OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# absorbir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əp.surˈbi/ balear /əp.soɾˈbi/, /əp.surˈbi/ Occidental: nord-occidental /ap.sorˈβi/ valencià /ap.soɾˈbiɾ/, /ap.soɾˈβi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: absorbí
   * Etimologia: Del llatí absorbēre.

### Verb

absorbir trans.
* (arcaisme) Xuclar, empassar-se un líquid.
* Amarar, penetrar dins.
* Consumir, fer desaparèixer com si s'empassés.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: absorbeixo, absorbeix, absorbim

#### Sinònims

* amarar, traspassar, xopar.
* apassionar, atreure, captivar, interessar, suggestionar.
* atreure, ocupar.

#### Traduccions

* Alemany: aufsaugen $^{(de)}$
* Anglès: absorb $^{(en)}$
* Armeni: ներծծել $^{(hy)}$ ‎(nertstsel)
* Asturià: absorber $^{(ast)}$
* Belarús: паглына́ць $^{(be)}$ ‎(pahlinats)
* Búlgar: гълтам $^{(bg)}$ ‎(galtam)
* Castellà: absorber $^{(es)}$
* Còrnic: dena $^{(kw)}$
* Esperanto: sorbi $^{(eo)}$
* Finès: imeä $^{(fi)}$
* Francès: absorber $^{(fr)}$
* Friülà: supâ $^{(fur)}$, sujâ $^{(fur)}$
* Gallec: absorber $^{(gl)}$
* Georgià: შეწოვა $^{(ka)}$ ‎(xètsova)
* Grec: απορροφώ $^{(el)}$ ‎(aporrofó)
* Grec antic: ἀναπίνω $^{(grc)}$ ‎(anapínō)
* Hebreu: ספג $^{(he)}$
* Hindi: सोखना $^{(hi)}$
* Irlandès: súigh $^{(ga)}$
* Italià: assorbire $^{(it)}$
* Japonès: 吸う $^{(ja)}$
* Llatí: absorbere $^{(la)}$
* Maori: miti $^{(mi)}$
* Neerlandès: absorberen $^{(nl)}$
* Portuguès: absorver $^{(pt)}$
* Romanès: absorbi $^{(ro)}$
* Rus: поглоща́ть $^{(ru)}$ ‎(poglosxat) (impf), поглоти́ть $^{(ru)}$ ‎(poglotit) (pf)
* Suahili: kufyonza $^{(sw)}$
* Suec: absorbera $^{(sv)}$
* Txec: vstřebat $^{(cs)}$
* Ucraïnès: поглина́ти $^{(uk)}$ ‎(pohlinati)
* Xinès: 吸入 $^{(zh)}$ ‎(xīrù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sor·bir (3)

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: absorbir
# absorbing
## Anglès

   * Pronúncia: /əbˈzɔː.bɪŋ/, /əbˈsɔː.bɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

absorbing
* gerundi de absorb
# absorbiguéssem
## Català
### Verb

absorbiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbiguésseu
## Català
### Verb

absorbiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbiguéreu
## Català
### Verb

absorbiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de absorbir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# absorbigués
## Català
### Verb

absorbigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb absorbir.
# abriní
## Català
### Verb

abriní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ní (3)
* Anagrama: binari
# abrinéssim
## Català
### Verb

abrinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.
# abrinéssiu
## Català
### Verb

abrinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.
# abrinéssem
## Català
### Verb

abrinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·nés·sem (4)
* Anagrama: berenàssim
# abrinàssiu
## Català
### Verb

abrinàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.
# abrinàveu
## Català
### Verb

abrinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrinar-se.
# abrinésseu
## Català
### Verb

abrinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrinar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·nés·seu (4)
* Anagrames: abeuressin, berenàssiu
# abriol
## Català
### Verb

abriol
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abriolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bri·ol (3)
* Heterograma de 6 lletres (abilor)
* Anagrames: abolir, albiro, Arbiol, Arbolí, braoli, braolí, labori, laborí
# September
## Alemany

