OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# dilecta
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.ta/, /diːˈleːk.taː/

### Adjectiu

dīlēcta
* nominatiu femení singular de dīlēctus
* nominatiu neutre plural de dīlēctus
* vocatiu femení singular de dīlēctus
* vocatiu neutre plural de dīlēctus
* acusatiu neutre plural de dīlēctus
dīlēctā
* ablatiu femení singular de dīlēctus
# dilectas
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.taːs/

### Adjectiu

dīlēctās
* acusatiu femení plural de dīlēctus
# dilecció
## Català

   * Parònim: dilació

### Nom

dilecció f. ‎(plural dileccions)
* Amor, estima.

#### Traduccions

* Anglès: affection $^{(en)}$ [1]
* Castellà: dilección $^{(es)}$ f. [1]
* Francès: affection $^{(fr)}$ f. [1]

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·lec·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dilectam
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tam/

### Adjectiu

dīlēctam
* acusatiu femení singular de dīlēctus
# dilecte
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tɛ/

### Adjectiu

dīlēcte
* vocatiu masculí singular de dīlēctus
# dilectibus
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːk.tɪ.bʊs/

### Nom

dīlēctibus
* datiu plural de dīlēctus
* ablatiu plural de dīlēctus
# dibuixos animats
## Català
### Nom

dibuixos animats m. ‎(plurale tantum)
* Pel·lícula feta a partir d'un seguit de dibuixos correctament disposats i fotografiats per a fer la sensació de moviment continuat en ser projectats en una sèrie d'instantànies.

#### Traduccions

* Anglès: animated cartoon $^{(en)}$, cartoon $^{(en)}$
* Castellà: dibujos animados $^{(es)}$
* Francès: dessin animé $^{(fr)}$, film d'animation $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* dibuixos animats. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dibuixi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diˈβu.ʃi/ Occidental: nord-occidental /diˈβuj.ʃi/ valencià /diˈbuj.ʃi/, /diˈβu.ʃi/
   * Rimes: -ujʃi

### Verb

dibuixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dibuixar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dibuixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dibuixar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dibuixar.

#### Variants

* [1] dibuixo, dibuixe, dibuix
* [2] dibuixe, dibuixo
* [3] dibuixe, dibuixo
* [4] dibuixe
# dibuixin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diˈβu.ʃin/ Occidental: nord-occidental /diˈβuj.ʃin/ valencià /diˈbuj.ʃin/, /diˈβu.ʃin/
   * Rimes: -ujʃin

### Verb

dibuixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dibuixar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dibuixar.

#### Variants

* [1] dibuixen
* [2] dibuixen
# dibuixis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /diˈβu.ʃis/ Occidental: nord-occidental /diˈβuj.ʃis/ valencià /diˈbuj.ʃis/, /diˈβu.ʃis/
   * Rimes: -ujʃis

### Verb

dibuixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dibuixar.

#### Variants

* dibuixes, dibuixos
# dibuixo
## Català
### Verb

dibuixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dibuixar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dibuixar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dibuixar.

#### Variants

* [1] dibuixe, dibuixi, dibuix
* [2] dibuixi, dibuixe
* [3] dibuixi, dibuixe
# dibuixà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /di.βuˈʃa/ Occidental: nord-occidental /di.βujˈʃa/ valencià /di.bujˈʃa/, /di.βuˈʃa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: dibuixar

### Verb

dibuixà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de dibuixar.

### Miscel·lània

* Anagrama: buixida
# dibuixàieu
## Català
### Verb

dibuixàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dibuixar.

#### Variants

* dibuixavo, dibuixàveu
# dibuixeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.βuˈʃɛw/ balear /di.buˈʃəw/, /di.buˈʃɛw/ Occidental: nord-occidental /di.βujˈʃew/ valencià /di.bujˈʃew/, /di.βuˈʃew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

dibuixeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dibuixar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dibuixar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dibuixar.

