OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tornejam
## Català
### Verb

tornejam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tornejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ne·jam (3)
* Heterograma de 8 lletres (aejmnort)
* Anagrames: motjaren, ormejant
# tornejaren
## Català
### Verb

tornejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de tornejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tornejar.
# tornejares
## Català
### Verb

tornejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de tornejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tornejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sortejaren
# tentinejo
## Català
### Verb

tentinejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tentinejar.
# tentinejà
## Català
### Verb

tentinejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de tentinejar.
# tentinejàssem
## Català
### Verb

tentinejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejava
## Català
### Verb

tentinejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tentinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tentinejar.
# tentinejaves
## Català
### Verb

tentinejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tentinejar.
# tentinejàrem
## Català
### Verb

tentinejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tentinejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejàs
## Català
### Verb

tentinejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejaven
## Català
### Verb

tentinejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tentinejar.
# tentinejàreu
## Català
### Verb

tentinejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tentinejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# tentinejàsseu
## Català
### Verb

tentinejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tentinejar.
# trasmudés
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.muˈðes/, occidental /tɾaz.muˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

trasmudés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasmudar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasmudar.
# trasmudésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.muˈðe.səw/, occidental /tɾaz.muˈðe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

trasmudésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasmudar.
# trasmudéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.muˈðe.siw/, occidental /tɾaz.muˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

trasmudéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasmudar.
# trasmudí
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.muˈði/, occidental /tɾaz.muˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

trasmudí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de trasmudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·mu·dí (3)
* Heterograma de 8 lletres (adimrstu)
* Anagrama: dismutar
# traspal
## Català
### Verb

traspal
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de traspalar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pal (2)
* Anagrama: parlats
# trasmudéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.muˈðe.sim/, occidental /tɾaz.muˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

trasmudéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasmudar.
# trasmudàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəz.muˈða.βəw/, balear /tɾəz.muˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /tɾaz.muˈða.βew/ valencià /tɾaz.muˈða.vew/, /tɾaz.muˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

trasmudàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trasmudar.
# trasmudéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.muˈðe.səm/, occidental /tɾaz.muˈðe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

trasmudéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasmudar.
# trasmudé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾaz.muˈðe\, meridional \tɾah.muˈðe\
       Americà: alt /t͡s(a)z.muˈde/, baix \tɾah.muˈðe\
   * Rimes: -e

### Verb

trasmudé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb trasmudar
# trencasses
## Català
### Verb

trencasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·cas·ses (3)
* Anagrames: castrenses, castressen, trescassen
# trencarien
## Català
### Verb

trencarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de trencar.
# trencaries
## Català
### Verb

trencaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de trencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·ri·es (4)
* Anagrames: intersecar, trescarien, trisecaren
# trencaríeu
## Català
### Verb

trencaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de trencar.
# trencaràs
## Català
### Verb

trencaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de trencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·ràs (3)
* Anagrames: arrencats, castraren, Serracant, trescanar, trescaran
# trencarà
## Català
### Verb

trencarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de trencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·ca·rà (3)
* Anagrames: arrencat, encartar
# trencassen
## Català
### Verb

trencassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trencar.
# trencassin
## Català
### Verb

trencassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tren·cas·sin (3)
* Anagrama: trincassen
# traboqués
## Català
### Verb

traboqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# traboquessin
## Català
### Verb

traboquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# traboqueu
## Català
### Verb

traboqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trabocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb trabocar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trabocar.
# traboquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈβo.kin/, occidental /tɾaˈbo.kin/
   * Rimes: -okin

### Verb

traboquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trabocar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trabocar.
# traboquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈβo.kis/, occidental /tɾaˈbo.kis/
   * Rimes: -okis

### Verb

traboquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trabocar.
# traboques
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈβo.kəs/, occidental /tɾaˈbo.kes/
   * Rimes: -okes

### Verb

traboques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trabocar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trabocar.
# traboquessen
## Català
### Verb

traboquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# traboquesses
## Català
### Verb

traboquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# traboqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈβo.ki/, occidental /tɾaˈbo.ki/
   * Rimes: -oki

### Verb

traboqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trabocar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trabocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trabocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trabocar.
# traboquessis
## Català
### Verb

traboquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trabocar.
# terrenos en reparación
## Castellà
### Nom

terrenos en reparación m. pl.
* forma plural de terreno en reparación
# terrenos fuera
## Castellà
### Nom

terrenos fuera m. pl.
* forma plural de terreno fuera
# terreno no legal
## Castellà
### Nom

terreno no legal m. ‎(plural terrenos no legales)
* (beisbol) terreny de fora

#### Sinònims

* terreno fuera

### Vegeu també

* terreno no legal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# terreno fuera
## Castellà
### Nom

terreno fuera m. ‎(plural terrenos fuera)
* (beisbol) terreny de fora

#### Sinònims

* terreno no legal

### Vegeu també

* terreno fuera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# terrenos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /teˈre.nos/, meridional /teˈre.noh/
       Americà: alt /teˈre.n(o)s/, baix /teˈre.noh/, austral /teˈre.nos/
   * Rimes: -enos