   * Pronúncia: /zɛpˈtɛmbɐ/ àudio àudio

### Nom

September m. ‎(genitiu Septembers o September, plural September)
* setembre

#### Declinació

| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nominatiu | der | September | die | September |
| Genitiu | des | Septembers September | der | September |
| Datiu | dem | September | den | Septembern |
| Acusatiu | den | September | die | September |

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | Januar | Februar | März | April | Mai | Juni | Juli | August | September | Oktober | November | Dezember |

## Anglès

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛmbə/ àudio (EUA)

### Nom propi

September ‎(plural Septembers)
* setembre

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | January Jan | February Feb | March Mar | April Apr | May . | June Jun | July Jul | August Aug | September Sep | October Oct | November Nov | December Dec |

## Llatí

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛm.bɛr/
   * Etimologia: De septum ‎(«setè»). En l’antic calendari romà era el setè mes de l’any, fixat com el novè mes durant el segle V aC.

### Adjectiu

September m., Septembris f., Septembre n.
* de setembre

#### Notes

* En llatí, els noms dels mesos s’usen com a adjectius. En llatí clàssic, l’adjectiu determina el substantiu que indica un dia del mes. En llatí medieval, l’adjectiu determina el numeral del dia del mes.

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb tres terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | September | Septembris | Septembre | Septembrēs | Septembrēs | Septembria |
| Vocatiu | September | Septembris | Septembre | Septembrēs | Septembrēs | Septembria |
| Acusatiu | Septembrem | Septembrem | Septembre | Septembrēs | Septembrēs | Septembria |
| Genitiu | Septembris | Septembris | Septembris | Septembrium | Septembrium | Septembrium |
| Datiu | Septembrī | Septembrī | Septembrī | Septembribus | Septembribus | Septembribus |
| Ablatiu | Septembrī | Septembrī | Septembrī | Septembribus | Septembribus | Septembribus |

#### Variants

* september

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | Ianuarius | Februarius | Martius | Aprilis | Maius | Iunius | Iulius | Augustus | September | October | November | December |

#### Descendents

| Alemany: September Anglès: September Àrab: سبتمبر ‎(sibtimbir) Asturià: setiembre Castellà: septiembre Català: setembre Cors: settembre Esperanto: septembro Francès: septembre Gallec: setembro Gal·lès: setimbe | Grec: Σεπτέμβριος ‎(Septémvrios), Σεπτέμβρης ‎(Septémvris) Italià: settembre Napolità: settiembre, settembre Occità: setembre Portuguès: setembro Romanès: septembrie Retoromànic: settember, satember Rus: сентябрь ‎(sentiabr) Sicilià: sittèmmiru, sittembri Vènet: setenbre |
# Septembrem
## Llatí

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛm.brɛm/

### Adjectiu

Septembrem
* acusatiu masculí/femení singular de September
# Septembres
## Llatí

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛm.breːs/

### Adjectiu

Septembrēs
* nominatiu masculí/femení plural de September
* vocatiu masculí/femení plural de September
* acusatiu masculí/femení plural de September
# Septembers
## Alemany

   * Pronúncia: /zɛpˈtɛmbɐs/

### Nom

Septembers
* genitiu singular de September

## Anglès
### Nom propi

Septembers
* forma plural de September
# Septembre
## Llatí

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛm.brɛ/

### Adjectiu

Septembre
* nominatiu neutre singular de September
* vocatiu neutre singular de September
* acusatiu neutre singular de September
# Septembri
## Llatí

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛm.briː/

### Adjectiu

Septembrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de September
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de September
# Septembria
## Llatí

   * Pronúncia: /sɛpˈtɛm.brɪ.a/

### Adjectiu

Septembria
* nominatiu neutre plural de September
* vocatiu neutre plural de September
* acusatiu neutre plural de September
# Sep
## Anglès
### Abreviatura

Sep
* abreviatura de September ‎(«set.»)

