OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# tocava
## Català
### Verb

tocava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ca·va (3)
* Anagrames: avocat, octava, tacavo
# tocats a terra
## Català
### Nom

tocats a terra m. pl.
* Forma plural de tocat a terra.
# tocats de defensa
## Català
### Nom

tocats de defensa m. pl.
* Forma plural de tocat de defensa.
# tocaves
## Català
### Verb

tocaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ca·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceostv)
* Anagrama: octaves
# tocavi
## Català
### Verb

tocavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·ca·vi (3)
* Heterograma de 6 lletres (aciotv)
* Anagrames: activo, citavo, octaví
# tocats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuˈkats/ balear /toˈkats/, /tuˈkats/ Occidental: /toˈkats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

tocats m. pl.
* Forma plural de tocat.

### Nom

tocats m. pl.
* Forma plural de tocat.

### Verb

tocats
* Participi masculí plural del verb tocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·cats (2)
* Anagrames: costat, toscat
# teniu
## Català

   * Pronúncia: oriental /təˈniw/, occidental /teˈniw/
   * Rimes: -iw

### Verb

teniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tenir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tenir.

#### Notes

* L'imperatiu teniu s'usa quan no hi ha un complement explícit, en cas contrari és tingueu o tengueu.
# teniven
## Català
### Verb

teniven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·ni·ven (3)
* Anagrames: envetin, invente
# teniĝo
## Esperanto

   * Pronúncia: /teˈni.d͡ʒo/

### Nom

teniĝo ‎(acusatiu teniĝon, plural teniĝoj, plural acusatiu teniĝojn)
* actitud
* positura
# teniste
## Català

   * Pronúncia: valencià /teˈnis.te/

### Nom

teniste m. ‎(plural tenistes, femení tenista)
* (valencià) Forma alternativa de tenista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nis·te (3)
* Anagrama: tetines

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# tenits
## Català antic
### Verb

tenits
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de tenir

#### Variants

* teniu, teneu, tenets
# tenistes
## Català
### Nom

tenistes m. f. pl.
* Forma plural de tenista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nis·tes (3)
* Anagrama: titessen
# tenives
## Català
### Verb

tenives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·ni·ves (3)
* Anagrames: envesti, envestí, envetis, vestien
# teniva
## Català
### Verb

teniva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·ni·va (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeintv)
* Anagrames: envaït, enviat, veïnat
# teniĝoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /teˈni.d͡ʒoj/

### Nom

teniĝoj
* forma plural de teniĝo
# teniĝojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /teˈni.d͡ʒojn/

### Nom

teniĝojn
* acusatiu plural de teniĝo
# taŕban
## Ibèric

   * Pronúncia: /darban/, /tarban/

### Nom propi

taŕban • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* taŕbanikoŕ ‎
# taŕbeŕon
## Ibèric

   * Pronúncia: /darberon/, /tarberon/
   * Etimologia: Compost pels formants taŕ ‎ i beŕon ‎.

### Nom propi

taŕbeŕon • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# taśkabeŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /dasɡaber/, /taskaber/
   * Etimologia: Compost pels formants taśka ‎ i beŕ ‎.

### Nom propi

taśkabeŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# taŕtin
## Ibèric

   * Pronúncia: /dardin/, /tartin/

### Nom propi

taŕtin • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* baśtaŕtin ‎
* taŕtiniskeŕ ‎
# taŕtolo
## Ibèric

   * Pronúncia: /tartolo/
   * Etimologia: Compost pels formants taŕ ‎ i tolor ‎.

### Nom propi

taŕtolo • ‎ ‎(escriptura dual)
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# taśka
## Ibèric

   * Pronúncia: /dasɡa/, /taska/

### Nom propi

taśka • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* taśkabeŕ ‎
# taŕtiniskeŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /dardinit͡sɡer/, /tartinit͡sker/
   * Etimologia: Compost pels formants taŕtin ‎ i iskeŕ ‎.

### Nom propi

taŕtiniskeŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# taŕbanikoŕ
## Ibèric

   * Pronúncia: /darbaniɡor/, /tarbanikor/
   * Etimologia: Compost pels formants taŕban ‎ i ikoŕ ‎.