### Nom

terrenos m. pl.
* forma plural de terreno

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·rre·nos (3)
* Anagrames: enrostre, enrostré, renteros, retornes, retornés, retronés, soterren, terneros, terrones, troneres, tronerés
# terrenos buenos
## Castellà
### Nom

terrenos buenos m. pl.
* forma plural de terreno bueno
# terrenos legales
## Castellà
### Nom

terrenos legales m. pl.
* forma plural de terreno legal
# terreno legal
## Castellà
### Nom

terreno legal m. ‎(plural terrenos legales)
* (beisbol) terreny legal

#### Sinònims

* terreno bueno

### Vegeu també

* terreno legal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# terrenos de juego
## Castellà
### Nom

terrenos de juego m. pl.
* forma plural de terreno de juego
# terrenos no legales
## Castellà
### Nom

terrenos no legales m. pl.
* forma plural de terreno no legal
# trossellar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾu.səˈʎa/ balear /tɾo.səˈʎa/, /tɾu.səˈʎa/ Occidental: nord-occidental /tɾo.seˈʎa/ valencià /tɾo.seˈʎaɾ/, /tɾo.seˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: trossellà
   * Etimologia: De trossell, de trossar.

### Verb

trossellar trans.
* Usar una matriu de tallar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: trossello, trossella, trossellem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: tros·se·llar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# treu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾɛw/, occidental /ˈtɾew/
   * Rimes: -ɛw
   * Etimologia: Del francès antic tref ‎(«tenda de campanya»), del llatí trabs ‎(«pal»), segle XIV. Doblet del patrimonial trava.

### Nom

treu m. ‎(plural treus)
* (nàutica) Vela entre l’arbre mestre i les dues bordes per anar en popa amb vent fort.

#### Traduccions

* Castellà: treo $^{(es)}$ m.
* Francès: tref $^{(fr)}$ m.

### Verb

treu
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de treure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb treure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: úter

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# treure
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾɛw.ɾə/, occidental /ˈtɾew.ɾe/
   * Rimes: -ɛwɾe
   * Etimologia: De traure, segle XVI.

### Verb

treure trans., intr.
* Fer sortir una cosa del lloc on és.
* Fer que algú surti d’una situació.
* Llevar o fer desaparèixer alguna cosa del lloc on és.
* Guanyar en un joc, per sort.
* Trobar o conèixer per algun medi alguna cosa.
* Inferir o deduir una cosa d’una altra.
* Donar a conèixer una cosa nova, poc vista o poc usada.
* vomitar
* (esports de pilota) servir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: trec, treu, traiem Vocal rizotònica: /ɛ/, /e/
Les formes alternen amb l’arrel de traure. Vegeu aquest verb per la conjugació occidental.

#### Variants

* traure (occidental)

#### Notes

Tradicionalment s’ha distingit el sentit primari de treure («fer anar de dins cap a fora») del sentit de llevar («apartar, separar, suprimir»), mantingut literàriament i en alguns parlars. L’ús popular de treure pels dos sentits, majoritari en català central i nord-occidental, pot ser ambigu. Per exemple «treure la bandera» en sentit tradicional és portar-la enfora i popularment pot tenir el sentit contrari de «llevar la bandera» (retirar-la).

#### Traduccions

* Alemany: wegnehmen $^{(de)}$
* Anglès: take out $^{(en)}$
* Àrab: أَخْرَجَ‎ $^{(ar)}$
* Basc: atera $^{(eu)}$
* Castellà: sacar $^{(es)}$
* Finès: viedä $^{(fi)}$
* Francès: démarrer $^{(fr)}$, sortir $^{(fr)}$
* Friülà: gjavâ $^{(fur)}$
* Hongarès: kivesz $^{(hu)}$
* Italià: togliere $^{(it)}$, levare $^{(it)}$
* Japonès: 取り出す $^{(ja)}$
* Portuguès: tirar $^{(pt)}$, remover $^{(pt)}$
* Romanès: scoate $^{(ro)}$
* Rus: вынима́ть $^{(ru)}$ ‎(vinimat), вы́нуть $^{(ru)}$ ‎(vínut)
* Vènet: cavar $^{(vec)}$
* Xinès: 取出 $^{(zh)}$ ‎(qǔchū)
* Alemany: entfernen $^{(de)}$
* Anglès: remove $^{(en)}$
* Castellà: quitar $^{(es)}$
* Francès: ôter $^{(fr)}$
* Lituà: šalinti $^{(lt)}$
* Occità: levar $^{(oc)}$
* Txec: odebrat $^{(cs)}$
* Xinès: 除去 $^{(zh)}$ ‎(chúqù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: treu·re (2)
* Anagrames: retreu, urèter

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 3
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# treure endavant
## Català

   * Etimologia: Calc del castellà sacar adelante, segle XX.