#### Relacionats

| Mesos de l’any | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| Mesos de l’any | January Jan | February Feb | March Mar | April Apr | May . | June Jun | July Jul | August Aug | September Sep | October Oct | November Nov | December Dec |
# Septembern
## Alemany

   * Pronúncia: /zɛpˈtɛmbɐn/

### Nom

Septembern
* datiu plural de September
# Seoel
## Afrikaans

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Seoel
* Seül

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en afrikaans

## Frisó occidental

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Seoel
* Seül

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en frisó occidental

## Limburguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Seoel
* Seül

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en limburguès

## Neerlandès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Seoel
* Seül

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès

## Plantilla:-vls-

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom propi

Seoel
* Seül

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en flamenc occidental
# abstenguerà
## Català
### Verb

abstenguerà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de abstenir-se.
# abstengueríeu
## Català
### Verb

abstengueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abstenir-se.
# abstenguerives
## Català
### Verb

abstenguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de abstenir-se.
# abstengueriven
## Català
### Verb

abstengueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abstenir-se.
# abstengueriva
## Català
### Verb

abstengueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de abstenir-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abstenir-se.
# abstengueré
## Català
### Verb

abstengueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de abstenir-se.
# abstengueríveu
## Català
### Verb

abstengueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abstenir-se.
# abstengueràs
## Català
### Verb

abstengueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de abstenir-se.
# academitzàssim
## Català
### Verb

academitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzàssiu
## Català
### Verb

academitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzàssem
## Català
### Verb

academitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzo
## Català
### Verb

academitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de academitzar.
# academitzà
## Català
### Verb

academitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de academitzar.
# academitzàreu
## Català
### Verb

academitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de academitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzàsseu
## Català
### Verb

academitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzis
## Català
### Verb

academitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzàrem
## Català
### Verb

academitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de academitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# academitzàs
## Català
### Verb

academitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb academitzar.
# acabalaria
## Català
### Verb

acabalaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acabalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acabalar.
# acabalarà
## Català
### Verb

acabalarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acabalar.
# acabalaràs
## Català
### Verb

acabalaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acabalar.
# acabalareu
## Català
### Verb

acabalareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acabalar.
# acabalarien
## Català
### Verb

acabalarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acabalar.
# acabalares
## Català
### Verb

acabalares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acabalar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabalaries
## Català
### Verb

acabalaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acabalar.
# acabalaran
## Català
### Verb

acabalaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·la·ran (5)
* Anagrames: abancalara, abancalarà
# acabalaren
## Català
### Verb

acabalaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acabalar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·la·ren (5)
* Anagrama: abancalaré
# ablanesca
## Català
### Verb

ablanesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ablanir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·nes·ca (4)
* Anagrames: abalances, abalancés, abancales, abancalés, alabances
# ablanesquin
## Català
### Verb

ablanesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ablanir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·nes·quin (4)
* Anagrama: ablanisquen
# ablanesc
## Català
### Verb

ablanesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·nesc (3)
* Anagrames: balances, balancés
# ablanesques
## Català
### Verb

ablanesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ablanir.
# ablanesqui
## Català
### Verb

ablanesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ablanir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ablanir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·nes·qui (4)
* Anagrames: ablaïsquen, balàniques
# ablanesquis
## Català
### Verb

ablanesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ablanir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bla·nes·quis (4)
* Anagrama: ablanisques
# ablanesquen
## Català
### Verb

ablanesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ablanir.
# acaball
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kəˈβaʎ/ balear /ə.kəˈbaʎ/, /ə.kəˈbaj/ Occidental: /a.kaˈbaʎ/
   * Rimes: -aʎ
   * Etimologia: De acabar i el sufix -all.

### Nom

acaball m. ‎(plural acaballs)
* (menorquí, eivissenc) acabament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ball (3)
* Anagrames: bacallà, caballa

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acabalessis
## Català
### Verb

acabalessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acabalar.
# acabalis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɫis/, occidental /a.kaˈba.ɫis/
   * Rimes: -alis

### Verb

acabalis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·lis (4)
* Anagrames: abacials, ablaïsca
# acabaleu
## Català
### Verb

acabaleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acabalar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acabalar.
# acabalo
## Català
### Verb

acabalo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabalar.
# acaballes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kəˈβa.ʎəs/ balear /ə.kəˈba.ʎəs/, /ə.kəˈba.jəs/ Occidental: /a.kaˈba.ʎes/
   * Rimes: -aʎes
   * Etimologia: Femení de acaball, segle XIX.

