
### Nom

frontenniste m. f. ‎(plural frontennistes)
* (pilota basca) jugador de frontennis

### Vegeu també

* frontenniste. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# fronteras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /fɾonˈte.ɾas/, meridional \fɾoŋˈte.ɾah\
       Americà: alt /fɾonˈte.(ɾa)s/, baix \fɾoŋˈte.ɾah\, austral /fɾonˈte.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

fronteras f. pl.
* forma plural de frontera

### Adjectiu

fronteras f. pl.
* forma plural de frontera

### Miscel·lània

* Síl·labes: fron·te·ras (3)
* Anagrames: forrantes, fraternos
# fronterer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾun.təˈɾe/ balear /fɾon.təˈɾe/, /fɾun.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /fɾon.teˈɾe/, valencià /fɾon.teˈɾeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)
   * Etimologia: De frontera i el sufix -er, segle XV.

### Adjectiu

fronterer m. ‎(femení fronterera, plural masculí fronterers, plural femení frontereres)
* Que té fronteres amb un altre territori.
    Mèxic és un estat fronterer amb els Estats Units, Belize i Guatemala.

#### Traduccions

* Anglès: bordered $^{(en)}$ (by)
* Castellà: fronterizo $^{(es)}$
* Francès: frontalier $^{(fr)}$
* Italià: confina $^{(it)}$ (con)

### Miscel·lània

* Síl·labes: fron·te·rer (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# garbinejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡər.bi.nəˈʒa/ balear /ɡəɾ.bi.nəˈd͡ʒa/, /ɡər.bi.nəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.neˈʒa/ valencià /ɡaɾ.bi.neˈd͡ʒaɾ/, /ɡaɾ.βi.neˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: garbinejà
   * Etimologia: De garbí i el sufix -ejar.

### Verb

garbinejar intr.
* Bufar el vent de garbí.

#### Conjugació

Com a verb meteorològic normalment és defectiu en tercera persona. Altres formes es poden usar en sentit figurat de personalització.
Paradigmes de flexió: garbinejo, garbineja, garbinegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·bi·ne·jar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# garbinejassen
## Català
### Verb

garbinejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb garbinejar.
# garbinejassin
## Català
### Verb

garbinejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb garbinejar.
# garbinejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡər.bi.nə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.ne.ʒaˈɾan/, valencià /ɡaɾ.bi.ne.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

garbinejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de garbinejar.
# garbinejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡər.bi.nə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.ne.ʒaˈɾa/, valencià /ɡaɾ.bi.ne.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

garbinejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de garbinejar.
# garbinejant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡər.bi.nəˈʒan/ balear /ɡəɾ.bi.nəˈd͡ʒant/, /ɡər.bi.nəˈʒan/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.neˈʒan/ valencià /ɡaɾ.bi.neˈd͡ʒant/, /ɡaɾ.βi.neˈd͡ʒan/
   * Rimes: -ant

### Verb

garbinejant
* Gerundi del verb garbinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·bi·ne·jant (4)
# garbinejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡər.bi.nə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.ne.ʒaˈɾi.en/, valencià /ɡaɾ.bi.ne.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

garbinejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de garbinejar.
# garbinejara
## Català
### Verb

garbinejara
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb garbinejar.
# garbinejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡər.bi.nəˈʒa.ɾən/ balear /ɡəɾ.bi.nəˈd͡ʒa.ɾən/, /ɡər.bi.nəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.neˈʒa.ɾen/, valencià /ɡaɾ.bi.neˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

garbinejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de garbinejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb garbinejar.
# garbinejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡər.bi.nə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ɡar.βi.ne.ʒaˈɾi.a/, valencià /ɡaɾ.bi.ne.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

garbinejaria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de garbinejar.
# greixi
## Català
### Verb

greixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de greixar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb greixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb greixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb greixar.

#### Variants

* [1] greixo, greixe, greix
* [2] greixe
* [3] greixe
* [4] greixe

### Miscel·lània

* Síl·labes: grei·xi (2)
* Anagrames: erigix, exigir
# greixo
## Català
### Verb

greixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de greixar.

#### Variants

* greixe, greixi, greix

### Miscel·lània

* Síl·labes: grei·xo (2)
* Heterograma de 6 lletres (egiorx)
# greixin
## Català
### Verb

greixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb greixar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb greixar.

#### Variants

* [1] greixen
* [2] greixen

### Miscel·lània

* Síl·labes: grei·xin (2)
* Anagrama: ingerix
# greixessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡɾəˈʃe.sis/ Occidental: nord-occidental /ɡɾejˈʃe.sis/ valencià /ɡɾejˈʃe.sis/, /ɡɾeˈʃe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

greixessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb greixar.

#### Variants

* greixesses, greixassis, greixasses, greixares

### Miscel·lània

* Síl·labes: grei·xes·sis (3)
# greixeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾəˈʃɛw/ balear /ɡɾəˈʃəw/, /ɡɾəˈʃɛw/ Occidental: nord-occidental /ɡɾejˈʃew/ valencià /ɡɾejˈʃew/, /ɡɾeˈʃew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

greixeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de greixar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb greixar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb greixar.

#### Variants

* [1] greixau
* [3] greixau

### Miscel·lània

* Síl·labes: grei·xeu (2)
# greixis
## Català
### Verb

greixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb greixar.