### Verb

treure endavant trans.
* (castellanisme) tirar endavant

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# treus
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾɛws/, occidental /ˈtɾews/
   * Rimes: -ɛws

### Nom

treus m. pl.
* Forma plural de treu.

### Verb

treus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de treure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: rutes, tures, úters
# tretzé
## Català
### Numeral

tretzé m. ‎(femení tretzena, plural masculí tretzens, plural femení tretzenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de tretzè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tret·zé (2)
# treure l'aigua clara
## Català
### Verb

treure l'aigua clara
* esbrinar

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# treudes
## Català antic

   * Etimologia: Del llatí tripodes.

### Nom

treudes m. ‎(plurale tantum)
* trespeus

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# treure's la son de les orelles
## Català
### Verb

treure's la son de les orelles
* espavilar, deixondir-se

#### Traduccions

* Anglès: pull one's socks up $^{(en)}$
* Castellà: ponerse las pilas $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# treva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈtɾe.βə/, balear /ˈtɾe.və/ Occidental: nord-occidental /ˈtɾe.βa/ valencià /ˈtɾe.va/, /ˈtɾe.βa/
   * Rimes: -eva
   * Etimologia: Del fràncic *triuwa ‎(«fidelitat»), segle XII, doblet de l’antic treuga.

### Nom

treva f. ‎(plural treves)
* Acord per aturar temporalment les hostilitats en una guerra o conflicte.
* Metafòricament, interrupció del treball, del dolor, etc.

#### Compostos i expressions

* Donar treva: suspendre allò que mortifica.
* Fer treves: suspendre la guerra.

#### Traduccions

* Alemany: Waffenstillstand $^{(de)}$ m.
* Anglès: truce $^{(en)}$
* Àrab: هُدْنَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Búlgar: прими́рие $^{(bg)}$ n. ‎(primírie)
* Castellà: tregua $^{(es)}$; armisticio $^{(es)}$
* Danès: våbenhvile $^{(da)}$ c.
* Eslovac: prímerie $^{(sk)}$ n.
* Francès: trêve $^{(fr)}$
* Grec antic: σπονδαί $^{(grc)}$ f. pl. ‎(spondaí)
* Hebreu: הפסקת אש‎ $^{(he)}$ f.
* Italià: tregua $^{(it)}$ f.
* Llatí: induciae $^{(la)}$
* Noruec: våpenhvile $^{(no)}$
* Polonès: rozejm $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: trégua $^{(pt)}$ f.
* Romanès: armistițiu $^{(ro)}$ n.
* Rus: переми́рие $^{(ru)}$ n. ‎(peremírie)
* Serbocroat: примирје $^{(sh)}$, primirje $^{(sh)}$ n.
* Suec: vapenvila $^{(sv)}$ c.
* Txec: příměří $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: переми́р'я $^{(uk)}$ n. ‎(peremíria)
* Xinès: 停戰 $^{(zh)}$ ‎(停战, tíngzhàn)
* Castellà: tregua $^{(es)}$;
* Llatí: induciae $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·va (2)
* Anagrames: trave, vàter, verat, vetar

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# trahint
## Català antic
### Verb

trahint
* gerundi de trahir
# trahira
## Català antic
### Verb

trahira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de trahir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de trahir

#### Variants

* [1] trahís
* [2] trahís
# trahiran
## Català antic
### Verb

trahiran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de trahir
# trahiren
## Català antic
### Verb

trahiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de trahir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de trahir

#### Variants

* [2] trahissen
# trahireu
## Català antic
### Verb

trahireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de trahir
# trahirien
## Català antic
### Verb

trahirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de trahir
# trahir
## Català antic

   * Etimologia: De trasir, de tradir, del llatí tradere.

