OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# gardens
## Anglès
### Nom

gardens
* forma plural de garden
# gardeny
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡərˈdɛɲ/, occidental /ɡaɾˈðeɲ/
   * Rimes: -ɛɲ
   * Etimologia: De gardenyar i la desinència Ø.

### Nom

gardeny m. ‎(plural gardenys)
* Crit de la truja.

#### Relacionats

* gruny (porc)

#### Traduccions

* Anglès: grunt $^{(en)}$
* Castellà: gruñido $^{(es)}$ m.
* Francès: grognement $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·deny (2)
* Heterograma de 7 lletres (adegnry)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# garden sorrel
## Anglès
### Nom

garden sorrel ‎(plural garden sorrels)
* Bot. (Rumex acetosa L.) Agrella.
   * Hiperònims: dock, sorrel
   * Sinònims: common sorrel, narrow-leaved dock, sorrel, spinach dock

### Vegeu també

* ↑ Moerman, Daniel E.. Native American Ethnobotany, 1998 (en anglès). Portland, Oregon: Timber Press, 495. ISBN 0-88192-453-9.
# garden sorrels
## Anglès
### Nom

garden sorrels
* forma plural de garden sorrel
# garden cities
## Anglès
### Nom

garden cities
* forma plural de garden city
# gardenya
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡərˈdɛ.ɲə/, occidental /ɡaɾˈðe.ɲa/
   * Rimes: -ɛɲa
   * Etimologia: Encreuament de garrina, godalla i gruny, segle XIX.

### Nom

gardenya f. ‎(plural gardenyes)
* (central) truja (femella del porc)

### Verb

gardenya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de gardenyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb gardenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·de·nya (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# garden city
## Anglès
### Nom

garden city ‎(plural garden cities)
* (arquitectura) ciutat jardí

### Vegeu també

* garden city. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# gravà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾəˈβa/, balear /ɡɾəˈva/ Occidental: nord-occidental /ɡɾaˈβa/ valencià /ɡɾaˈva/, /ɡɾaˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

gravà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de gravar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·và (2)
* Anagrames: vagar, varga
# gravures
## Anglès
### Nom

gravures
* forma plural de gravure
# gravàieu
## Català
### Verb

gravàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de gravar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·và·ieu (3)
* Anagrames: agraíveu, averigua, averiguà, vagaríeu
# gravàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾəˈβa.ɾəm/, balear /ɡɾəˈva.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ɡɾaˈβa.ɾem/ valencià /ɡɾaˈva.ɾem/, /ɡɾaˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

gravàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de gravar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb gravar.
# gravàs
## Català
### Verb

gravàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb gravar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb gravar.
# gravos
## Català
### Verb

gravos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb gravar.
# gravàiem
## Català
### Verb

gravàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de gravar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gra·và·iem (3)
* Anagrames: agraívem, emigrava, vagaríem
# gravure
## Anglès
### Nom

gravure ‎(plural gravures)
* gravat
# gravàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾəˈβa.ɾəw/, balear /ɡɾəˈva.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ɡɾaˈβa.ɾew/ valencià /ɡɾaˈva.ɾew/, /ɡɾaˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

gravàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de gravar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb gravar.
# güelli
## Català

   * Pronúncia: /ˈɡwe.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

güelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de güellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb güellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb güellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb güellar.

#### Variants

* [1] güello, güelle
* [2] güelle
* [3] güelle
* [4] güelle

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·lli (2)
* Anagrames: llegiu, llegui, lleguí, lligue
# güellàsseu
## Català
### Verb

güellàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* güelléssiu, güellésseu, güellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·llàs·seu (3)
* Anagrama: llaguésseu
# güello
## Català

   * Pronúncia: central /ˈɡwe.ʎu/, occidental /ˈɡwe.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

güello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de güellar.

#### Variants

* güelle, güelli

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·llo (2)
* Anagrama: llogue
# güellis
## Català

   * Pronúncia: /ˈɡwe.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

güellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* güelles

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·llis (2)
* Anagrames: guilles, lleguis, lligues, lligués
# güellà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwəˈʎa/, occidental /ɡweˈʎa/
   * Rimes: -a

### Verb

güellà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de güellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·llà (2)
* Anagrames: llague, llegau
# güellàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwəˈʎa.ɾəm/, occidental /ɡweˈʎa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

güellàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de güellar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* [2] güelléssim, güelléssem, güellàssem
# güellin
## Català

   * Pronúncia: /ˈɡwe.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

güellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb güellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb güellar.

#### Variants

* [1] güellen
* [2] güellen

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·llin (2)
* Anagrames: lleguin, lliguen
# güellàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡwəˈʎa.ɾəw/, occidental /ɡweˈʎa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

güellàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de güellar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* [2] güelléssiu, güellésseu, güellàsseu
# güellàssem
## Català
### Verb

güellàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb güellar.

#### Variants

* güelléssim, güelléssem, güellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: güe·llàs·sem (3)
* Anagrama: llaguéssem
# hematologiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /he.ma.to.loˈɡi.ojn/

### Nom

hematologiojn
* acusatiu plural de hematologio
# hematologion
## Esperanto

   * Pronúncia: /he.ma.to.loˈɡi.on/

### Nom

hematologion
* acusatiu de hematologio
# hematologię
## Polonès

   * Pronúncia: /xε.ma.tɔˈlɔɡʲ.jε/

### Nom

hematologię
* acusatiu singular de hematologia
# hematologioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /he.ma.to.loˈɡi.oj/

### Nom

hematologioj
* forma plural de hematologio
# hematologią
## Polonès

   * Pronúncia: /xε.ma.tɔˈlɔɡʲ.jɔ̃/

### Nom

hematologią
* instrumental singular de hematologia
# hematològics
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒiks/ balear /ə.mə.toˈɫɔ.ʒiks/, /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒiks/ Occidental: nord-occidental /e.ma.toˈɫɔ.ʒiks/, valencià /e.ma.toˈɫɔ.d͡ʒiks/
   * Rimes: -ɔʒiks

### Adjectiu

hematològics m. pl.
* Forma plural de hematològic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·ma·to·lò·gics (5)
# hematològica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒi.kə/ balear /ə.mə.toˈɫɔ.ʒi.kə/, /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒi.kə/ Occidental: nord-occidental /e.ma.toˈɫɔ.ʒi.ka/, valencià /e.ma.toˈɫɔ.d͡ʒi.ka/
   * Rimes: -ɔʒika

### Adjectiu

hematològica f. ‎(plural hematològiques)
* Forma femenina de hematològic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·ma·to·lò·gi·ca (6)
# hematologio
## Esperanto

   * Pronúncia: /he.ma.to.loˈɡi.o/

### Nom

hematologio ‎(acusatiu hematologion, plural hematologioj, plural acusatiu hematologiojn)
* hematologia

## Polonès

   * Pronúncia: /xε.ma.tɔˈlɔɡʲ.jɔ/

### Nom

hematologio
* vocatiu singular de hematologia
# hematología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.ma.to.loˈxi.a/, meridional /e.ma.to.loˈhi.a/
       Americà: alt /e.ma.t(o).loˈxi.a/, baix /e.ma.to.loˈhi.a/, austral /e.ma.to.loˈxi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix hemato- i el sufix -logía.

### Nom

hematología f. ‎(només en singular)
* hematologia

#### Derivats

* hematológico
* hematólogo

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·ma·to·lo·gí·a (6)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre hematología
# hematològic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒik/ balear /ə.mə.toˈɫɔ.ʒik/, /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒik/ Occidental: nord-occidental /e.ma.toˈɫɔ.ʒik/, valencià /e.ma.toˈɫɔ.d͡ʒik/
   * Rimes: -ɔʒik
   * Etimologia: De hematologia i el sufix -ic

### Adjectiu

hematològic m. ‎(femení hematològica, plural masculí hematològics, plural femení hematològiques)
* Relatiu o pertanyent a l'hematologia.

#### Traduccions

* Anglès: haematologic $^{(en)}$, hematologic $^{(en)}$
* Castellà: hematológico $^{(es)}$
* Esperanto: hematologia $^{(eo)}$
* Francès: hématologique $^{(fr)}$
* Gallec: hematolóxico $^{(gl)}$
* Italià: ematologico $^{(it)}$
* Polonès: hematologiczny $^{(pl)}$
* Portuguès: hematológico $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·ma·to·lò·gic (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# furot
## Català

   * Pronúncia: /fuˈɾɔt/
   * Rimes: -ɔt
   * Etimologia: De fura i el sufix -ot.

### Nom

furot m. ‎(plural furots)
* Mascle de la fura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·rot (2)
* Anagrames: furto, trufo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# furoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.ɾuˈni/ balear /fu.ɾoˈni/, /fu.ɾuˈni/ Occidental: /fu.ɾoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

furoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de furonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ro·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (finoru)
* Anagrama: forniu
# furroga
## Català
### Verb

furroga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de furrogar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb furrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·ro·ga (3)
# furrogades
## Català
### Verb

furrogades
* Participi femení plural del verb furrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·ro·ga·des (4)
# furrogant
## Català
### Verb

furrogant
* Gerundi del verb furrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·ro·gant (3)
# furonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.ɾuˈne.siw/ balear /fu.ɾoˈne.siw/, /fu.ɾuˈne.siw/ Occidental: /fu.ɾoˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

furonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb furonar.

#### Variants

* furonésseu, furonàssiu, furonàsseu, furonàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fu·ro·nés·siu (4)
# furrog
## Català
### Verb

furrog
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de furrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·rog (2)
# furrogada
## Català
### Verb

furrogada
* Participi femení singular del verb furrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·ro·ga·da (4)
# furrogar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /fu.ruˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Variant homòfona de furrugar, paral·lela al sard logudorès furrugare, de furugar, de *furigar per assimilació, del llatí vulgar *fūricāre ‎(«furgar»).

### Verb

furrogar trans.
* (alguerès) furgar

#### Antònims

* desfurrogar

#### Derivats

* desfurrogar
* furrogarito

### Miscel·lània

* Síl·labes: fur·ro·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# golejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.ɫəˈʒa.ɾəm/ balear /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.ɾəm/, /ɡu.ɫəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ɡo.ɫeˈʒa.ɾem/, valencià /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

golejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de golejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb golejar.

#### Variants

* [2] golegéssim, golegéssem, golejàssim, golejàssem
# golejàs
## Català
### Verb

golejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb golejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb golejar.

#### Variants

* [1] golegés, golejara
* [2] golegés, golejara
# golejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.ɫəˈʒa.βə/ balear /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.və/, /ɡu.ɫəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ɡo.ɫeˈʒa.βa/ valencià /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.va/, /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

golejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de golejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de golejar.
# golejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.ɫəˈʒa/ balear /ɡo.ɫəˈd͡ʒa/, /ɡu.ɫəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ɡo.ɫeˈʒa/, valencià /ɡo.ɫeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

golejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de golejar.
# golejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.ɫəˈʒa.βən/ balear /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.vən/, /ɡu.ɫəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /ɡo.ɫeˈʒa.βen/ valencià /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.ven/, /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

golejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de golejar.
# golejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.ɫəˈʒa.βəs/ balear /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.vəs/, /ɡu.ɫəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ɡo.ɫeˈʒa.βes/ valencià /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.ves/, /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

golejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de golejar.
# golejo
## Català
### Verb

golejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de golejar.

#### Variants

* golege, goleig
# golejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡu.ɫəˈʒa.ɾəw/ balear /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.ɾəw/, /ɡu.ɫəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ɡo.ɫeˈʒa.ɾew/, valencià /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

golejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de golejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb golejar.

#### Variants

* [2] golegéssiu, golegésseu, golejàssiu, golejàsseu
# golejàsseu
## Català
### Verb

golejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb golejar.

#### Variants

* golegéssiu, golegésseu, golejàssiu, golejàreu
# golejàssem
## Català
### Verb

golejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb golejar.

#### Variants

* golegéssim, golegéssem, golejàssim, golejàrem
# havi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈha.vi/
   * Etimologia: De l'anglès have i la desinència -i.

### Verb

havi ‎(present havas, passat havis, futur havos, condicional havus, volitiu havu)
* tenir, posseir
    Ili havas ne sufiĉe da mono.Ell no té prou diners.
* sostenir
* parir

#### Sinònims

* (posseir) posedi

#### Derivats

* enhavi
* nehavi

#### Compostos i expressions

* ne havi sur si eĉ unu sekan fadenon

#### Conjugació
### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre havi
# having on
## Anglès
### Verb

having on
* gerundi de have on
# havesses
## Català
### Verb

havesses
* (col·loquial nord-occidental, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb haver.
# havik
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈɦaːvɪk/
   * Etimologia: Del neerlandès antic haveko (ca. 1100) / havec (1116), a través del neerlandès mitjà havec (la forma havik es documenta ja a mitjan segle xiv). Cognat de l'alt alemany Habicht (< alt alemany antic habuh), baix alemany Haavke, frisó hauk i anglès hawk (així com del manlleu en irlandès seabhac), tots d'un protogermànic occidental *habuk. Ensems amb el nòrdic antic haukr (d'on el suec hök, el danès høg, el noruec hauk, l'islandès haukur i el feroès heykur), d'un protogermànic *habukaz, derivat probablement de l'arrel protoindoeuropea *keh₂p- («prendre, atrapar»).

### Nom

havik m. ‎(plural haviken, diminutiu havikje)
* (ornitologia) astor, falcó perdiguer (Accipiter gentilis) i, per extensió, astor com a nom comú de diverses espècies del gènere Accipiter
    bleke havik ― astor de Nova Bretanya (Accipiter princeps)
    bonte havik ― astor emmantellat (Accipiter albogularis)
    grijze havik ― astor gris (Accipiter novaehollandiae)
    grijs-rode havik ― astor variable (Accipiter hiogaster)
    zwarte havik ― astor blanc-i-negre (Accipiter melanoleucus )
    Afrikaanse havik ― astor taixiró (Accipiter tachiro)
    Australische havik ― astor australià (Accipiter fasciatus)
    Nieuw-Caledonische havik havik ― astor de Nova Caledònia (Accipiter haplochrous)
    Zuid-Amerikaanse havik ― astor pitblanc (Accipiter poliogaster)
    Meyers havik ― astor de Meyer (Accipiter meyerianus)

#### Derivats

* fijihavik
* grijskophavik
* halmaherahavik
* havikachtig
* kameroenhavik
* kuifhavik
* madagaskarhavik
* roodborsthavik
* zwartrughavik

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada havik al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a l'anàlisi etimològica del mot, consulteu l'entrada havik a l'Etymologiebank.nl.
* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# havessi
## Català
### Verb

havessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb haver.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb haver.
# havia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβi.ə/, balear /əˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /aˈβi.a/ valencià /aˈvi.a/, /aˈβi.a/
   * Rimes: -ia
   * Homòfon: avia

### Verb

havia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de heure/haure/haver.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de heure/haure/haver.
# havien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβi.ən/, balear /əˈvi.ən/ Occidental: nord-occidental /aˈβi.en/ valencià /aˈvi.en/, /aˈβi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

havien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de heure/haure/haver.
# having
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈhæviŋ/ àudio (EUA)

### Verb

having
* gerundi de have
# haveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɛw/ balear /əˈvəw/, /əˈvɛw/ Occidental: nord-occidental /aˈβew/ valencià /aˈvew/, /aˈβew/
   * Rimes: -ɛw
   * Etimologia: Del català antic havets, del llatí habētis.

### Verb

haveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de haver.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de heure/haure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb heure/haure.
# havies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβi.əs/, balear /əˈvi.əs/ Occidental: nord-occidental /aˈβi.es/ valencià /aˈvi.es/, /aˈβi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

havies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de heure/haure/haver.
# galtzarietarantz
## Basc
### Nom

galtzarietarantz
* al·latiu direccional definit plural de galtzari
# galtzariez
## Basc
### Nom

galtzariez
* instrumental definit plural de galtzari
# galtzarira
## Basc
### Nom

galtzarira
* al·latiu definit singular de galtzari
# galtzariraino
## Basc
### Nom

galtzariraino
* terminatiu definit singular de galtzari
# galtzarietatik
## Basc
### Nom

galtzarietatik
* ablatiu definit plural de galtzari
# galtzarik
## Basc
### Nom

galtzarik
* ergatiu indefinit de galtzari
# galtzariko
## Basc
### Nom

galtzariko
* genitiu locatiu definit singular de galtzari
# galtzarietan
## Basc
### Nom

galtzarietan
* inessiu definit plural de galtzari
# galtzarietara
## Basc
### Nom

galtzarietara
* al·latiu definit plural de galtzari
# galtzarietaraino
## Basc
### Nom

galtzarietaraino
* terminatiu definit plural de galtzari
# grunyiguérem
## Català
### Verb

grunyiguérem
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb grunyir.

#### Variants

* grunyiguéssem, grunyíssim, grunyíssem, grunyírem
# grunyin
## Català

   * Pronúncia: /ˈɡɾu.ɲin/
   * Rimes: -uɲin

### Verb

grunyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb grunyir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb grunyir.

#### Variants

* [1] grunyen
* [2] grunyen
# grunyiguéreu
## Català
### Verb

grunyiguéreu
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb grunyir.

#### Variants

* grunyiguésseu, grunyíssiu, grunyísseu, grunyíreu
# grunyiguéssem
## Català
### Verb

grunyiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb grunyir.

#### Variants

* grunyiguérem, grunyíssim, grunyíssem, grunyírem
# grunyigueu
## Català
### Verb

grunyigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb grunyir.

#### Variants

* grunyiu
# grunyigués
## Català
### Verb

grunyigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb grunyir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb grunyir.

#### Variants

* [1] grunyissi, grunyiguera, grunyís, grunyira
* [2] grunyissi, grunyiguera, grunyís, grunyira
# grunyiguésseu
## Català
### Verb

grunyiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb grunyir.

#### Variants

* grunyiguéreu, grunyíssiu, grunyísseu, grunyíreu
# hipotètica
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.puˈtɛ.ti.kə/ balear /i.poˈtɛ.ti.kə/, /i.puˈtɛ.ti.kə/ Occidental: /i.poˈtɛ.ti.ka/
   * Rimes: -ɛtika

### Adjectiu

hipotètica f. ‎(plural hipotètiques)
* Forma femenina de hipotètic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·po·tè·ti·ca (5)
# hipotètic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.puˈtɛ.tik/ balear /i.poˈtɛ.tik/, /i.puˈtɛ.tik/ Occidental: /i.poˈtɛ.tik/
   * Rimes: -ɛtik
   * Etimologia: Del llatí hypothetĭcus, segle XVII, del grec antic ὑποθετικός ‎(hypothetikós).

### Adjectiu

hipotètic m. ‎(femení hipotètica, plural masculí hipotètics, plural femení hipotètiques)
* Relatiu i pertanyent a una hipòtesi, que conté una hipòtesi.
* Que és dubtós.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·po·tè·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# hipotèticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.puˌtɛ.ti.kəˈmen/ balear /i.poˌtɛ.ti.kəˈment/, /i.puˌtɛ.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /i.poˌtɛ.ti.kaˈmen/ valencià /i.poˌtɛ.ti.kaˈment/, /i.poˌtɛ.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De hipotètica i el sufix -ment.

### Adverbi

hipotèticament
* D’una manera hipotètica.

#### Traduccions

* Anglès: hypothetically $^{(en)}$
* Castellà: hipotéticamente $^{(es)}$
* Francès: hypothétiquement $^{(fr)}$
* Italià: ipoteticamente $^{(it)}$
* Occità: ipoteticament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·po·tè·ti·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# hipotètiques
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.puˈtɛ.ti.kəs/ balear /i.poˈtɛ.ti.kəs/, /i.puˈtɛ.ti.kəs/ Occidental: /i.poˈtɛ.ti.kes/
   * Rimes: -ɛtikes

### Adjectiu

hipotètiques f. pl.
* Forma plural de hipotètica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hi·po·tè·ti·ques (5)