#### Variants

* greixes

### Miscel·lània

* Síl·labes: grei·xis (2)
# genuino
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊˈiː.noː/

### Adjectiu

genuīnō
* datiu masculí singular de genuīnus
* datiu neutre singular de genuīnus
* ablatiu masculí singular de genuīnus
* ablatiu neutre singular de genuīnus
# genuiĝas
## Esperanto

   * Pronúncia: /ɡe.nuˈi.d͡ʒas/

### Verb

genuiĝas
* present de genuiĝi
# genuinorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊ.iːˈnoː.rʊm/

### Adjectiu

genuīnōrum
* genitiu masculí plural de genuīnus
* genitiu neutre plural de genuīnus
# genuinus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊˈiː.nʊs/
   * Etimologia: Derivat de gignere.

### Adjectiu

genuīnus m., genuīna f., genuīnum n.
* innat, originari, oriünd
* genuí, autèntic, original

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | genuīnus | genuīna | genuīnum | genuīnī | genuīnae | genuīna |
| Vocatiu | genuīne | genuīna | genuīnum | genuīnī | genuīnae | genuīna |
| Acusatiu | genuīnum | genuīnam | genuīnum | genuīnōs | genuīnās | genuīna |
| Genitiu | genuīnī | genuīnae | genuīnī | genuīnōrum | genuīnārum | genuīnōrum |
| Datiu | genuīnō | genuīnae | genuīnō | genuīnīs | genuīnīs | genuīnīs |
| Ablatiu | genuīnō | genuīnā | genuīnō | genuīnīs | genuīnīs | genuīnīs |
# genuiĝi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ɡe.nuˈi.d͡ʒi/

### Verb

genuiĝi ‎(present genuiĝas, passat genuiĝis, futur genuiĝos, condicional genuiĝus, volitiu genuiĝu)
* agenollar-se
# genuiĝis
## Esperanto

   * Pronúncia: /ɡe.nuˈi.d͡ʒis/

### Verb

genuiĝis
* passat de genuiĝi
# genuini
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊˈiː.niː/

### Adjectiu

genuīnī
* nominatiu masculí plural de genuīnus
* vocatiu masculí plural de genuīnus
* genitiu masculí singular de genuīnus
* genitiu neutre singular de genuīnus
# genuinis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊˈiː.niːs/

### Adjectiu

genuīnīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de genuīnus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de genuīnus
# genuinos
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊˈiː.noːs/

### Adjectiu

genuīnōs
* acusatiu masculí plural de genuīnus
# genuinum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nʊˈiː.nʊm/

### Adjectiu

genuīnum
* nominatiu neutre singular de genuīnus
* vocatiu neutre singular de genuīnus
* acusatiu masculí singular de genuīnus
* acusatiu neutre singular de genuīnus
# hiperventilaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pər.bən.ti.ɫəˈɾi.əw/, balear /i.pəɾ.vən.ti.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /i.per.βen.ti.ɫaˈɾi.ew/ valencià /i.peɾ.ven.ti.ɫaˈɾi.ew/, /i.peɾ.βen.ti.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

hiperventilaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de hiperventilar.
# hiperventilassen
## Català
### Verb

hiperventilassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hiperventilar.
# hiperventilassis
## Català
### Verb

hiperventilassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hiperventilar.
# hiperventilau
## Català
### Verb

hiperventilau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de hiperventilar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb hiperventilar.
# hiperventilasses
## Català
### Verb

hiperventilasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hiperventilar.
# hiperventilassin
## Català
### Verb

hiperventilassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hiperventilar.
# hiperventilaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.pər.bən.ti.ɫəˈɾe/, balear /i.pəɾ.vən.ti.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /i.per.βen.ti.ɫaˈɾe/ valencià /i.peɾ.ven.ti.ɫaˈɾe/, /i.peɾ.βen.ti.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hiperventilaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de hiperventilar.
# golpes ganadores
## Castellà
### Nom

golpes ganadores m. pl.
* forma plural de golpe ganador
# golpes intermedios
## Castellà
### Nom

golpes intermedios m. pl.
* forma plural de golpe intermedio
# golpes laterales
## Castellà
### Nom

golpes laterales m. pl.
* forma plural de golpe lateral
# golpes inferiores
## Castellà
### Nom

golpes inferiores m. pl.
* forma plural de golpe inferior
# golpes lentos
## Castellà
### Nom

golpes lentos m. pl.
* forma plural de golpe lento
# golpes liftados
## Castellà
### Nom

golpes liftados m. pl.
* forma plural de golpe liftado
# golpes llanos
## Castellà
### Nom

golpes llanos m. pl.
* forma plural de golpe llano
# golpes naturales
## Castellà
### Nom

golpes naturales m. pl.
* forma plural de golpe natural
# golpes ofensivos
## Castellà
### Nom

golpes ofensivos m. pl.
* forma plural de golpe ofensivo
# golpes francos indirectos
## Castellà
### Nom

golpes francos indirectos m. pl.
* forma plural de golpe franco indirecto
# gronsar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾunˈsa/ balear /ɡɾonˈsa/, /ɡɾunˈsa/ Occidental: nord-occidental /ɡɾonˈsa/ valencià /ɡɾonˈsaɾ/, /ɡɾonˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: gronsà
   * Etimologia: De gronxar, segle XV.

### Verb

gronsar trans.
* (occidental, septentrional, mallorquí, eivissenc) Forma alternativa de gronxar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: gronso, gronsa, gronsem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: gron·sar (2)
* Anagrama: garrons

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# gronsareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾun.səˈɾɛw/ balear /ɡɾon.səˈɾəw/, /ɡɾun.səˈɾɛw/ Occidental: /ɡɾon.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

gronsareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de gronsar.
# gronsara
## Català
### Verb

gronsara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronsar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb gronsar.