OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# alarmassen
## Català
### Verb

alarmassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmassin
## Català
### Verb

alarmassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmassis
## Català
### Verb

alarmassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# alarmatako
## Basc
### Nom

alarmatako
* genitiu locatiu indefinit de alarma
# alarmatan
## Basc
### Nom

alarmatan
* inessiu indefinit de alarma
# alarmaríveu
## Català
### Verb

alarmaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alarmar.
# alarmas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈlaɾ.mas/, meridional /aˈlaɾ.mah/
       Americà: alt /aˈlaɾ.m(a)s/, baix /aˈlaɾ.mah/, austral /aˈlaɾ.mas/
   * Rimes: -aɾmas

### Nom

alarmas f. pl.
* forma plural de alarma

## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈlar.mas/
   * Àudio: França

### Verb

alarmas
* present de alarmi

## Gallec
### Nom

alarmas f. pl.
* forma plural de alarma
# alarmasses
## Català
### Verb

alarmasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alarmar.
# algebra
## Esperanto

   * Pronúncia: /alˈɡe.bra/

### Adjectiu

algebra ‎(plural algebraj, acusatiu algebran, plural acusatiu algebrajn)
* algebraic

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

algebra
* nominatiu i acusatiu definit singular de algebră
# algares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫˈɣa.ɾəs/, occidental /aɫˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Nom

algares f. pl.
* Forma plural de algara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga·res (3)
* Anagrama: alegràs
# algarvés
## Català
### Adjectiu

algarvés m. ‎(femení algarvesa, plural masculí algarvesos, plural femení algarveses)
* (valencià) Forma alternativa de algarvès.

### Nom

algarvés m. ‎(plural algarvesos, femení algarvesa)
* (valencià) Forma alternativa de algarvès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·gar·vés (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# algas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈal.ɣas\, meridional \ˈal.ɣah\
       Americà: alt \ˈal.ɣ(a)s\, baix \ˈal.ɣah\, austral \ˈal.ɣas\
   * Rimes: -alɡas

### Nom

algas f. pl.
* forma plural de alga
# algaravia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɣə.ɾəˈβi.ə/, balear /əɫ.ɣə.ɾəˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɣa.ɾaˈβi.a/ valencià /aɫ.ɣa.ɾaˈvi.a/, /aɫ.ɣa.ɾaˈβi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De l'àrab andalusí اَلْعَرَبِيَّة ‎(al-ʿarabiya, «l’aràbiga»), de l’àrab عَرَبِيَّة ‎(ʿarabiyya, «àrab»).

### Nom

algaravia f. ‎(només en singular)
* (històric) L’àrab andalusí parlat pels mudèjars.
* (antic) àrab

#### Traduccions

* Castellà: algaravia $^{(es)}$ f.
* Gallec: algaravia $^{(gl)}$ f.
* Portuguès: algaravia $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ga·ra·vi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# algarvès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ɣərˈbɛs/ balear /əɫ.ɣəɾˈvəs/, /əɫ.ɣərˈvɛs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ɣarˈβes/ valencià /aɫ.ɣaɾˈves/, /aɫ.ɣaɾˈβes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: De Algarve i el sufix -ès.

### Adjectiu

algarvès m. ‎(femení algarvesa, plural masculí algarvesos, plural femení algarveses)
* Relatiu o pertanyent a l'Algarve (Portugal).

#### Variants

* algarvés (valencià)

#### Traduccions

* Francès: algarve $^{(fr)}$, algarvois $^{(fr)}$
* Portuguès: algarvio $^{(pt)}$, algarviense $^{(pt)}$

### Nom

algarvès m. ‎(plural algarvesos, femení algarvesa)
* Persona que habita o és originària de l'Algarve (Portugal).

#### Traduccions

* Portuguès: algarvio $^{(pt)}$, algarviense $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·gar·vès (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot, ésAdir
# algebraic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əʎ.ʒəˈβɾajk/, balear /əɫ.ʒəˈbɾajk/ Occidental: /aɫ.d͡ʒeˈbɾajk/
   * Rimes: -ajk
   * Etimologia: De àlgebra i el sufix -ic, segle XIX.

### Adjectiu

algebraic m. ‎(femení algebraica, plural masculí algebraics, plural femení algebraiques)
* Relatiu a l’àlgebra.
* Expressat amb operadors d’àlgebra.
* (matemàtiques) Relatiu o pertanyent al conjunt dels nombres algebraics.

