OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ingressos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋˈɡɾe.sus/ balear /iŋˈɡɾe.sos/, /iŋˈɡɾe.sus/ Occidental: /iŋˈɡɾe.sos/
   * Rimes: -esos

### Nom

ingressos m. pl.
* Forma plural de ingrés.

### Verb

ingressos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·sos (3)
* Anagrama: sorgissen

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡrɛs.soːs/

### Adjectiu

ingressōs
* acusatiu masculí plural de ingressus
# ingressibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡrɛs.sɪ.bʊs/

### Nom

ingressibus
* datiu plural de ingresus
* ablatiu plural de ingresus
# ingressui
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡrɛs.sʊ.iː/

### Nom

ingressuī
* datiu singular de ingresus
# ingresseu
## Català
### Verb

ingresseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ingressar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ingressar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ingressar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·gres·seu (3)
* Anagrames: insegures, reguessin, riguessen
# ingressu
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡrɛs.suː/

### Nom

ingressū
* ablatiu singular de ingresus
# irisassin
## Català
### Verb

irisassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.
# irisat
## Català

   * Pronúncia: /i.ɾiˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

irisat
* Participi masculí singular del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sat (3)
* Anagrama: Ístria
# irisassis
## Català
### Verb

irisassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.
# irisats
## Català

   * Pronúncia: /i.ɾiˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

irisats
* Participi masculí plural del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sats (3)
* Anagrames: tirassi, tirassí, traïssi
# irisaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɾi.zəˈɾe/, occidental /i.ɾi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

irisaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de irisar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /i.ɾi.saˈɾe/
       Americà: alt /i.(ɾi).saˈɾe/, baix /i.ɾi.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

irisaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb irisar
# irisaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɾi.zəˈɾi.əw/, occidental /i.ɾi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

irisaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de irisar.
# irisassen
## Català
### Verb

irisassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ri·sas·sen (4)
* Anagrama: arniessis
# irisau
## Català
### Verb

irisau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de irisar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb irisar.
# irisasses
## Català
### Verb

irisasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irisar.
# interaccionàsseu
## Català
### Verb

interaccionàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionàssiu
## Català
### Verb

interaccionàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionàs
## Català
### Verb

interaccionàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.si.uˈna.βəw/ balear /in.tə.ɾək.si.oˈna.vəw/, /in.tə.ɾək.si.uˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾak.si.oˈna.βew/ valencià /in.te.ɾak.si.oˈna.vew/, /in.te.ɾak.si.oˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

interaccionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interaccionar.
# interaccioné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.te.ɾak.θjoˈne/, meridional \iŋ.te.ɾak.θjoˈne\
       Americà: alt /in.t(e).ɾak.sjoˈne/, baix \iŋ.te.ɾak.sjoˈne\, austral /in.te.ɾak.sjoˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

interaccioné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb interaccionar
# interaccionàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.si.uˈna.ɾəw/ balear /in.tə.ɾək.si.oˈna.ɾəw/, /in.tə.ɾək.si.uˈna.ɾəw/ Occidental: /in.te.ɾak.si.oˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

interaccionàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interaccionar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionàssim
## Català
### Verb

interaccionàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.si.uˈna.ɾəm/ balear /in.tə.ɾək.si.oˈna.ɾəm/, /in.tə.ɾək.si.uˈna.ɾəm/ Occidental: /in.te.ɾak.si.oˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

interaccionàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interaccionar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionàssem
## Català
### Verb

interaccionàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# insistiva
## Català
### Verb

insistiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.
# insistiu
## Català
### Verb

insistiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insistir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insistir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·tiu (3)
* Anagrama: intuïssi

## Català antic
### Verb

insistiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de insistir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de insistir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de insistir

#### Variants

* [1] insistits
* [2] insistats, insistau
* [3] insistits
# insistives
## Català
### Verb

insistives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·ti·ves (4)
* Anagrames: investissi, invitessis, visitessin
# insistist
## Català antic
### Verb

insistist
* segona persona singular (tu) del passat de insistir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de insistir

#### Variants

* [1] insistires
* [2] insistíreu
# insistixa
## Català
### Verb

insistixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb insistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb insistir.
# insistixen
## Català
### Verb

insistixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insistir.
# insistix
## Català