### Verb

trahir
* trair

#### Variants

* trayr, trair

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DTCA
# trahires
## Català antic
### Verb

trahires
* segona persona singular (tu) del passat de trahir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de trahir

#### Variants

* [1] trahist
* [2] trahisses
# trahiria
## Català antic
### Verb

trahiria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de trahir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de trahir
# trahirem
## Català antic
### Verb

trahirem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de trahir
# traguejà
## Català
### Verb

traguejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de traguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gue·jà (3)
* Anagrama: agreujat
# traguejàrem
## Català
### Verb

traguejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de traguejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
# traguejàssem
## Català
### Verb

traguejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
# traguejàssiu
## Català
### Verb

traguejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
# traguejàsseu
## Català
### Verb

traguejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
# traguejàveu
## Català
### Verb

traguejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de traguejar.
# traguejàreu
## Català
### Verb

traguejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de traguejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
# traguejàs
## Català
### Verb

traguejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gue·jàs (3)
* Anagrames: agreujats, gustejara, gustejarà
# traguejàssim
## Català
### Verb

traguejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb traguejar.
# traspuntam
## Català
### Verb

traspuntam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de traspuntar.
# traspuessin
## Català
### Verb

traspuessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturessin
# traspueu
## Català
### Verb

traspueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de traspuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb traspuar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pastureu
# traspunt
## Català
### Verb

traspunt
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de traspuntar.
# traspunta
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəsˈpun.tə/, occidental /tɾasˈpun.ta/
   * Rimes: -unta

### Verb

traspunta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de traspuntar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb traspuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pun·ta (3)
* Anagrames: pasturant, traspuant
# traspuessis
## Català
### Verb

traspuessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb traspuar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pasturessis
# traspuntar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tɾəs.punˈta/ Occidental: nord-occidental /tɾas.punˈta/ valencià /tɾas.punˈtaɾ/, /tɾas.punˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: traspuntà
   * Etimologia: Del prefix tras- i punta, segle XV.

### Verb

traspuntar intr.
* Començar a aparèixer una cosa, com el sol quan surt, la llum de la raó, etc.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: traspunto, traspunta, traspuntem

#### Traduccions

* Castellà: despuntar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·pun·tar (3)

### Vegeu també

* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. (en línia)
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DAlg
# tribunalium
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪ.buːˈnaː.lɪ.ʊm/

### Nom

tribūnālium
* genitiu plural de tribūnal
# tribune
## Anglès
### Nom

tribune ‎(plural tribunes)
* (arquitectura) tribuna

### Vegeu també

* tribune. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].

## Llatí

   * Pronúncia: /trɪˈbuː.nɛ/

### Nom

tribūne
* vocatiu singular de tribūnus
# tribunalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪ.buːˈnaː.lɪ.bʊs/

### Nom

tribūnālibus
* datiu plural de tribūnal
* ablatiu plural de tribūnal
# tribunas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾiˈβu.nas\, meridional \tɾiˈβu.nah\
       Americà: alt /t͡siˈbu.n(a)s/, baix \tɾiˈβu.nah\, austral \tɾiˈβu.nas\
   * Rimes: -unas

### Nom

tribunas f. pl.
* forma plural de tribuna

## Llatí

   * Pronúncia: /trɪˈbuː.naːs/

### Nom

tribūnās
* acusatiu plural de tribūna
# tribunes
## Anglès
### Nom

tribunes
* forma plural de tribune
# tribunarum
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪ.buːˈnaː.rʊm/

### Nom

tribūnārum
* genitiu plural de tribūna
# tribunalis
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪ.buːˈnaː.lɪs/

### Nom

tribūnālis
* genitiu singular de tribūnal
# tribunam
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪˈbuː.nam/

### Nom

tribūnam
* acusatiu singular de tribūna
# tribuni
## Llatí

   * Pronúncia: /trɪˈbuː.niː/

### Nom

tribūnī
* nominatiu plural de tribūnus
* vocatiu plural de tribūnus
* genitiu singular de tribūnus
# typhus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtʰʏ.fʊs/
   * Etimologia: Del grec τῦφος ‎(tŷphos), derivat de τύφω ‎(týphō, «emanar vapor, fumejar»).

### Nom

typhus m. ‎(genitiu typhī)
* tuf
* arrogància, supèrbia

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | typhus | typhī |
| Vocatiu | typhe | typhī |
| Acusatiu | typhum | typhōs |
| Genitiu | typhī | typhōrum |
| Datiu | typhō | typhīs |
| Ablatiu | typhō | typhīs |

#### Relacionats

* tifus
# typhoids
## Anglès
### Nom

typhoids
* forma plural de typhoid
# typifications
## Francès
### Nom

typifications f. pl.
* forma plural de typification
# typhorum
## Llatí

   * Pronúncia: /tʏˈfoː.rʊm/

### Nom

typhōrum
* genitiu plural de typhus
# typhos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtʏ.foːs/

### Nom

typhōs
* acusatiu plural de typhus