#### Sinònims

* algèbric

#### Traduccions

* Anglès: algebraic $^{(en)}$
* Castellà: algebraico $^{(es)}$
* Esperanto: algebra $^{(eo)}$
* Francès: algébrique $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ge·braic (3)
* Anagrama: algèbrica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Anglès
### Adjectiu

algebraic ‎(comparatiu more algebraic, superlatiu most algebraic)
* algebraic
# alienato
## Italià
### Verb

alienato m. ‎(femení alienata, plural masculí alienati, plural femení alienate)
* participi passat masculí singular de alienare
# alienation
## Anglès

   * Pronúncia: [ˌeɪliəˈneɪʃən]

### Nom

alienation ‎(normalment incomptable, plural alienations)
* alienació

### Vegeu també

* alienation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# alienations
## Anglès
### Nom

alienations
* forma plural de alienation
# alienatosi
## Italià
### Verb

alienatosi m. ‎(femení alienatasi, plural masculí alienatisi, plural femení alienatesi)
* participi passat masculí singular de alienarsi
# alienats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɫi.əˈnats/, occidental /a.ɫi.eˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

alienats
* Participi masculí plural del verb alienar.
    Alienats [ells/aquells]...; [els he...] alienat o alienats.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nats (4)
* Anagrames: alineats, elastina, saltaien
# alienatum
## Llatí

   * Pronúncia: /a.lɪ.eːˈnaː.tʊm/

### Verb

aliēnātum
* supí acusatiu de aliēnō
# alienava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫi.əˈna.βə/, balear /ə.ɫi.əˈna.və/ Occidental: /a.ɫi.eˈna.βa/, /a.ɫi.eˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

alienava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alienar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alienar.

#### Sinònims

* alienavi, alienaia, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·na·va (5)
* Anagrama: alineava

## Italià
### Verb

alienava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de alienare
# alienating
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈeɪl.yəˌneɪ.tɪŋ/

### Verb

alienating
* gerundi de alienate: alienant.
# alienau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.ɫi.əˈnaw/, alguerès /a.ɾi.aˈnaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

alienau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alienar.
    [Vosaltres/vós] alieneu o alienau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alienar.
    Alieneu o alienau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·li·e·nau (4)
* Anagrama: alineau
# alienatisi
## Italià
### Verb

alienatisi
* participi passat masculí plural de alienarsi
# agraïra
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ɣɾaˈi.ɾa/
   * Rimes: -iɾa

### Verb

agraïra
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    Forma valenciana: [Jo] agraís o agraïra.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    Forma valenciana: [Ell/ella/vostè] agraís o agraïra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·ra (4)
* Anagrama: agrària
# agraïgueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.iˈɣɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agraïgueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agrair.
    Forma baleàrica: [Que vosaltres/vós] agraïu o agraïgueu.
# agraïm
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈim/, occidental /a.ɣɾaˈim/
   * Rimes: -im

### Verb

agraïm
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de agrair.
    [Nosaltres] agraïm.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agrair.
    [Que nosaltres] agraïm o agraïguem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agrair.
    [Nosaltres] agraïm o agraïguem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ïm (3)
* Anagrames: agramí, agrima, agrimà, amagrí, amigar, magiar
# agraïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.ɾən/, occidental /a.ɣɾaˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

agraïren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agrair.
    [Ells/elles/vostès] agraïren o van/varen agrair.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrair.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] agraïssin, agraïssen o agraïren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·ren (4)
* Anagrames: enagrira, enagrirà, enraigar, graneria, regnaria
# agraïguem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.iˈɣɛm/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

agraïguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agrair.
    Forma baleàrica: [Que nosaltres] agraïm o agraïguem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb agrair.
    Forma baleàrica: [Nosaltres] agraïm o agraïguem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·guem (4)
* Anagrames: amarguegi, amarguegí, amargueig
# agraïment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.iˈmen/ balear /ə.ɣɾə.iˈment/, /ə.ɣɾə.iˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾa.iˈmen/ valencià /a.ɣɾa.iˈment/, /a.ɣɾa.iˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De agrair i el sufix -ment, segle XVII.

### Nom

agraïment m. ‎(plural agraïments)
* Acció d’agrair.

