OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# contribuiguéreu
## Català
### Verb

contribuiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de contribuir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuiguéssem
## Català
### Verb

contribuiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuigueva
## Català
### Verb

contribuigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
# contribuigués
## Català
### Verb

contribuigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contribuir.
# contribuigueves
## Català
### Verb

contribuigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contribuir.
# contribuigué
## Català
### Verb

contribuigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de contribuir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de contribuir.
# declararà
## Català
### Verb

declararà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de declarar.
# declararé
## Català
### Verb

declararé
* Primera persona del singular (jo) del futur de declarar.

## Castellà

   * Pronúncia: /de.kla.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

declararé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb declarar
# declararse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /de.klaˈɾaɾ.se/
       Americà: alt /de.klaˈɾaɾ.s(e)/, baix /de.klaˈɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

declararse trans., intr., pron. ‎(present me declaro, passat me declaré, futur me declararé)
* forma pronominal de declarar
# declararàs
## Català
### Verb

declararàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de declarar.
# declararíeu
## Català
### Verb

declararíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de declarar.
# declararives
## Català
### Verb

declararives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de declarar.
# declararíveu
## Català
### Verb

declararíveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de declarar.
# declarassen
## Català
### Verb

declarassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb declarar.
# decrevi
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkreː.wiː/

### Verb

dēcrēvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēcernō
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dēcrēscō
# decryption
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈkɹɪpʃən/

### Nom

decryption ‎(normalment incomptable, plural decryptions)
* desencriptació, desxifratge

#### Sinònims

* decipherment

### Vegeu també

* decryption. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 juny 2014].
# decryptions
## Anglès
### Nom

decryptions
* forma plural de decryption
# decretum
## Llatí

   * Pronúncia: /deːˈkreː.tʊm/
   * Etimologia: De dēcernō.

### Nom

dēcrētum n. ‎(genitiu dēcrētī)
* decret
* (filosofia) dogma

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | dēcrētum | dēcrēta |
| Vocatiu | dēcrētum | dēcrēta |
| Acusatiu | dēcrētum | dēcrēta |
| Genitiu | dēcrētī | dēcrētōrum |
| Datiu | dēcrētō | dēcrētīs |
| Ablatiu | dēcrētō | dēcrētīs |

#### Sinònims

* dēcrētiō

### Verb

dēcrētum
* supí acusatiu de dēcernō
* supí acusatiu de dēcrēscō
# decréixer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəˈkɾe.ʃə/ Occidental: nord-occidental /deˈkɾej.ʃe/ valencià /deˈkɾej.ʃeɾ/, /deˈkɾe.ʃe/
   * Rimes: -ejʃe(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí dēcrēscere, equivalent al prefix de- i créixer, segle XIX.

### Verb

decréixer intr.
* Disminuir en quantitat, nombre, vàlua, volum.
    «Veiem com de 1950 a 1960 experimenta un brutal creixement de població, que finalitza eix any per decréixer el doble del guanyat en una dècada.» (IEBC, L’envelliment de la població. Emigració i escola al Baix Cinca, pàg. 20, 2002)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: decreixo, decreix, decreixem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* disminuir, minvar

#### Antònims

* augmentar, créixer

#### Traduccions

* Anglès: decrease $^{(en)}$
* Castellà: decrecer $^{(es)}$
* Francès: décroitre $^{(fr)}$
* Italià: decrementare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·créi·xer (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# decuit
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛ.kʊ.ɪt/

### Verb

decuit
* tercera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de decet
# decrypted
## Anglès
### Verb

decrypted
* passat i participi de decrypt
# decrypting
## Anglès
### Verb

decrypting
* gerundi de decrypt
# decrypts
## Anglès
### Verb

decrypts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de decrypt
# decrypt
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈkɹɪpt/, /diːˈkɹɪpt/

### Verb

decrypt ‎(3a persona singular present decrypts, gerundi decrypting, passat i participi decrypted)
* desencriptar