### Nom propi

taŕbanikoŕ • ‎
* Antropònim

### Vegeu també

* Nuevo Índice Crítico de formantes de compuestos de tipo onomástico íberos, Jesús Rodríguez Ramos
# taś
## Ibèric

   * Pronúncia: /das/, /tas/

### Nom propi

taś • ‎
* Formant d’antropònims bimembres

#### Derivats

* atintaś ‎
* baisetaś ‎
* balketaś ‎
* bototaś ‎
* ikoŕtaś ‎
* iltutaś ‎
# taʻamotu
## Tahitià

   * Pronúncia: /ˈtaˈʔaˈmo.tu/
   * Etimologia: Compost de ta'a, «dispers», i motu, «illot».

### Nom

taʻamotu
* conjunt d'illots
* arxipèlag
# teologitzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tə.u.ɫu.ʒi.d͡zəˈɾi.ən/ balear /tə.o.ɫo.ʒi.d͡zəˈɾi.ən/, /tə.u.ɫu.ʒi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /te.o.ɫo.ʒi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /te.o.ɫo.d͡ʒi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

teologitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de teologitzar.
# teologitzarà
## Català
### Verb

teologitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de teologitzar.
# teologitzasses
## Català
### Verb

teologitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb teologitzar.
# teologitzassen
## Català
### Verb

teologitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb teologitzar.
# teologitzassin
## Català
### Verb

teologitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb teologitzar.
# teologitzaries
## Català
### Verb

teologitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de teologitzar.
# teologitzaràs
## Català
### Verb

teologitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de teologitzar.
# teologitzaré
## Català
### Verb

teologitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de teologitzar.
# teologitzaríeu
## Català
### Verb

teologitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de teologitzar.
# tenéreu
## Català antic
### Verb

tenéreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de tendre

#### Variants

* tenguéreu
# tenyíveu
## Català
### Verb

tenyíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de tenyir.
# tençó
## Català
### Nom

tençó f. ‎(plural tençons)
* Debat entre dos trobadors en el qual cadascú defensa allò que, en qualsevol aspecte, creu més just o està més d'acord amb les seves preferències.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ten·çó (2)
# tené
## Italià
### Verb

tené
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de tenere
# tenérem
## Català antic
### Verb

tenérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de tendre

#### Variants

* tenguérem
# tenyíssiu
## Català
### Verb

tenyíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tenyir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·nyís·siu (3)
* Anagrama: tinyéssiu
# teníem
## Català
### Verb

teníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de tenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: te·ní·em (3)
* Anagrames: entemi, entemí, metien, temien

## Català antic
### Verb

teníem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de tendre
# titubé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ti.tuˈβe\
       Americà: alt /t(i).tuˈbe/, baix \ti.tuˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

titubé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb titubar
# titubés
## Català
### Verb

titubés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.
# titubàssem
## Català
### Verb

titubàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.

### Miscel·lània

* Anagrama: subestimat
# titubàssim
## Català
### Verb

titubàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.
# titubésseu
## Català
### Verb

titubésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.
# titubéssem
## Català
### Verb

titubéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.
# titubàsseu
## Català
### Verb

titubàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.
# titubàssiu
## Català
### Verb

titubàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb titubar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ti·tu·bàs·siu (4)
* Anagrama: substituïa
# titubàveu
## Català
### Verb

titubàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de titubar.
# termofixara
## Català
### Verb

termofixara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb termofixar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb termofixar.
# termofixam
## Català
### Verb

termofixam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de termofixar.
# termofixar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɛr.mu.fikˈsa/ balear /ˌtɛɾ.mo.fikˈsa/, /ˌtɛr.mu.fikˈsa/ Occidental: nord-occidental /ˌtɛr.mo.fikˈsa/ valencià /ˌtɛɾ.mo.fikˈsaɾ/, /ˌtɛɾ.mo.fikˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: termofixà
   * Etimologia: Del prefix termo- i fixar.