#### Sinònims

* gratitud

#### Traduccions

* Anglès: gratitude $^{(en)}$
* Castellà: agradecimiento $^{(es)}$ m.
* Francès: remerciement $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: AGRAIR $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·ment (4)
* Anagrames: agremiant, garantíem, gatinarem, gatinàrem

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# agraïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.əs/, occidental /a.ɣɾaˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agraïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agrair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·es (4)
* Anagrames: esgaiar, segaria
# agraïen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈi.ən/, occidental /a.ɣɾaˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agraïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agrair.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·ï·en (4)
* Anagrames: enagria, negaria
# desaconselléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎe.siw/ balear /də.zə.kon.səˈʎe.siw/, /də.zə.kun.səˈje.siw/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desaconselléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconsellésseu, desaconsellàssiu, desaconsellàsseu, desaconsellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llés·siu (6)
# desaconsellàssim
## Català
### Verb

desaconsellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconselléssim, desaconselléssem, desaconsellàssem, desaconsellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llàs·sim (6)
# desaconsellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎa.βəw/ balear /də.zə.kon.səˈʎa.vəw/, /də.zə.kun.səˈja.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.za.kon.seˈʎa.βew/ valencià /de.za.kon.seˈʎa.vew/, /de.za.kon.seˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desaconsellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llà·veu (6)
# desaconsellàsseu
## Català
### Verb

desaconsellàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconselléssiu, desaconsellésseu, desaconsellàssiu, desaconsellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llàs·seu (6)
# desaconsellàssiu
## Català
### Verb

desaconsellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconselléssiu, desaconsellésseu, desaconsellàsseu, desaconsellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llàs·siu (6)
# desaconselléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎe.səm/ balear /də.zə.kon.səˈʎe.səm/, /də.zə.kun.səˈje.səm/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desaconselléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconselléssim, desaconsellàssim, desaconsellàssem, desaconsellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llés·sem (6)
# desaconsellésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎe.səw/ balear /də.zə.kon.səˈʎe.səw/, /də.zə.kun.səˈje.səw/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desaconsellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconselléssiu, desaconsellàssiu, desaconsellàsseu, desaconsellàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llés·seu (6)
# desaconselléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎe.sim/ balear /də.zə.kon.səˈʎe.sim/, /də.zə.kun.səˈje.sim/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desaconselléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* desaconselléssem, desaconsellàssim, desaconsellàssem, desaconsellàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llés·sim (6)
# desaconsellàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎa.βəm/ balear /də.zə.kon.səˈʎa.vəm/, /də.zə.kun.səˈja.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.za.kon.seˈʎa.βem/ valencià /de.za.kon.seˈʎa.vem/, /de.za.kon.seˈʎa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desaconsellàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desaconsellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llà·vem (6)
# desaconsellés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.kun.səˈʎes/ balear /də.zə.kon.səˈʎes/, /də.zə.kun.səˈjes/ Occidental: /de.za.kon.seˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

desaconsellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desaconsellar.

#### Variants

* [1] desaconsellàs, desaconsellara
* [2] desaconsellàs, desaconsellara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·con·se·llés (5)
# allunen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.nən/, occidental /aˈʎu.nen/
   * Rimes: -unen

### Verb

allunen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de allunar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allunar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nen (3)
* Anagrames: anul·len, llaunen
# alluni
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.ni/, occidental /aˈʎu.ni/
   * Rimes: -uni

### Verb

alluni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de allunar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb allunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb allunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·ni (3)
* Anagrames: anul·li, anul·lí, llauni, llauní
# alluneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎuˈnɛw/ balear /ə.ʎuˈnəw/, /ə.ʎuˈnɛw/ Occidental: /a.ʎuˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alluneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de allunar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb allunar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·neu (3)
* Anagrames: anul·leu, llauneu
# allunesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈne.səs/, occidental /a.ʎuˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

allunesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nes·ses (4)
* Anagrames: anul·lesses, llaunesses
# allunessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈne.sin/, occidental /a.ʎuˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

allunessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nes·sin (4)
* Anagrames: anul·lessin, llaunessin
# allunes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.nəs/, occidental /aˈʎu.nes/
   * Rimes: -unes