#### Sinònims

* decipher

### Vegeu també

* decrypt. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# corresponsabilitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

corresponsabilitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾa/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾa/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾa/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

corresponsabilitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾe/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾe/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾe/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

corresponsabilitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾi.əs/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.əs/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

corresponsabilitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za.ɾəs/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za.ɾəs/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za.ɾes/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

corresponsabilitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de corresponsabilitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾəw/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾew/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

corresponsabilitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

corresponsabilitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de corresponsabilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za.ɾən/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za.ɾən/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za.ɾen/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

corresponsabilitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de corresponsabilitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb corresponsabilitzar.
# corresponsabilitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫi.d͡zəˈɾas/ balear /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾas/, /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ko.res.pon.sa.βi.ɫi.d͡zaˈɾas/, valencià /ko.res.pon.sa.bi.ɫi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

corresponsabilitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de corresponsabilitzar.
# controbattevate
## Italià
### Verb

controbattevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de controbattere
# controbattiate
## Italià
### Verb

controbattiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de controbattere
# controbattevo
## Italià
### Verb

controbattevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de controbattere
# controbattevi
## Italià
### Verb

controbattevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de controbattere
# controbattiamo
## Italià
### Verb

controbattiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de controbattere
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de controbattere
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de controbattere
# controbatto
## Italià
### Verb

controbatto
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de controbattere
# controbattevano
## Italià
### Verb

controbattevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de controbattere
# controbattono
## Italià
### Verb

controbattono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de controbattere
# controbattuta
## Italià
### Verb

controbattuta
* participi passat femení singular de controbattere
# controbatti
## Italià
### Verb

controbatti
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de controbattere
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de controbattere
# degueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣe.ɾəs/, occidental /deˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

degueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de deure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gue·res (3)
# deguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣe.sən/, occidental /deˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

deguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gues·sen (3)
# deguera
## Català
### Verb

deguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gue·ra (3)
# degues
## Català
### Verb

degues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gues (2)
# deguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣe.səs/, occidental /deˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

deguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gues·ses (3)
# deguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣe.sin/, occidental /deˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

deguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gues·sin (3)
* Anagrames: dignésseu, diguessen
# degueren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣe.ɾən/, occidental /deˈɣe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

degueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de deure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·gue·ren (3)
# degollaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.ɣo.ʎaˈɾe\, meridional \de.ɣo.ʝaˈɾe\
       Americà: alt /de.ɡo.ʝaˈɾe/, baix \de.ɣo.ʝaˈɾe\, austral \de.ɣo.ʒaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

degollaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb degollar
# degota
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈɣo.tə/, occidental /deˈɣo.ta/
   * Rimes: -ota

### Verb

degota
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de degotar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb degotar.
# degollé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.ɣoˈʎe\, meridional \de.ɣoˈʝe\
       Americà: alt /de.ɡoˈʝe/, baix \de.ɣoˈʝe\, austral \de.ɣoˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

degollé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb degollar
# degot
## Català
### Verb

degot
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de degotar.

#### Variants

* degoto, degote, degoti

### Miscel·lània

* Anagrama: Godet
# degotam
## Català
### Verb

degotam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de degotar.

#### Variants

* degotem
# cozinha
## Portuguès

   * Etimologia: Del llatí coquina.

### Nom

cozinha f. ‎(plural cozinhas)
* cuina

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·zi·nha (3)
* Heterograma de 7 lletres (achinoz)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre cozinha
# coàgul
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈa.ɣuɫ/ balear /koˈa.ɣuɫ/, /kuˈa.ɣuɫ/ Occidental: /koˈa.ɣuɫ/
   * Etimologia: Del llatí coagulum, segle XIX, doblet del patrimonial quall.

### Nom

coàgul m. ‎(plural coàguls)
* Massa coagulada d’una substància líquida, com la llet, la sang.

#### Sinònims

* gleva
* quall

#### Traduccions

* Alemany: Gerinnsel $^{(de)}$ n.
* Anglès: coagulum $^{(en)}$
* Castellà: coágulo $^{(es)}$ m.
* Francès: coagulum $^{(fr)}$ m.
* Italià: coagulo $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·à·gul (3)
* Heterograma de 6 lletres (acglou)
* Anagrama: colgau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# cozinhas
## Portuguès
### Nom

cozinhas f. pl.
* forma plural de cozinha

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·zi·nhas (3)
* Heterograma de 8 lletres (achinosz)
# coágulo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \koˈa.ɣu.lo\
       Americà: alt /k(o)ˈa.ɡu.lo/, baix \koˈa.ɣu.lo\
   * Rimes: -aɡulo
   * Etimologia: Del llatí coagŭlum, doblet del patrimonial cuajo.