### Nom

acaballes f. ‎(plurale tantum)
* Fase final d’un àpat o altra celebració.
* Última etapa de la vida.

#### Sinònims

* acabances, rerialles

#### Traduccions

* Castellà: postrimerías $^{(es)}$ f. pl.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·lles (4)
* Anagrama: Casabella

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acabalà
## Català
### Verb

acabalà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acabalar.
# acabali
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɫi/, occidental /a.kaˈba.ɫi/
   * Rimes: -ali

### Verb

acabali
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acabalar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·li (4)
* Anagrama: abacial
# acabalin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈβa.ɫin/, occidental /a.kaˈba.ɫin/
   * Rimes: -alin

### Verb

acabalin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acabalar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acabalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·ba·lin (4)
* Anagrames: abalanci, abalancí, abancali, abancalí, balànica
# acatalanava
## Català
### Verb

acatalanava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acatalanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acatalanar.
# acatalanen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.təˈɫa.nən/, occidental /a.ka.taˈɫa.nen/
   * Rimes: -anen

### Verb

acatalanen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acatalanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acatalanar.
# acatalanassis
## Català
### Verb

acatalanassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acatalanar.
# acatalanau
## Català
### Verb

acatalanau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acatalanar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acatalanar.
# acatalanaven
## Català
### Verb

acatalanaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acatalanar.
# acatalanaves
## Català
### Verb

acatalanaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acatalanar.
# acatalane
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kə.təˈɫa.nə/, occidental /a.ka.taˈɫa.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

acatalane
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acatalanar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acatalanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acatalanar.
# acendraries
## Català
### Verb

acendraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra·ri·es (5)
* Anagrama: escardarien
# acendrarà
## Català
### Verb

acendrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra·rà (4)
* Anagrames: arrencada, cadarnera
# acendraríeu
## Català
### Verb

acendraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acendrar.
# acendrares
## Català
### Verb

acendrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acendrar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra·res (4)
* Anagrames: arrencades, cadarneres, desencarar, escardaren
# acendrareu
## Català
### Verb

acendrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acendrar.
# acendraria
## Català
### Verb

acendraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acendrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acendrar.
# acendraràs
## Català
### Verb

acendraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cen·dra·ràs (4)
* Anagrames: arrancades, escardaran
# acanissésseu
## Català
### Verb

acanissésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanisséssim
## Català
### Verb

acanisséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissí
## Català
### Verb

acanissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·sí (4)
* Anagrama: assaciïn
# acano
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈka.nu/, occidental /aˈka.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

acano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanar.

## Castellà

   * Pronúncia: /aˈka.no/
   * Rimes: -ano

### Nom

acano m. ‎(plural acanos, femení acana)
* àkan

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·no (3)
# acanissés
## Català
### Verb

acanissés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·nis·sés (4)
* Anagrames: acanessis, saciassen
# acanisséssem
## Català
### Verb

acanisséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# acanissàveu
## Català
### Verb

acanissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acanissar.
# acanon
## Català
### Verb

acanon
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acanonar.

### Miscel·lània

* Anagrames: canona, canonà
# acanisséssiu
## Català
### Verb

acanisséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acanissar.
# abocaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βoˈka.jes/

### Verb

abocaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] abocaves.
# abocar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βuˈkar.sə/ balear /ə.boˈkaɾ.sə/, /ə.bu.kərˈsə/ Occidental: /a.boˈkaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

abocar-se
* Forma pronominal de abocar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'aboco, s'aboca, ens aboquem

### Miscel·lània

* Anagrama: abocares
# abocam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βuˈkam/
   * Rimes: -am
   * Parònim: aboca'm

### Verb

abocam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abocar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] aboquem o abocam.