#### Variants

* [1] dibuixau
* [2] dibuixegueu
* [3] dibuixau
# diadelf
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.əˈðɛɫf/, occidental /di.aˈðɛɫf/

### Adjectiu

diadelf m. ‎(femení diadelfa, plural masculí diadelfs, plural femení diadelfes)
* Dit dels estams agrupats en dos fascicles.

#### Traduccions

* Anglès: diadelphous $^{(en)}$
* Castellà: diadelfos $^{(es)}$ m. pl.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·delf (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# diacétines
## Francès
### Nom

diacétines m. pl.
* forma plural de diacétine
# diada
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈa.ðə/, occidental /diˈa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De dia i el sufix -ada, segle XVI.

### Nom

diada f. ‎(plural diades)
* Dia determinat en què se celebra una gran festa.
* Dia dedicat a una activitat.
    Al setembre tenim diades de verema.
* Dia significat pel temps que fa.
    Aquest estiu hem tingut moltes diades de calor.

#### Sinònims

* jornada, festa, commemoració

#### Traduccions

* Anglès: holiday $^{(en)}$, feast $^{(en)}$
* Castellà: día $^{(es)}$, fiesta $^{(es)}$, festividad $^{(es)}$
* Francès: fête $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: FESTA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·da (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# diacétine
## Francès
### Nom

diacétine m. ‎(plural diacétines)
* (química) diacetat de gliceril, diacetina

#### Sinònims

* E1517, usat com a additiu alimentari.
* diacétate de glycéryle

### Vegeu també

* diacétine. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# diadeemgierzwaluw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De diadeem ‎(«diadema») i gierzwaluw ‎(«falciot»).

### Nom

diadeemgierzwaluw m. ‎(plural diadeemgierzwaluwen)
* (ornitologia) falciot de cara tacada (Cypseloides cherriei)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# diadelfos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaˈðel.fos\, meridional \djaˈðel.foh\
       Americà: alt /djaˈdel.f(o)s/, baix \djaˈðel.foh\, austral \djaˈðel.fos\
   * Rimes: -elfos

### Adjectiu

diadelfos m. pl.
* (usat només en plural) diadelfs
# diacétate de glycéryle
## Francès
### Nom

diacétate de glycéryle m.
* diacetat de gliceril, diacetina

#### Sinònims

* E1517, usat com a additiu alimentari.
* diacétine

### Vegeu també

* diacétate de glycéryle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# diezmos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdjez.mos/, meridional /ˈdjeh.moh/
       Americà: alt /ˈdjez.m(o)s/, baix /ˈdjeh.moh/, austral /ˈdjeh.mos/
   * Rimes: -ezmos

### Nom

diezmos m. pl.
* forma plural de diezmo
# dieves
## Català
### Verb

dieves
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·e·ves (3)
* Anagrames: desveí, devies
# difensivamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.fenˌsi.vaˈmen.te/
   * Etimologia: De difensivo i el sufix -mente.

### Adverbi

difensivamente
* defensivament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fen·si·va·mén·te (6)
# dieven
## Català
### Verb

dieven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·e·ven (3)
* Anagrama: devien
# difamació
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.fə.mə.siˈo/, occidental /di.fa.ma.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí tardà diffāmātiōne(m), acusatiu de diffāmātio, de diffāmō, equivalent a difamar i -ció, segle XIII.

### Nom

difamació f. ‎(plural difamacions)
* Fet de difamar, de dir mal d’algú.

#### Traduccions

* Anglès: defamation $^{(en)}$
* Castellà: difamación $^{(es)}$ f.
* Francès: diffamation $^{(fr)}$ f.
* Italià: diffamazione $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fa·ma·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# diez
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdjeθ/, meridional /ˈdjeh/
       Americà: alt /ˈdjes/, baix /ˈdjeh/, austral /ˈdjes/
   * Rimes: -eθ
   * Etimologia: Del llatí decem.