### Nom

coágulo m. ‎(plural coágulos)
* coàgul

#### Relacionats

* coagulación
* coagular

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·á·gu·lo (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre coágulo
# coztic
## Nàhuatl clàssic
### Adjectiu

coztic
* groc
# cozza
## Italià

   * Pronúncia: /ˈkɔt.t͡sa/
   * Etimologia: Variació de coccia

### Nom

cozza f. ‎(plural cozze)
* (meridional) musclo

### Miscel·lània

* Síl·labes: còz·za (2)
# cozze
## Italià

   * Pronúncia: /ˈkɔt.t͡se/

### Nom

cozze f. pl.
* forma plural de cozza
# cozcacuauhtli
## Nàhuatl clàssic
### Nom

cozcacuauhtli
* zopilot reial, voltor reial.
# cozin
## Occità antic

   * Etimologia: [1] Del llatí consobrīnus.
   * Etimologia: [2] De *colzin, del llatí *culicinus, diminutiu de culix, variant de culex.

### Nom

cozin m. ‎(femení cozina)
* cosí
* parent

#### Variants

* cosin

### Nom

cozin m.
* mosquit
# croiser
## Francès

   * Pronúncia: /kʁwaˈze/ àudio
   * Etimologia: De croix.

### Verb

croiser
* creuar
    Le paysan avait croisé les bras.El pagès havia creuat els braços.
* encreuar
    Deux routes qui se croisent.Dues carreteres que sencreuen.
* apuntar
    Croiser les baïonnettes.Apuntar amb les baionetes.
* creuar, travessar
    Je le vis devant moi qui croisait le chemin.L'he vist passar davant meu quan travessava el camí.
* topar
    «Une longue fréquentation des ouvrages ésotériques m’a souvent fait croiser des ouvrages bourrés d’affirmations non vérifiées et contraires à toute démarche scientifique, garnis de citations introuvables, […].» (Les grands esprits manipulés par les astrologues, publicat en: Le Québec sceptique, nº 56, p. 29, primavera del 2005)Una llarga revisió dels llibres esotèrics m'ha fet sovint topar amb obres plenes d'afirmacions no verificades i contràries a tot procés científic, guarnides de citacions introbables,...
* contrastar, comprovar
    «Lorsqu’Apple nous demande les coordonnées du client, c’est également pour croiser ses propres données : le propriétaire signalé par le réparateur est-il le même que celui enregistré ?» (M. Mackie, www.macg.co, Chroniques du SAV : Apple et ses Centres de Services Agréés, 2013)Quan Apple ens demana les coordenades del client, és també per contrastar-les amb les pròpies donades: el propietari assignat pel reparador és el mateix que consta com a enregistrat?
* fer la croada
    La plupart des princes se croisèrent, lorsque saint Louis se croisa.La major part dels prínceps van fer la croada, quan sant Lluís la va fer.

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «croiser» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# croissanterie
## Francès

   * Etimologia: De croissant i el sufix -erie.

### Nom

croissanterie f. ‎(plural croissanteries)
* croissanteria

## Neerlandès

   * Etimologia: Del francès croissanterie.

### Nom

croissanterie f.
* croissanteria
# croia
## Català antic
### Adjectiu

croia
* forma femenina de croi
# croiament
## Català antic

   * Etimologia: De croi ‎(«gasiu, avar»).

### Adverbi

croiament
* vilment

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# croi
## Català antic
### Adjectiu

croi m. ‎(femení croia)
* gasiu, avar

#### Variants

* croy

#### Derivats

* croiament

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# croisement
## Francès

   * Pronúncia: /kʁwazˈmɑ̃/

### Nom

croisement m. ‎(plural croisements)
* encreuament
# croisements
## Francès

   * Pronúncia: /kʁwazˈmɑ̃/

### Nom

croisements m. pl.
* forma plural de croisement
# croissanteria
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾu.ə.sən.təˈɾi.ə/, occidental /kɾu.a.san.teˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De croissant i el sufix -eria, segle XXI.

