OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# angunio
## Català

   * Pronúncia: central /əŋ.ɡuˈni.u/, occidental /aŋ.ɡuˈni.o/
   * Rimes: -io

### Verb

angunio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anguniar.
# anguniessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡu.niˈe.sin/, occidental /aŋ.ɡu.niˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

anguniessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniar.
# apiadarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.ə.ðəˈɾi.ən/, occidental /a.pi.a.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apiadarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apiadar.

#### Sinònims

* apiadariven, forma algueresa.
# apiadarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.pjaˈðaɾ.se\
       Americà: alt /a.pjaˈdaɾ.s(e)/, baix \a.pjaˈðaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

apiadarse pron. ‎(present me apiado, passat me apiadé, futur me apiadaré)
* apiadar-se
# apiadaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.ə.ðəˈɾi.əs/, occidental /a.pi.a.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apiadaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apiadar.

#### Sinònims

* apiadarives, forma algueresa.
# apiadariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pi.a.ɾaˈɾi.van/
   * Homòfon: apiadarívem

### Verb

apiadariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apiadar.
    [Ellos/elles] s'apiadariven, forma algueresa per [ells/elles] s'apiadarien.
# apiadaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pi.ə.ðəˈɾəs/, occidental /a.pi.a.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apiadaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apiadar.
# apiadareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.ə.ðəˈɾɛw/, occidental /a.pi.a.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apiadareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apiadar.
# apiadarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pi.ə.ðəˈɾə/, occidental /a.pi.a.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apiadarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apiadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·a·da·rà (5)
* Anagrama: apariada
# apiadaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pi.ə.ðəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.pi.a.ðaˈɾi.ɛ/, /a.pi.a.ðaˈɾi.e/ valencià /a.pi.a.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apiadaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apiadar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apiadar.

#### Sinònims

* apiadariva, forma algueresa.
# apiadariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pi.a.ɾaˈɾi.va/

### Verb

apiadariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apiadar.
    Forma algueresa per [jo] m'apiadaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apiadar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] s'apiadaria.
# apiadarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pi.a.ɾaˈɾi.vas/

### Verb

apiadarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apiadar.
    Forma algueresa per [tu] t'apiadaries.
# apoditerio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.po.ðiˈte.ɾjo\
       Americà: alt /a.p(o).diˈte.ɾjo/, baix \a.po.ðiˈte.ɾjo\
   * Rimes: -eɾjo

### Nom

apoditerio m. ‎(plural apoditerios)
* (arquitectura) apoditeri

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·di·te·rio (5)

### Vegeu també

* apoditerio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# apoditerios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.po.ðiˈte.ɾjos\, meridional \a.po.ðiˈte.ɾjoh\
       Americà: alt /a.po.diˈte.ɾ(jo)s/, baix \a.po.ðiˈte.ɾjoh\, austral \a.po.ðiˈte.ɾjos\
   * Rimes: -eɾjos

### Nom

apoditerios m. pl.
* forma plural de apoditerio
# apodyterium
## Anglès
### Nom

apodyterium ‎(plural apodyteriums o apodyteria)
* (arquitectura) apoditeri

### Vegeu també

* apodyterium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# apofisiak
## Basc
### Nom

apofisiak
* absolutiu definit plural de apofisi
* ergatiu definit singular de apofisi
# apofisia
## Basc
### Nom

apofisia
* absolutiu definit singular de apofisi
# apoditticamente
## Italià

   * Pronúncia: /a.poˌdit.ti.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De apodittico i el sufix -mente.

### Adverbi

apoditticamente
* d'una manera apodíctica, irrefutablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·dit·ti·ca·mén·te (7)
# apodyteria
## Anglès
### Nom

apodyteria
* forma plural de apodyterium
# apodyteriums
## Anglès
### Nom

apodyteriums
* forma plural de apodyterium
# apofisi
## Basc
### Nom

apofisi inan.
* apòfisi

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
apofisi
apofisia
apofisiak
Ergatiu
apofisik
apofisiak
apofisiek
Datiu
apofisiri
apofisiari
apofisiei
Genitiu
apofisiren
apofisiaren
apofisien
Comitatiu
apofisirekin
apofisiarekin
apofisiekin
Benefactiu
apofisirentzat
apofisiarentzat
apofisientzat
Instrumental
apofisiz
apofisiaz
apofisiez
Partitiu
apofisirik
Prolatiu
apofisitzat
Causal
apofisirengatik
apofisiarengatik
apofisiengatik
Locatius
Inessiu
apofisitan
apofisian
apofisietan
Ablatiu
apofisitatik
apofisitik
apofisietatik
Al·latiu
apofisitara
apofisira
apofisietara
Terminatiu
apofisitaraino
apofisiraino
apofisietaraino
Al·l. direcional
apofisitarantz
apofisirantz
apofisietarantz
Gen. locatiu
apofisitako
apofisiko
apofisietako :