### Verb

allunes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de allunar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nes (3)
* Anagrames: anul·les, anul·lés, llaunes, llaunés
# allunessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈne.sən/, occidental /a.ʎuˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

allunessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nes·sen (4)
* Anagrames: anul·lessen, llaunessen
# allunessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ʎuˈne.sis/, occidental /a.ʎuˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

allunessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nes·sis (4)
* Anagrames: anul·lessis, llaunessis
# allunin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.nin/, occidental /aˈʎu.nin/
   * Rimes: -unin

### Verb

allunin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb allunar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nin (3)
* Anagrames: anul·lin, llaunin
# allunis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈʎu.nis/, occidental /aˈʎu.nis/
   * Rimes: -unis

### Verb

allunis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb allunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·llu·nis (3)
* Anagrames: anul·lis, llaunis
# agrias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈa.ɣɾjas\, meridional \ˈa.ɣɾjah\
       Americà: alt /ˈa.ɡɾ(ja)s/, baix \ˈa.ɣɾjah\, austral \ˈa.ɣɾjas\
   * Rimes: -aɡɾjas

### Adjectiu

agrias f. pl.
* forma plural de agria
# agricola
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɡriː.ko.la/

### Adjectiu

agricola f. ‎(plural agricole)
* forma femenina de agricolo
# agricole
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɡriː.ko.le/

### Adjectiu

agricole f. pl.
* forma plural de agricola
# agricolo
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɡriː.ko.lo/

### Adjectiu

agricolo m. ‎(femení agricola, plural masculí agricoli, plural femení agricole)
* agrícola

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grì·co·lo (4)
# agricultoarei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

agricultoarei
* genitiu i datiu definit singular de agricultoare
# agricultoarele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

agricultoarele
* nominatiu i acusatiu definit plural de agricultoare
# agricultoarelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

agricultoarelor
* genitiu i datiu definit plural de agricultoare
# agricoli
## Italià

   * Pronúncia: /aˈɡriː.ko.li/

### Adjectiu

agricoli m. pl.
* forma plural de agricolo
# agricultoare
## Romanès
### Nom

agricultoare f. ‎(plural agricultoare)
* forma femenina de agricultor

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | agricultoare | agricultoarea | (niște) | agricultoare | agricultoarele |
| Genitiu-datiu | (unei) | agricultoare | agricultoarei | (unor) | agricultoare | agricultoarelor |
| Vocatiu | | agricultoare | agricultoare | | agricultoare | agricultoare |
# agricultoarea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

agricultoarea
* nominatiu i acusatiu definit singular de agricultoare
# allejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾi.ə/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾi.ə/, /ə.jə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾi.a/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

allejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de allejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de allejar.
# allejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾi.ən/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾi.ən/, /ə.jə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾi.en/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

allejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de allejar.
# allejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾas/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾas/, /ə.jə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾas/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

allejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de allejar.
# allejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾɛw/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾəw/, /ə.jə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾew/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

allejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de allejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·lle·ja·reu (4)
* Anagrama: alleujaré
# allejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾe/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾe/, /ə.jə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾe/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

allejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de allejar.
# allejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾi.əw/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾi.əw/, /ə.jə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾi.ew/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

allejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de allejar.
# allejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎəˈʒa.ɾəs/ balear /ə.ʎəˈd͡ʒa.ɾəs/, /ə.jəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎeˈʒa.ɾes/, valencià /a.ʎeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

allejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de allejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb allejar.
# allejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾi.əs/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾi.əs/, /ə.jə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾi.es/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

allejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de allejar.
# allejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʎə.ʒəˈɾa/ balear /ə.ʎə.ʒəˈɾa/, /ə.jə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ʎe.ʒaˈɾa/, valencià /a.ʎe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

allejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de allejar.
# desenamorar-se
## Català
### Verb

desenamorar-se
* Forma pronominal de desenamorar.
# alquení
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kəˈni/, occidental /aɫ.keˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

alquení
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de alquenar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·que·ní (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilnqu)
* Anagrames: niquela, niquelà
# alqueria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kəˈɾi.ə/, occidental /aɫ.keˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De l’àrab andalusí *al-qarîya ‎(«el caseriu»), segle XIII, de l’àrab اَلْقَرْيَة ‎(al-quarya).

### Nom

alqueria f. ‎(plural alqueries)
* (històric) Conjunt de cases de camp d’una propietat rústica.
* Casa de camp tradicional de l’Horta de València amb terreny de regadiu.

#### Traduccions

* Castellà: alquería $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·que·ri·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC