OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enduen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdu.ən/, occidental /enˈdu.en/
   * Rimes: -uen

### Verb

enduen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de endur-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·en (3)
# endroit
## Francès
### Nom

endroit m. ‎(plural endroits)
* indret
* (geografia) solà

#### Sinònims

* [2]: Vegeu adret

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Entrada «endroit» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# entotsolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.su.ɫəˈɾɛw/ balear /ən.tot.so.ɫəˈɾəw/, /ən.tut.su.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /en.tot.so.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entotsolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entotsolar-se.
# entotsolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.su.ɫəˈɾi.ə/ balear /ən.tot.so.ɫəˈɾi.ə/, /ən.tut.su.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /en.tot.so.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entotsolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entotsolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entotsolar-se.
# entotsolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫa.ɾən/ balear /ən.tot.soˈɫa.ɾən/, /ən.tut.suˈɫa.ɾən/ Occidental: /en.tot.soˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

entotsolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entotsolar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [2] entotsolessin, entotsolessen, entotsolassin, entotsolassen
# entotsolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫa.ɾəs/ balear /ən.tot.soˈɫa.ɾəs/, /ən.tut.suˈɫa.ɾəs/ Occidental: /en.tot.soˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

entotsolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entotsolar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [2] entotsolessis, entotsolesses, entotsolassis, entotsolasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tot·so·la·res (5)
* Anagrames: entotsolar-se, estontolar-se
# entotsolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.su.ɫəˈɾan/ balear /ən.tot.so.ɫəˈɾan/, /ən.tut.su.ɫəˈɾan/ Occidental: /en.tot.so.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

entotsolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entotsolar-se.
# entotsolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.su.ɫəˈɾi.ən/ balear /ən.tot.so.ɫəˈɾi.ən/, /ən.tut.su.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /en.tot.so.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

entotsolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entotsolar-se.
# entotsolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.su.ɫəˈɾi.əs/ balear /ən.tot.so.ɫəˈɾi.əs/, /ən.tut.su.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /en.tot.so.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

entotsolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entotsolar-se.
# entotsolara
## Català
### Verb

entotsolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [1] entotsolés, entotsolàs
* [2] entotsolés, entotsolàs
# ensenderàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.dəˈɾa.ɾəm/, occidental /en.sen.deˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ensenderàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ensenderar.
# ensenderi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈde.ɾi/, occidental /en.senˈde.ɾi/
   * Rimes: -eɾi

### Verb

ensenderi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ensenderar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ensenderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ensenderar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ensenderar.

#### Variants

* [1] ensendero, ensender
* [2] ensendere, ensendero
* [3] ensendere, ensendero
* [4] ensendere
# ensenderin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈde.ɾin/, occidental /en.senˈde.ɾin/
   * Rimes: -eɾin

### Verb

ensenderin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ensenderar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ensenderar.

#### Variants

* [1] ensenderen
* [2] ensenderen
# ensendero
## Català

   * Pronúncia: central /ən.sənˈde.ɾu/, occidental /en.senˈde.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

ensendero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ensenderar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ensenderar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ensenderar.

#### Variants

* [1] ensenderi, ensender
* [2] ensenderi, ensendere
* [3] ensenderi, ensendere
# ensenderà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.dəˈɾa/, occidental /en.sen.deˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ensenderà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de ensenderar.
# ensenderàieu
## Català
### Verb

ensenderàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ensenderar.

#### Variants

* ensenderavo, ensenderàveu
# ensenderàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sən.dəˈɾa.ɾəw/, occidental /en.sen.deˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ensenderàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ensenderar.
# ensenderis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈde.ɾis/, occidental /en.senˈde.ɾis/
   * Rimes: -eɾis

### Verb

ensenderis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ensenderar.

#### Variants

* ensenderes, ensenderos
# ensenderos
## Català
### Verb

ensenderos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ensenderar.

#### Variants

* ensenderis, ensenderes

### Miscel·lània

* Anagrama: ordenessen
# enfortit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈtit/ balear /əɱ.foɾˈtit/, /əɱ.furˈtit/ Occidental: /eɱ.foɾˈtit/
   * Rimes: -it

### Verb

enfortit
* Participi masculí singular del verb enfortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tit (3)

## Català antic
### Verb

enfortit
* participi masculí singular de enfortir
# enfortissi
## Català
### Verb

enfortissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortigués, enfortiguera, enfortís, enfortira
* [2] enfortigués, enfortiguera, enfortís, enfortira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tis·si (4)
* Anagrama: fitoressin
# enfortissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.sis/ balear /əɱ.foɾˈti.sis/, /əɱ.furˈti.sis/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

enfortissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguesses, enfortigueres, enfortisses, enfortires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tis·sis (4)
# enfortiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈtiw/ balear /əɱ.foɾˈtiw/, /əɱ.furˈtiw/ Occidental: /eɱ.foɾˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

enfortiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enfortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enfortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enfortir.

#### Variants

* [2] enfortigueu, enfortisqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tiu (3)
* Heterograma de 8 lletres (efinortu)

## Català antic
### Verb

enfortiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de enfortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de enfortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de enfortir

#### Variants

* [1] enfortits
* [2] enfortats, enfortau
* [3] enfortits
# enfortissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.sin/ balear /əɱ.foɾˈti.sin/, /əɱ.furˈti.sin/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

enfortissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguessen, enfortigueren, enfortissen, enfortiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tis·sin (4)
# enfortist
## Català antic
### Verb

enfortist
* segona persona singular (tu) del passat de enfortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enfortir

#### Variants

* [1] enfortires
* [2] enfortíreu
# enfortits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈtits/ balear /əɱ.foɾˈtits/, /əɱ.furˈtits/ Occidental: /eɱ.foɾˈtits/
   * Rimes: -its

### Verb

enfortits
* Participi masculí plural del verb enfortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tits (3)

## Català antic
### Verb

enfortits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de enfortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de enfortir

#### Variants

* [1] enfortiu
* [2] enfortiu
# enfortiven
## Català
### Verb

enfortiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortigueven, enfortien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·ven (4)
# enfortisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.səs/ balear /əɱ.foɾˈti.səs/, /əɱ.furˈti.səs/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

enfortisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguesses, enfortigueres, enfortissis, enfortires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tis·ses (4)

## Català antic
### Verb

enfortisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortires
# enfortiva
## Català
### Verb

enfortiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* [1] enfortigueva, enfortia
* [2] enfortigueva, enfortia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·ti·va (4)
* Heterograma de 9 lletres (aefinortv)
* Anagrama: fitoraven
# enterbolisques
## Català
### Verb

enterbolisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterboleixis, enterbolesquis

### Miscel·lània

* Anagrama: enterbolesquis
# enterbolissen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.sən/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.sən/, /ən.tər.buˈɫi.sən/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

enterbolissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterbolissin, enterboliren

### Miscel·lània

* Anagrama: terbolinessen
# enterbolisses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.səs/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.səs/, /ən.tər.buˈɫi.səs/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

enterbolisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterbolissis, enterbolires

### Miscel·lània

* Anagrama: terbolinesses
# enterbolissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.sis/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.sis/, /ən.tər.buˈɫi.sis/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

enterbolissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterbolisses, enterbolires

### Miscel·lània

* Anagrama: terbolinessis
# enterbolixen
## Català
### Verb

enterbolixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enterbolir.

#### Variants

* enterboleixen
# enterboliu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫiw/ balear /ən.təɾ.boˈɫiw/, /ən.tər.buˈɫiw/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

enterboliu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enterbolir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enterbolir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enterbolir.

#### Variants

* [2] enterboligueu

### Miscel·lània

* Anagrama: terbolineu
# enterbolissin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tər.buˈɫi.sin/ balear /ən.təɾ.boˈɫi.sin/, /ən.tər.buˈɫi.sin/ Occidental: /en.teɾ.boˈɫi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

enterbolissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enterbolir.

#### Variants

* enterbolissen, enterboliren

### Miscel·lània

* Anagrama: terbolinessin
# enterbolix
## Català
### Verb

enterbolix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de enterbolir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb enterbolir.

#### Variants

* [1] enterboleix
* [2] enterboleix
# enrosquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rusˈke.sin/ balear /ən.rosˈke.sin/, /ən.rusˈke.sin/ Occidental: /en.rosˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

enrosquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroscar.

#### Variants

* enrosquessen, enroscassin, enroscassen, enroscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ros·ques·sin (4)
# enrosquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈrɔs.kən/, occidental /enˈros.ken/

### Verb

enrosquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enroscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enroscar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enroscar.

#### Variants

* [2] enrosquin
* [3] enrosquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ros·quen (3)
# enrosquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rusˈke.səs/ balear /ən.rosˈke.səs/, /ən.rusˈke.səs/ Occidental: /en.rosˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

enrosquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroscar.

#### Variants

* enrosquessis, enroscassis, enroscasses, enroscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ros·ques·ses (4)
# enrosqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rusˈkɛw/ balear /ən.rosˈkəw/, /ən.rusˈkɛw/ Occidental: /en.rosˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrosqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enroscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enroscar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enroscar.

#### Variants

* [1] enroscau
* [3] enroscau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ros·queu (3)
# enrosquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rusˈke.sən/ balear /ən.rosˈke.sən/, /ən.rusˈke.sən/ Occidental: /en.rosˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

enrosquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroscar.

#### Variants

* enrosquessin, enroscassin, enroscassen, enroscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ros·ques·sen (4)
# enrosquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.rusˈke.sis/ balear /ən.rosˈke.sis/, /ən.rusˈke.sis/ Occidental: /en.rosˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

enrosquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enroscar.