### Numeral

diez
* (cardinal) deu
* (valor ordinal) deu

### Nom

diez m. ‎(plural dieces)
* deu
* dena

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# diezmo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈdjez.mo/, meridional /ˈdjeh.mo/
       Americà: alt /ˈdjez.mo/, baix /ˈdjeh.mo/
   * Rimes: -ezmo

### Nom

diezmo m. ‎(plural diezmos)
* delme

### Miscel·lània

* Síl·labes: diez·mo (2)
* Heterograma de 6 lletres (deimoz)
# difamacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.fə.mə.siˈons/, occidental /di.fa.ma.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

difamacions f. pl.
* Forma plural de difamació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fa·ma·ci·ons (5)
# diferencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.feˈɾen.θja/, meridional \di.feˈɾeŋ.θja\
       Americà: alt /di.f(e)ˈɾen.sja/, baix \di.feˈɾeŋ.sja\, austral /di.feˈɾen.sja/
   * Rimes: -enθja

### Nom

diferencia f. ‎(plural diferencias)
* diferència

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·fe·ren·cia (4)
# desnivellar-se
## Català
### Verb

desnivellar-se
* Forma pronominal de desnivellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: desensivellar
# desnierar-se
## Català
### Verb

desnierar-se
* Forma pronominal de desnierar.
# desnitrificación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.ni.tɾi.fi.kaˈθjon/, meridional \deh.ni.tɾi.fi.kaˈθjoŋ\
       Americà: alt /dez.ni.t͡si.fi.k(a)ˈsjon/, baix \deh.ni.tɾi.fi.kaˈsjoŋ\, austral /deh.ni.tɾi.fi.kaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

desnitrificación f. ‎(plural desnitrificaciones)
* desnitrificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ni·tri·fi·ca·ción (6)
# desnitrificaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dez.ni.tɾi.fi.kaˈθjo.nes/, meridional /deh.ni.tɾi.fi.kaˈθjo.neh/
       Americà: alt /dez.ni.t͡si.fi.k(a)ˈsjo.nes/, baix /deh.ni.tɾi.fi.kaˈsjo.neh/, austral /deh.ni.tɾi.fi.kaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

desnitrificaciones f. pl.
* forma plural de desnitrificación
# dimenticavate
## Italià
### Verb

dimenticavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de dimenticare
# dimenticavo
## Italià
### Verb

dimenticavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de dimenticare
# dimenticherebbe
## Italià
### Verb

dimenticherebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de dimenticare
# dimenticherei
## Italià
### Verb

dimenticherei
* primera persona singular (io) del condicional de dimenticare
# dimenticavano
## Italià
### Verb

dimenticavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de dimenticare
# dimenticavi
## Italià
### Verb

dimenticavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dimenticare
# dimenticheranno
## Italià
### Verb

dimenticheranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de dimenticare
# dimenticherebbero
## Italià
### Verb

dimenticherebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de dimenticare
# dimenticheremmo
## Italià
### Verb

dimenticheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de dimenticare
# dimenticherai
## Italià
### Verb

dimenticherai
* segona persona singular (tu) del futur de dimenticare
# desparionàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈna.βəw/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈna.vəw/, /dəs.pə.ɾi.uˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /des.pa.ɾi.oˈna.βew/ valencià /des.pa.ɾi.oˈna.vew/, /des.pa.ɾi.oˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desparionàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nà·veu (6)
# desparionéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈne.səm/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈne.səm/, /dəs.pə.ɾi.uˈne.səm/ Occidental: /des.pa.ɾi.oˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desparionéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparionar.

#### Variants

* desparionéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nés·sem (6)
# desparionéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈne.sim/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈne.sim/, /dəs.pə.ɾi.uˈne.sim/ Occidental: /des.pa.ɾi.oˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desparionéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparionar.

#### Variants

* desparionéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nés·sim (6)
* Anagrama: impressionades
# desparis
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəsˈpa.ɾis/, occidental /desˈpa.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Verb

desparis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* despares, desparos

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ris (3)
* Anagrames: dispersa, pedrissa
# desparos
## Català
### Verb

desparos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* desparis, despares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ros (3)
# desparionésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈne.səw/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈne.səw/, /dəs.pə.ɾi.uˈne.səw/ Occidental: /des.pa.ɾi.oˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desparionésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparionar.