## Italià

   * Pronúncia: /aˈpɔː.fi.zi/

### Nom

apofisi f. ‎(plural invariable)
* apòfisi

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pò·fi·si (4)
# aplanegués
## Català
### Verb

aplanegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplanar.
# aplaneguéssou
## Català
### Verb

aplaneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplanar.
# aplaneguéssom
## Català
### Verb

aplaneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplanar.
# aplanen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɫa.nən/, occidental /aˈpɫa.nen/
   * Rimes: -anen

### Verb

aplanen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aplanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aplanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aplanar.
# aplaneguesses
## Català
### Verb

aplaneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplanar.
# aplanegueu
## Català
### Verb

aplanegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aplanar.
# aplanessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈne.sən/, occidental /a.pɫaˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aplanessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplanar.
# aplanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɫa.nəs/, occidental /aˈpɫa.nes/
   * Rimes: -anes

### Verb

aplanes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aplanar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aplanar.
# apetesqui
## Català
### Verb

apetesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apetir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apetir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apetir.
# apetia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈti.ə/, occidental /a.peˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apetia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apetir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apetir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·a (4)
* Anagrames: atapeí, petaia
# apeties
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈti.əs/, occidental /a.peˈti.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apeties
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apetir.

### Miscel·lània

* Anagrames: espieta, petaies
# apetien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈti.ən/, occidental /a.peˈti.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apetien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apetir.

### Miscel·lània

* Anagrama: petaien
# apilonares
## Català
### Verb

apilonares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apilonar.
# apilonareu
## Català
### Verb

apilonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apilonar.
# apilonarem
## Català
### Verb

apilonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apilonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·lo·na·rem (5)
* Anagrames: aplomarien, empolainar, omplenaria
# apilonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pi.ɫuˈna/ balear /ə.pi.ɫoˈna/, /ə.pi.ɫuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.pi.ɫoˈna/ valencià /a.pi.ɫoˈnaɾ/, /a.pi.ɫoˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apilonà
   * Etimologia: Del prefix a- i piló.

### Verb

apilonar trans.
* (central) Posar coses formant un piló.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apilono, apilona, apilonem Vocal rizotònica: /o/

#### Derivats

* apilonament

#### Sinònims

* acastellar, amuntegar, apilar

#### Traduccions

* Alemany: pile $^{(de)}$
* Castellà: apilar $^{(es)}$
* Francès: empiler $^{(fr)}$
* Italià: ammucchiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·lo·nar (4)
* Anagrama: opilaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apilonaren
## Català
### Verb

apilonaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apilonar.
# apilonaria
## Català
### Verb

apilonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apilonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apilonar.
# apilonarien
## Català
### Verb

apilonarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apilonar.
# apilonaran
## Català
### Verb

apilonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apilonar.
# aplomar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma/ balear /ə.pɫoˈma/, /ə.pɫuˈma/ Occidental: nord-occidental /a.pɫoˈma/ valencià /a.pɫoˈmaɾ/, /a.pɫoˈma/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: aplomà
   * Etimologia: Del prefix a- i plom, segle XIX.

### Verb

aplomar trans., pron. ‎(pronominal aplomar-se)
* (arquitectura) Posar a plom, examinar amb la plomada.
* (pronominal) Caure a plom.
* (pronominal, argot casteller) Deixar de brandar un castell una vegada s’han col·locat els pisos de dalt.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aplomo, aploma, aplomem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* (argot casteller) assentar-se, clavar-se

#### Traduccions

* Anglès: plumb $^{(en)}$
* Castellà: aplomar $^{(es)}$
* Francès: aplomber $^{(fr)}$
* Castellà: aplomarse $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·plo·mar (3)
* Anagrames: plomara, plomarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# aplomaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.ɾən/ balear /ə.pɫoˈma.ɾən/, /ə.pɫuˈma.ɾən/ Occidental: /a.pɫoˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aplomaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aplomar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.