### Nom

croissanteria f. ‎(plural croissanteries)
* Establiment on es prepara i ven especialment croissants i d'altres brioixos.
    «Hèrcules s’apressà a ajudar-la, i ella li ho agraí primer amb un somriure brillant i una espurna daurada als ulls verdíssims, i, després, amb un refresc a la minúscula barra de la croissanteria.» (Teresa Broseta, Els treballs d'Hèrcules Llopis. pàg. 98, 2011)

#### Traduccions

* Alemany: Croissanterie $^{(de)}$ f.
* Anglès: croissant shop $^{(en)}$, croissant bakery $^{(en)}$, croissanterie $^{(en)}$
* Castellà: cruasantería $^{(es)}$ f.
* Francès: croissanterie $^{(fr)}$ f.
* Neerlandès: croissanterie $^{(nl)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crois·san·te·ri·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# croissant
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾu.əˈsan/, occidental /kɾu.aˈsan/
   * Rimes: -an
   * Etimologia: Del francès croissant ‎(«creixent»), calc de l’alemany Hörnchen ‎(«cornet») per un pastís vienès amb la forma de mitja lluna en commemoració de la victòria en el setge de Viena contra els turcs.

### Nom

croissant m. ‎(plural croissants)
* Petit pastís de pasta fullada amb forma de mitja lluna.

#### Derivats

* croissanteria

#### Traduccions

* Anglès: croissant $^{(en)}$
* Castellà: cruasán $^{(es)}$ m.
* Francès: croissant $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: CROISSANT $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: crois·sant (2)
* Anagrama: torcassin

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# croissanteries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾu.ə.sən.təˈɾi.əs/, occidental /kɾu.a.san.teˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

croissanteries f. pl.
* Forma plural de croissanteria.

### Miscel·lània

* Síl·labes: crois·san·te·ri·es (5)

## Francès
### Nom

croissanteries f. pl.
* forma plural de croissanterie
# deixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəˈʃa/ balear /deˈʃa/, /dəˈʃa/ Occidental: nord-occidental /dejˈʃa/ valencià /dejˈʃa/, /deˈʃa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: deixar

### Verb

deixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de deixar.
# deixàieu
## Català
### Verb

deixàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de deixar.
# deixàs
## Català
### Verb

deixàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixàssem
## Català
### Verb

deixàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixàssim
## Català
### Verb

deixàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixàsseu
## Català
### Verb

deixàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# deixàssiu
## Català
### Verb

deixàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb deixar.
# cuclejara
## Català
### Verb

cuclejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuclejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuclejar.

#### Variants

* [1] cuclegés
* [2] cuclegés
# cuclejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.kɫəˈʒa/ balear /ku.kɫəˈd͡ʒa/, /ku.kɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ku.kɫeˈʒa/ valencià /ku.kɫeˈd͡ʒaɾ/, /ku.kɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cuclejà
   * Etimologia: De cloquejar.

### Verb

cuclejar intr.
* Cantar, la cornella, el corb.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cuclejo, cucleja, cuclegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Sinònims

* grallar (corb)

#### Traduccions

* Anglès: squawk $^{(en)}$
* Castellà: graznar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·cle·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# cuclejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.kɫəˈʒa.ɾən/ balear /ku.kɫəˈd͡ʒa.ɾən/, /ku.kɫəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ku.kɫeˈʒa.ɾen/, valencià /ku.kɫeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cuclejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cuclejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuclejar.

#### Variants

* [2] cuclegessin, cuclegessen, cuclejassen
# cuclejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.kɫəˈʒa.ɾəs/ balear /ku.kɫəˈd͡ʒa.ɾəs/, /ku.kɫəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ku.kɫeˈʒa.ɾes/, valencià /ku.kɫeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cuclejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cuclejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cuclejar.

#### Variants

* [2] cuclegessis, cuclegesses, cuclejasses