#### Variants

* desparionéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nés·seu (6)
# desparionéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈne.siw/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈne.siw/, /dəs.pə.ɾi.uˈne.siw/ Occidental: /des.pa.ɾi.oˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desparionéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparionar.

#### Variants

* desparionésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nés·siu (6)
# desparo
## Català
### Verb

desparo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desparar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desparar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desparar.

#### Variants

* [1] despare, despari, despar
* [2] despari, despare
* [3] despari, despare

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ro (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeoprs)
* Anagrames: deposar, dopar-se, dopares, paredos, podar-se, podares
# desparionés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈnes/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈnes/, /dəs.pə.ɾi.uˈnes/ Occidental: /des.pa.ɾi.oˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

desparionés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparionar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·nés (5)
* Anagrames: adoperessin, apoderessin, parodiessen
# desparioní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pə.ɾi.uˈni/ balear /dəs.pə.ɾi.oˈni/, /dəs.pə.ɾi.uˈni/ Occidental: /des.pa.ɾi.oˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

desparioní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desparionar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pa·ri·o·ní (5)
# diglutamato de calcio
## Castellà
### Nom

diglutamato de calcio m.
* diglutamat de calci

#### Sinònims

* E623, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* diglutamato de calcio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# diglutamato de magnesio
## Castellà
### Nom

diglutamato de magnesio m.
* diglutamat de magnesi

#### Sinònims

* E625, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* diglutamato de magnesio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# digmenges
## Català antic
### Nom

digmenges
* forma plural de digmenge
# diglòssia
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈɣɫɔ.si.ə/, occidental /diˈɣɫɔ.si.a/
   * Rimes: -ɔsia
   * Etimologia: Del prefix di- i el sufix -glòssia.

### Nom

diglòssia f. ‎(plural diglòssies)
* Situació sociolingüística en què dos idiomes o parlars són usats amb valor social diferent, l'un per a funcions formals, generalment en l'ús escrit, i l'altre per a funcions informals, bàsicament orals.
    «A començaments del segle XX el català es troba en una situació de diglòssia: és una llengua vigorosa en l'àmbit familiar i popular, utilitzada en una gran part dels contextos orals, però té poc ús en els àmbits formals, de manera que com a llengua escrita s'ha convertit en residual.» (Gemma Pauné Xuriguera, Alcover i Fabra, dos lingüistes en acció: història d'un antagonisme (pàg. 50), març 2021.)

#### Traduccions

* Anglès: diglossia $^{(en)}$
* Castellà: diglosia $^{(es)}$
* Francès: diglossie $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·glòs·si·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* diglòssia. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# digmenge
## Català antic

   * Etimologia: Del primitiu *didomenjo, del llatí vulgar *didominicu, del tardà die(m) dominicu(m) ‎(«dia del Senyor»).

### Nom

digmenge m. ‎(plural digmenges)
* forma alternativa de diumenge
    «Lo diluns féu pus fort temps que no havia feyt lo dissapte ni ·l digmenge.» (Jaume I, Llibre dels fets, 1343)

#### Variants

* dicmenge

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA, CIVAL
# dign
## Català
### Verb

dign
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dignar-se.

#### Variants

* digno, digne, digni
# digna
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈdiŋ.nə/ Occidental: nord-occidental /ˈdiŋ.na/, valencià /ˈdiɡ.na/
   * Rimes: -iɡna
   * Homòfon: digne ‎(oriental)

### Adjectiu

digna f. ‎(plural dignes)
* Forma femenina de digne.

### Verb

digna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de dignar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb dignar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dig·na (2)
* Anagrama: indag

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ˈdiɣ.na\
       Americà: alt /ˈdiɡ.na/, baix \ˈdiɣ.na\
   * Rimes: -iɡna

### Adjectiu

digna f. ‎(plural dignas)
* forma femenina de digno
# diglutamate de magnésium
## Francès
### Nom

diglutamate de magnésium m.
* diglutamat de magnesi

#### Sinònims

* E625, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* diglutamate de magnésium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# diphenhydramine
## Anglès
### Nom

diphenhydramine ‎(comptable i incomptable, plural diphenhydramines)
* difenhidramina

### Vegeu també

* diphenhydramine. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# dioxyde de soufre
## Francès
### Nom

dioxyde de soufre m. ‎(plural dioxydes de soufre)
* diòxid de sofre

#### Sinònims

* E220, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* dioxyde de soufre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# dipendentemente
## Italià

   * Pronúncia: /di.penˌdɛn.teˈmen.te/
   * Etimologia: De dipendente i el sufix -mente.

### Adverbi

dipendentemente
* dependentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·pen·den·te·mén·te (6)
# dioxydes de soufre
## Francès
### Nom

dioxydes de soufre m. pl.
* forma plural de dioxyde de soufre
# dip
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪp/

### Nom

dip ‎(plural dips)
* capbussament, cabussament

### Vegeu també

* dip. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# dioxyde de titane
## Francès
### Nom

dioxyde de titane m.
* diòxid de titani

#### Sinònims

* E171, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* dioxyde de titane. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# dioxydes
## Francès
### Nom

dioxydes m. pl.
* forma plural de dioxyde
# diphenhydramines
## Anglès
### Nom

diphenhydramines
* forma plural de diphenhydramine
# dioxyde de carbone
## Francès

   * Pronúncia: /djɔk.sid də kaʁˈbɔn/

### Nom

dioxyde de carbone m. ‎(incomptable)
* diòxid de carboni

#### Sinònims

* E290, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* dioxyde de carbone. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# dioxyde de silicium
## Francès
### Nom

dioxyde de silicium m.
* diòxid de silici

#### Sinònims

* E551, usat com a additiu alimentari.

### Vegeu també

* dioxyde de silicium. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 6 juny 2014].
# dirigires
## Català
### Verb

dirigires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de dirigir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dirigir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·ri·gi·res (4)
* Anagrama: dirigir-se
# dirigiriven
## Català
### Verb

dirigiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dirigir.
# dirigiràs
## Català
### Verb

dirigiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de dirigir.
# dirigireu
## Català
### Verb

dirigireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de dirigir.
# dirigirien
## Català
### Verb

dirigirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de dirigir.
# dirigirà
## Català
### Verb

dirigirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de dirigir.
# dirigiria
## Català
### Verb

dirigiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de dirigir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dirigir.
# dirigiries
## Català
### Verb

dirigiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de dirigir.
# dirigiriva
## Català
### Verb

dirigiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de dirigir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de dirigir.
# dirigirives
## Català
### Verb

dirigirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de dirigir.
# desrecomanessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.rə.ku.məˈne.sən/ balear /dəz.rə.ko.məˈne.sən/, /dəz.rə.ku.məˈne.sən/ Occidental: /dez.re.ko.maˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

desrecomanessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desrecomanar.

#### Variants

* desrecomanessin, desrecomanassin, desrecomanassen, desrecomanaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·re·co·ma·nes·sen (6)
# desrecomane
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.rə.kuˈma.nə/ balear /dəz.rə.koˈma.nə/, /dəz.rə.kuˈma.nə/ Occidental: /dez.re.koˈma.ne/
   * Rimes: -ane

### Verb

desrecomane
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desrecomanar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desrecomanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desrecomanar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desrecomanar.

#### Variants

* [1] desrecomano, desrecomani, desrecoman
* [2,3,4] desrecomani

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·re·co·ma·ne (5)
# desrecomanaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.rə.ku.məˈna.βən/ balear /dəz.rə.ko.məˈna.vən/, /dəz.rə.ku.məˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /dez.re.ko.maˈna.βen/ valencià /dez.re.ko.maˈna.ven/, /dez.re.ko.maˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

desrecomanaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desrecomanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·re·co·ma·na·ven (6)