   * Pronúncia: /in.sisˈtiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

insistix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de insistir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb insistir.
# insistiven
## Català
### Verb

insistiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·ti·ven (4)
* Anagrama: invitessin
# incrustaven
## Català
### Verb

incrustaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.
# incruste
## Català
### Verb

incruste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incrustar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incrustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incrustar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·te (3)
* Heterograma de 8 lletres (ceinrstu)
* Anagrama: cintures
# incrustau
## Català
### Verb

incrustau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incrustar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incrustar.
# incrustavo
## Català
### Verb

incrustavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·ta·vo (4)
* Heterograma de 10 lletres (acinorstuv)
* Anagrama: construïva
# incrustava
## Català
### Verb

incrustava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.
# incrustaves
## Català
### Verb

incrustaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.
# incrustavi
## Català
### Verb

incrustavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.
# incrusted
## Anglès
### Verb

incrusted
* passat i participi de incrust
# incrustat
## Català
### Verb

incrustat
* Participi masculí singular del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tat (3)
* Anagrama: taciturns
# insensibilitzen
## Català
### Verb

insensibilitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de insensibilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzessen
## Català
### Verb

insensibilitzessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzi
## Català
### Verb

insensibilitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de insensibilitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzis
## Català
### Verb

insensibilitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzessis
## Català
### Verb

insensibilitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzes
## Català
### Verb

insensibilitzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de insensibilitzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzesses
## Català
### Verb

insensibilitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzessin
## Català
### Verb

insensibilitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzin
## Català
### Verb

insensibilitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insensibilitzar.
# insensibilitzeu
## Català
### Verb

insensibilitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insensibilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insensibilitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insensibilitzar.
# intercanviarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾi.ən/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾi.en/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾi.en/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

intercanviarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intercanviar.
# intercanviarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾa/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾa/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾa/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾa/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

intercanviarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de intercanviar.
# intercanviassin
## Català
### Verb

intercanviassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviassen
## Català
### Verb

intercanviassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·as·sen (6)
* Anagrama: entrecanviassin
# intercanviasses
## Català
### Verb

intercanviasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·as·ses (6)
* Anagrama: entrecanviassis
# intercanviaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾi.əs/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾi.es/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾi.es/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

intercanviaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intercanviar.
# intercanviaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾas/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾas/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾas/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾas/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

intercanviaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de intercanviar.
# intercanviaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾe/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾe/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾe/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾe/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

intercanviaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de intercanviar.
# intercanviaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾi.əw/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾi.ew/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾi.ew/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

intercanviaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intercanviar.
# infibulàveu
## Català
### Verb

infibulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de infibular.
# infibuléssem
## Català
### Verb

infibuléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibuléssim
## Català
### Verb

infibuléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibulé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fi.βuˈle\
       Americà: alt \iɱ.f(i).buˈle\, baix \iŋ.fi.βuˈle\, austral \iɱ.fi.βuˈle\
   * Rimes: -e

### Verb

infibulé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb infibular
# infibulàssiu
## Català
### Verb

infibulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibulés
## Català
### Verb

infibulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibulí
## Català
### Verb

infibulí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de infibular.
# infibulésseu
## Català
### Verb

infibulésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibuléssiu
## Català
### Verb

infibuléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# intercalaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tər.kə.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.ka.ɫaˈɾi.ɛ/, /in.ter.ka.ɫaˈɾi.e/ valencià /in.ter.ka.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

intercalaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intercalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intercalar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛr.kaˈla.rɪ.a/

### Adjectiu

intercalaria
* nominatiu neutre plural de intercalaris
* vocatiu neutre plural de intercalaris
* acusatiu neutre plural de intercalaris
# intercalariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.tar.ka.ɾaˈɾi.va/

### Verb

intercalariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intercalar.
    Forma algueresa per [jo] intercalaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intercalar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] intercalaria.
# intercalarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.kə.ɫəˈɾi.ən/, occidental /in.ter.ka.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

intercalarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intercalar.
# intercalaris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛrˈka.la.rɪs/
   * Etimologia: De intercalō.