#### Variants

* enrosquesses, enroscassis, enroscasses, enroscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ros·ques·sis (4)
# enroso
## Català

   * Pronúncia: central /ənˈrɔ.zu/, occidental /enˈrɔ.zo/
   * Rimes: -ɔzo

### Verb

enroso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enrosar.
# entapissessen
## Català
### Verb

entapissessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissesses
## Català
### Verb

entapissesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissessin
## Català
### Verb

entapissessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# entapissaven
## Català
### Verb

entapissaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entapissar.
# entapissaves
## Català
### Verb

entapissaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entapissar.
# entapisse
## Català
### Verb

entapisse
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entapissar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entapissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entapissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pis·se (4)
* Anagrames: apetissen, atipessen, tapiessen
# entapissem
## Català
### Verb

entapissem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de entapissar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb entapissar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pis·sem (4)
* Anagrames: empentissa, patinéssem
# entapisses
## Català
### Verb

entapisses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entapissar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pis·ses (4)
* Anagrama: patinesses
# entapissen
## Català
### Verb

entapissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entapissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entapissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pis·sen (4)
* Anagrames: patinessen, pentinessa
# entapissessis
## Català
### Verb

entapissessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entapissar.
# envejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.ʒəˈɾan/, balear /əɱ.və.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /em.be.ʒaˈɾan/ valencià /eɱ.ve.d͡ʒaˈɾan/, /em.be.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

envejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de envejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ranejaven, vanejaren
# envejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒa/ balear /əɱ.vəˈd͡ʒa/, /əɱ.vəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒa/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/, /em.beˈd͡ʒa/ Informal: nord-occidental /am.beˈʒa/, /am.beˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: envejà
   * Etimologia: De enveja, segle XIV.

### Verb

envejar trans.
* Sentir enveja, cobejar alguna cosa d'altri.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: envejo, enveja, envegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Alemany: beneiden $^{(de)}$
* Anglès: envy $^{(en)}$
* Àrab: حَسَدَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: նախանձել $^{(hy)}$ ‎(nakhandzel)
* Belarús: зайздросціць $^{(be)}$ ‎(zaizdrostsits)
* Búlgar: зави́ждам $^{(bg)}$ ‎(zavíjdam)
* Castellà: envidiar $^{(es)}$
* Coreà: 부럽다 $^{(ko)}$ ‎(bureopda)
* Eslovac: závidieť $^{(sk)}$
* Eslovè: zavidati $^{(sl)}$
* Esperanto: envii $^{(eo)}$
* Feroès: øvunda $^{(fo)}$
* Finès: kadehtia $^{(fi)}$
* Francès: envier $^{(fr)}$ [1]
* Gallec: envexar $^{(gl)}$
* Georgià: შეშურება $^{(ka)}$ ‎(xeixúreba)
* Grec antic: φθονέω $^{(grc)}$ ‎(phthonéō)
* Hongarès: irigyel $^{(hu)}$
* Italià: invidiare $^{(it)}$
* Japonès: 羨む $^{(ja)}$
* Kazakh: қызғану $^{(kk)}$ ‎(qızğanw/khizganu)
* Llatí: invidere $^{(la)}$
* Macedoni: завидува $^{(mk)}$
* Neerlandès: benĳden $^{(nl)}$
* Polonès: zazdrościć $^{(pl)}$
* Portuguès: invejar $^{(pt)}$
* Romanès: invidia $^{(ro)}$
* Rus: зави́довать $^{(ru)}$ ‎(zavídovat)
* Serbocroat: завидети $^{(sh)}$, zavideti $^{(sh)}$
* Suec: avundas $^{(sv)}$
* Tai: ริษยา $^{(th)}$
* Turc: kıskanmak $^{(tr)}$
* Txec: závidět $^{(cs)}$
* Ucraïnès: за́здрити $^{(uk)}$ ‎(zàzdriti)
* Xinès: 羡慕 $^{(zh)}$ ‎(xiànmù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·jar (3)
* Anagrama: venjaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# envejara
## Català
### Verb

envejara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* [1] envegessi, envegessa, envegeguessa, envegés, envejàs
* [2] envegegués, envegés, envejàs

### Miscel·lània

* Anagrames: vanejaré, veraneja, veranejà
# envejaien
## Català
### Verb

envejaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envejaven
# envejaia
## Català
### Verb

envejaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* [1] envejavi, envejava
* [2] envejava

### Miscel·lània

* Anagrama: ajaieven
# envejaies
## Català
### Verb

envejaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envejaves
# envejam
## Català
### Verb

envejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envegem
# envestesquis
## Català
### Verb

envestesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tes·quis (4)
* Anagrames: envestisques, investesques
# envestesca
## Català
### Verb

envestesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tes·ca (4)
* Anagrama: encestaves
# envestesquin
## Català
### Verb

envestesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·tes·quin (4)
* Anagrames: envestisquen, investesquen
# envestesqui
## Català
### Verb

envestesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envestir.
# envesti
## Català
### Verb

envesti
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envestir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti (3)
* Anagrames: envetis, tenives, vestien
# envestesquen
## Català
### Verb

envestesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envestir.
# envestesques
## Català
### Verb

envestesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envestir.