### Miscel·lània

* Anagrama: omplenarà
# aplomara
## Català
### Verb

aplomara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.
# aplomareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫu.məˈɾɛw/ balear /ə.pɫo.məˈɾəw/, /ə.pɫu.məˈɾɛw/ Occidental: /a.pɫo.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aplomareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de aplomar.
# aplomares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫuˈma.ɾəs/ balear /ə.pɫoˈma.ɾəs/, /ə.pɫuˈma.ɾəs/ Occidental: /a.pɫoˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aplomares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aplomar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplomar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·plo·ma·res (4)
* Anagrames: aplomar-se, esplomarà
# aplomaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫu.məˈɾi.ə/ balear /ə.pɫo.məˈɾi.ə/, /ə.pɫu.məˈɾi.ə/ Occidental: /a.pɫo.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

aplomaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de aplomar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aplomar.
# aplomar-se
## Català
### Verb

aplomar-se
* Forma pronominal de aplomar.

### Miscel·lània

* Anagrames: aplomares, esplomarà
# aplomaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɫu.məˈɾan/ balear /ə.pɫo.məˈɾan/, /ə.pɫu.məˈɾan/ Occidental: /a.pɫo.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aplomaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aplomar.
# animalitzàssiu
## Català
### Verb

animalitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzàssim
## Català
### Verb

animalitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzàsseu
## Català
### Verb

animalitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /a.ni.ma.ɫiˈd͡za/, valencià /a.ni.ma.ɫiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

animalitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de animalitzar.
# animalitzàs
## Català
### Verb

animalitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /a.ni.ma.ɫiˈd͡za.ɾew/, valencià /a.ni.ma.ɫiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

animalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de animalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzàssem
## Català
### Verb

animalitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# animalitzo
## Català
### Verb

animalitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de animalitzar.
# animalitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ni.mə.ɫiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /a.ni.ma.ɫiˈd͡za.ɾem/, valencià /a.ni.ma.ɫiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

animalitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de animalitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb animalitzar.
# aproparà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.pəˈɾa/ balear /ə.pɾo.pəˈɾa/, /ə.pɾu.pəˈɾa/ Occidental: /a.pɾo.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aproparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apropar.
# apropara
## Català
### Verb

apropara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropar.
# aproparen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾuˈpa.ɾən/ balear /ə.pɾoˈpa.ɾən/, /ə.pɾuˈpa.ɾən/ Occidental: /a.pɾoˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aproparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apropar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apropar.
# apropareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.pəˈɾɛw/ balear /ə.pɾo.pəˈɾəw/, /ə.pɾu.pəˈɾɛw/ Occidental: /a.pɾo.paˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apropareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apropar.
# aproparan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾu.pəˈɾan/ balear /ə.pɾo.pəˈɾan/, /ə.pɾu.pəˈɾan/ Occidental: /a.pɾo.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aproparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apropar.
# arimetako
## Basc
### Nom

arimetako
* genitiu locatiu definit plural de arima
# arimaz
## Basc
### Nom

arimaz
* instrumental indefinit de arima
* instrumental definit singular de arima
# arimetan
## Basc
### Nom

arimetan
* inessiu definit plural de arima
# arimei
## Basc
### Nom

arimei
* datiu definit plural de arima
# arimek
## Basc
### Nom

arimek
* ergatiu definit plural de arima
# arimengatik
## Basc
### Nom

arimengatik
* causal definit plural de arima
# arimentzat
## Basc
### Nom

arimentzat
* benefactiu definit plural de arima
# arimatzat
## Basc
### Nom

arimatzat
* prolatiu indefinit de arima
# arimen
## Basc
### Nom

arimen
* genitiu definit plural de arima
# arimekin
## Basc
### Nom

arimekin
* comitatiu definit plural de arima
# antipodarengatik
## Basc
### Nom

antipodarengatik
* causal indefinit de antipoda
* causal definit singular de antipoda
# antipodarentzat
## Basc
### Nom

antipodarentzat
* benefactiu indefinit de antipoda
* benefactiu definit singular de antipoda
# antipodari
## Basc
### Nom

antipodari
* datiu indefinit de antipoda
* datiu definit singular de antipoda
# antipodatako
## Basc
### Nom

antipodatako
* genitiu locatiu indefinit de antipoda
# antipodatan
## Basc
### Nom

antipodatan
* inessiu indefinit de antipoda
# antipodarekin
## Basc
### Nom

antipodarekin
* comitatiu indefinit de antipoda
* comitatiu definit singular de antipoda
# antipodaren
## Basc
### Nom

antipodaren
* genitiu definit singular de antipoda
* genitiu indefinit de antipoda
# antipodaraino
## Basc
### Nom

antipodaraino
* terminatiu definit singular de antipoda
# antipodarantz
## Basc
### Nom

antipodarantz
* al·latiu direccional definit singular de antipoda
# antipodarik
## Basc
### Nom

antipodarik
* partitiu indefinit de antipoda
# aprenés
## Català
### Verb

aprenés
* (col·loquial central) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprendre.
* (col·loquial central) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·nés (3)
* Anagrames: enaspre, paneres, penares, pensaré, pesaren, repensa, repensà, separen
# aprenéveu
## Català
### Verb

aprenéveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.
# apreníem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈni.əm/, occidental /a.pɾeˈni.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

apreníem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·ní·em (4)
* Anagrames: emprenia, penaríem
# apreníeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈni.əw/, occidental /a.pɾeˈni.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apreníeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penaríeu
# aprenívem
## Català
### Verb

aprenívem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·ní·vem (4)
* Anagrames: empreniva, imperaven, penarívem
# aprentesi
## Italià
### Verb

aprentesi
* participi present de aprirsi
# apreníveu
## Català
### Verb

apreníveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.

### Miscel·lània

* Anagrama: penaríveu
# aposessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈze.sin/ balear /ə.poˈze.sin/, /ə.puˈze.sin/ Occidental: /a.poˈze.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

aposessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·ses·sin (4)
* Anagrames: opinasses, passiones, passionés, peonassis
# aposició
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pu.zi.siˈo/ balear /ə.po.zi.siˈo/, /ə.pu.zi.siˈo/ Occidental: /a.po.zi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí appositiōnem, acusatiu de appositiō, de appositum, participi de appōnō ‎(«aposar»), segle XVII.

### Nom

aposició f. ‎(plural aposicions)
* Acció de superposar.
* (gramàtica) Substantiu o sintagma nominal que fa de complement d’un altre substantiu o sintagma nominal de forma explicativa o restrictiva.

#### Traduccions

* Anglès: apposition $^{(en)}$
* Castellà: aposición $^{(es)}$ f.
* Francès: apposition $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·po·si·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DCVB, Optimot
# aposessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈze.sən/ balear /ə.poˈze.sən/, /ə.puˈze.sən/ Occidental: /a.poˈze.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

aposessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.

### Miscel·lània

* Anagrama: peonasses
# aposesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈze.səs/ balear /ə.poˈze.səs/, /ə.puˈze.səs/ Occidental: /a.poˈze.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aposesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.
# aposessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈze.sis/ balear /ə.poˈze.sis/, /ə.puˈze.sis/ Occidental: /a.poˈze.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aposessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aposar.
# aposeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈzɛw/ balear /ə.poˈzəw/, /ə.puˈzɛw/ Occidental: /a.poˈzew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aposeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aposar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aposar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aposar.
# antxoatzat
## Basc
### Nom

antxoatzat
* prolatiu indefinit de antxoa
# antxoaz
## Basc
### Nom

antxoaz
* instrumental indefinit de antxoa
* instrumental definit singular de antxoa
# antxoek
## Basc
### Nom

antxoek
* ergatiu definit plural de antxoa
# antxoekin
## Basc
### Nom

antxoekin
* comitatiu definit plural de antxoa
# antxoengana
## Basc
### Nom

antxoengana
* al·latiu definit plural de antxoa
# antxoari
## Basc
### Nom

antxoari
* datiu indefinit de antxoa
* datiu definit singular de antxoa
# antxoarik
## Basc
### Nom

antxoarik
* partitiu indefinit de antxoa
# antxoei
## Basc
### Nom

antxoei
* datiu definit plural de antxoa
# antxoen
## Basc
### Nom

antxoen
* genitiu definit plural de antxoa
# antxoengan
## Basc
### Nom

antxoengan
* inessiu definit plural de antxoa
# arranquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈraŋ.kis/, occidental /aˈraŋ.kis/
   * Rimes: -aŋkis

### Verb

arranquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrancar.
# arranquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈki/, occidental /a.raŋˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

arranquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrancar.
# arranquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.sim/, occidental /a.raŋˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arranquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
# arranqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈkes/, occidental /a.raŋˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

arranqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
# arranquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋˈke.səm/, occidental /a.raŋˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arranquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.