### Verb

termofixar trans.
* Fixar un teixit per l'acció de temperatura durant un temps determinat.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: termofixo, termofixa, termofixem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·mo·fi·xar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# termofixaren
## Català
### Verb

termofixaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de termofixar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb termofixar.
# termofixaran
## Català
### Verb

termofixaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de termofixar.
# termofixa
## Català
### Verb

termofixa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de termofixar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb termofixar.
# trabajo en grupo
## Castellà
### Nom

trabajo en grupo m. ‎(plural trabajos en grupo)
* treball en equip

#### Sinònims

* trabajo en equipo

### Vegeu també

* trabajo en grupo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# trabajo escolar
## Castellà
### Nom

trabajo escolar m. ‎(plural trabajos escolares)
* treball escolar

### Vegeu també

* trabajo escolar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# trabajaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾa.βa.xaˈɾe\, meridional \tɾa.βa.haˈɾe\
       Americà: alt /t͡sa.ba.x(a)ˈɾe/, baix \tɾa.βa.haˈɾe\, austral \tɾa.βa.xaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

trabajaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb trabajar
# trabajar como un negro
## Castellà
### Verb

trabajar como un negro
* (racista) treballar com un negre
# trabajar
## Castellà
### Verb

trabajar ‎(present trabajo, passat trabajé, futur trabajaré)
* treballar

#### Compostos i expressions

* trabajar como un negro

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ba·jar (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre trabajar
# trabajo de fin de grado
## Castellà
### Nom

trabajo de fin de grado m. ‎(plural trabajos de fin de grado)
* treball de final de grau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
# trabajo de pies
## Castellà
### Nom

trabajo de pies m. ‎(plural trabajos de pies)
* (basquetbol, tennis) joc de peus

#### Sinònims

* juego de pies
* movimiento de pies

### Vegeu també

* trabajo de pies. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# trabajo de campo
## Castellà
### Nom

trabajo de campo m.
* treball de camp

### Vegeu també

* trabajo de campo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# trabajo en equipo
## Castellà
### Nom

trabajo en equipo m. ‎(plural trabajos en equipo)
* treball en equip

#### Sinònims

* trabajo en grupo

### Vegeu també

* trabajo en equipo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# trabajo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾaˈβa.xo\, meridional \tɾaˈβa.ho\
       Americà: alt /t͡saˈba.x(o)/, baix \tɾaˈβa.ho\, austral \tɾaˈβa.xo\
   * Rimes: -axo

### Nom

trabajo m. ‎(plural trabajos)
* treball, feina

### Verb

trabajo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb trabajar

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·ba·jo (3)
# torçaren
## Català
### Verb

torçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de torçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb torçar.
# torçares
## Català
### Verb

torçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de torçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ça·res (3)
* Anagrames: retorçàs, torçar-se
# torçarà
## Català
### Verb

torçarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de torçar.
# torçarien
## Català
### Verb

torçarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de torçar.
# torçaràs
## Català
### Verb

torçaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de torçar.
# torçaria
## Català
### Verb

torçaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de torçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de torçar.
# torçaré
## Català
### Verb

torçaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de torçar.

### Miscel·lània

* Anagrames: retorça, retorçà
# torçareu
## Català
### Verb

torçareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de torçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: retorçau
# torçaries
## Català
### Verb

torçaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de torçar.
# torceves
## Català
### Verb

torceves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de tòrcer.
# torch
## Anglès
### Nom

torch ‎(plural torches)
* torxa
* (RU, Austràlia, Nova Zelanda) llanterna

### Verb

torch ‎(3a persona singular present torches, gerundi torching, passat i participi torched)
* (transitiu) encendre
# torched
## Anglès
### Verb

torched
* passat i participi de torch
# torcessi
## Català
### Verb

torcessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tòrcer.
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb torçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ces·si (3)
* Anagrames: escrosti, escrostí
# torceu
## Català
### Verb

torceu ‎(infinitiu tòrcer)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de tòrcer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb tòrcer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb tòrcer.
torceu ‎(infinitiu torçar)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de torçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb torçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb torçar.
# torceva
## Català
### Verb

torceva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de tòrcer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de tòrcer.

### Miscel·lània

* Anagrama: revocat
# torceven
## Català
### Verb

torceven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de tòrcer.
# torcesses
## Català
### Verb

torcesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tòrcer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ces·ses (3)
* Anagrames: escrostes, escrostés
# torcessin
## Català
### Verb

torcessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tòrcer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb torçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ces·sin (3)
* Anagrames: encrostis, escrostin
# torcessis
## Català
### Verb

torcessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tòrcer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·ces·sis (3)
* Anagrama: escrostis
# terrenejaven
## Català
### Verb

terrenejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de terrenejar.
# terrenejà
## Català
### Verb

terrenejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de terrenejar.
# terrenejàrem
## Català
### Verb

terrenejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de terrenejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb terrenejar.
# terrenejàs
## Català
### Verb

terrenejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb terrenejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb terrenejar.
# terrenejaves
## Català
### Verb

terrenejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de terrenejar.
# terrenejo
## Català
### Verb

terrenejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de terrenejar.
# terrenejàreu
## Català
### Verb

terrenejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de terrenejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb terrenejar.
# terrenejava
## Català
### Verb

terrenejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de terrenejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de terrenejar.
# terrenejats
## Català
### Verb

terrenejats
* Participi masculí plural del verb terrenejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ter·re·ne·jats (4)
* Anagrama: trentejares
# terrenejau
## Català
### Verb

terrenejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de terrenejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb terrenejar.
# toxicomane
## Francès

   * Pronúncia: /tɔk.si.koˈman/

### Nom

toxicomane m. f. ‎(plural toxicomanes)
* drogoaddicte

### Vegeu també

* toxicomane. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# toxicomanes
## Francès

   * Pronúncia: /tɔk.si.koˈman/

### Nom

toxicomanes m. f. pl.
* forma plural de toxicomane
# toxicomania
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌtɔk.si.ku.məˈni.ə/ balear /ˌtɔk.si.ko.məˈni.ə/, /ˌtɔk.si.ku.məˈni.ə/ Occidental: /ˌtɔk.si.ko.maˈni.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix toxico- i el sufix -mania.

### Nom

toxicomania f. ‎(plural toxicomanies)
* drogoaddicció

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·xi·co·ma·ni·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Termcat
# toxicomanías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tok.si.ko.maˈni.as/, meridional /tok.si.ko.maˈni.ah/
       Americà: alt /tok.s(i).ko.maˈni.as/, baix /tok.si.ko.maˈni.ah/, austral /tok.si.ko.maˈni.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

toxicomanías f. pl.
* forma plural de toxicomanía
# toxicòman
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tuk.siˈkɔ.mən/ balear /tok.siˈkɔ.mən/, /tuk.siˈkɔ.mən/ Occidental: /tok.siˈkɔ.man/ .
   * Etimologia: Del prefix toxico- i el sufix -man.

### Nom

toxicòman m. ‎(plural toxicòmans, femení toxicòmana)
* drogoaddicte

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·xi·cò·man (4)
* Anagrama: taxonòmic

### Vegeu també

* toxicòman. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# toxicomanie
## Francès

   * Pronúncia: /tɔk.si.kɔ.maˈni/

### Nom

toxicomanie f. ‎(plural toxicomanies)
* drogoaddicció

### Vegeu també

* toxicomanie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# toxicomanía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /tok.si.ko.maˈni.a/
       Americà: alt /tok.s(i).ko.maˈni.a/, baix /tok.si.ko.maˈni.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

toxicomanía f. ‎(plural toxicomanías)
* drogoaddicció

#### Sinònims

* drogadicción
* drogodependencia

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·xi·co·ma·ní·a (6)

### Vegeu també

* toxicomanía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# toxicoses
## Anglès
### Nom

toxicoses
* forma plural de toxicosis
# toxicosis
## Anglès

   * Etimologia: De toxic i el sufix -osis.

### Nom

toxicosis ‎(plural toxicoses)
* toxicosi

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tok.siˈko.sis/, meridional /tok.siˈko.sih/
       Americà: alt /tok.siˈko.s(i)s/, baix /tok.siˈko.sih/, austral /tok.siˈko.sis/
   * Rimes: -osis

### Nom

toxicosis f. ‎(plural invariable)
* (Patologia) toxicosi

### Miscel·lània

* Síl·labes: to·xi·co·sis (4)

### Vegeu també

* toxicosis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# torturau
## Català
### Verb

torturau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de torturar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb torturar.
# torturava
## Català
### Verb

torturava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de torturar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de torturar.
# torturaves
## Català
### Verb

torturaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de torturar.
# torturasses
## Català
### Verb

torturasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturassis
## Català
### Verb

torturassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturavi
## Català
### Verb

torturavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de torturar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tor·tu·ra·vi (4)
* Anagrama: trituravo
# torturassin
## Català
### Verb

torturassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb torturar.
# torturaven
## Català
### Verb

torturaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de torturar.