### Adjectiu

intercalaris m., f., intercalare n.
* intercalar

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | intercalaris | intercalare | intercalarēs | intercalaria |
| Vocatiu | intercalaris | intercalare | intercalarēs | intercalaria |
| Acusatiu | intercalarem | intercalare | intercalarēs | intercalaria |
| Genitiu | intercalaris | intercalaris | intercalarium | intercalarium |
| Datiu | intercalarī | intercalarī | intercalaribus | intercalaribus |
| Ablatiu | intercalarī | intercalarī | intercalaribus | intercalaribus |
# intercalarium
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛr.kaˈla.rɪ.ʊm/

### Adjectiu

intercalarium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de intercalaris
# intercalaribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛr.kaˈla.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

intercalaribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de intercalaris
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de intercalaris
# intercalaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.kə.ɫəˈɾi.əs/, occidental /in.ter.ka.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

intercalaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intercalar.
# intercalarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.tar.ka.ɾaˈɾi.vas/

### Verb

intercalarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intercalar.
    Forma algueresa per [tu] intercalaries.
# intercalariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.tar.ka.ɾaˈɾi.van/
   * Homòfon: intercalarívem

### Verb

intercalariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intercalar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] intercalarien.
# institucionalitzàveu
## Català
### Verb

institucionalitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de institucionalitzar.
# institucionalitzéssim
## Català
### Verb

institucionalitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzéssiu
## Català
### Verb

institucionalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzés
## Català
### Verb

institucionalitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzéssem
## Català
### Verb

institucionalitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzàssim
## Català
### Verb

institucionalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzàssiu
## Català
### Verb

institucionalitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzésseu
## Català
### Verb

institucionalitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb institucionalitzar.
# institucionalitzí
## Català
### Verb

institucionalitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de institucionalitzar.
# jaeu
## Català
### Verb

jaeu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de jaure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb jaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·eu (2)
* Anagrama: ajeu
# jag
## Suec
### Pronom

jag
* jo
# jaenès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.eˈnɛs/ balear /ʒə.eˈnəs/, /ʒə.eˈnɛs/ Occidental: /d͡ʒa.eˈnes/
   * Rimes: -ɛs

### Adjectiu

jaenès m. ‎(femení jaenesa, plural masculí jaenesos, plural femení jaeneses)
* Relatiu o pertanyent a Jaén.

#### Variants

* jaenés (valencià)

#### Traduccions

* Castellà: jaenés $^{(es)}$, jiennense $^{(es)}$, jienense $^{(es)}$, jaenero $^{(es)}$, giennense $^{(es)}$
* Gallec: xienense $^{(gl)}$

### Nom

jaenès m. ‎(plural jaenesos, femení jaenesa)
* Persona que habita o és originària de Jaén.

#### Traduccions

* Castellà: jaenés $^{(es)}$, jiennense $^{(es)}$, jienense $^{(es)}$, jaenero $^{(es)}$, giennense $^{(es)}$
* Gallec: xienense $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·e·nès (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# jadę
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈja.dɛ/

### Verb

jadę
* primera persona singular del present de jechać

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·dę (2)
* Anagrama: daję
# jaem
## Català
### Verb

jaem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de jaure.
# jaenés
## Català
### Adjectiu

jaenés m. ‎(femení jaenesa, plural masculí jaenesos, plural femení jaeneses)
* (valencià) Forma alternativa de jaenès.

### Nom

jaenés m. ‎(plural jaenesos, femení jaenesa)
* (valencià) Forma alternativa de jaenès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·e·nés (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# intxaurrik
## Basc
### Nom

intxaurrik
* partitiu indefinit de intxaur
# intégration scolaire
## Francès
### Nom

intégration scolaire f. ‎(plural intégrations scolaires)
* integració escolar

### Vegeu també

* intégration scolaire. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intégration sociale
## Francès
### Nom

intégration sociale f. ‎(plural intégrations sociales)
* integració social

### Vegeu també

* intégration sociale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intégrations
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.te.ɡʁaˈsjɔ̃/

### Nom

intégrations f. pl.
* forma plural de intégration
# intxaurtzat
## Basc
### Nom

intxaurtzat
* prolatiu indefinit de intxaur
# intxaurrez
## Basc
### Nom

intxaurrez
* instrumental definit plural de intxaur
* instrumental indefinit de intxaur
# intxaurri
## Basc
### Nom

intxaurri
* datiu indefinit de intxaur
# intégration
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ.te.gʁaˈsjɔ̃/

### Nom

intégration f. ‎(plural intégrations)
* integració

#### Derivats

* désintégration
* réintégration
# interromperen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpe.ɾən/, occidental /in.te.romˈpe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

interromperen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interrompre.
    [Ells/elles/vostès] interromperen o van/varen interrompre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompre.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] interrompessin, interrompessen o interromperen.