OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# cominciamo
## Italià
### Verb

cominciamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de cominciare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de cominciare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de cominciare
# cominciando
## Italià
### Verb

cominciando
* gerundi de cominciare
# cominciare
## Italià

   * Pronúncia: /ko.minˈt͡ʃaː.re/
   * Etimologia: Del llatí vulgar *cominitiāre, format pel prefix com- i el verb initiāre.

### Verb

cominciare trans., intr.
* començar
    Cominciamo bene! - «No comencem!»

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: co·min·cià·re (4)
# cominciai
## Italià
### Verb

cominciai
* primera persona singular (io) del passat de cominciare
# cominciarono
## Italià
### Verb

cominciarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de cominciare
# cominciante
## Italià
### Verb

cominciante
* participi present de cominciare
# cominciasse
## Italià
### Verb

cominciasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de cominciare
# cominciassero
## Italià
### Verb

cominciassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de cominciare
# cominciano
## Italià
### Verb

cominciano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de cominciare
# cloguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.səs/ balear /kɫoˈɣe.səs/, /kɫuˈɣe.səs/ Occidental: /kɫoˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cloguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* cloguessis, clogueres

### Miscel·lània

* Anagrama: colguesses
# clogué
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe/ balear /kɫoˈɣe/, /kɫuˈɣe/ Occidental: /kɫoˈɣe/
   * Rimes: -e

### Verb

clogué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cloure.

### Miscel·lània

* Anagrama: colgue
# cloguéreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.ɾəw/ balear /kɫoˈɣe.ɾəw/, /kɫuˈɣe.ɾəw/ Occidental: /kɫoˈɣe.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

cloguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cloure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* [2] cloguéssiu, cloguésseu
# cloguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.sin/ balear /kɫoˈɣe.sin/, /kɫuˈɣe.sin/ Occidental: /kɫoˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

cloguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* cloguessen, clogueren

### Miscel·lània

* Anagrama: colguessin
# cloguis
## Català

   * Pronúncia: /ˈkɫɔ.ɣis/
   * Rimes: -ɔɡis

### Verb

cloguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* clogues

### Miscel·lània

* Anagrama: colguis
# cloguérem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.ɾəm/ balear /kɫoˈɣe.ɾəm/, /kɫuˈɣe.ɾəm/ Occidental: /kɫoˈɣe.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

cloguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cloure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* [2] cloguéssim, cloguéssem
# cloguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣe.sis/ balear /kɫoˈɣe.sis/, /kɫuˈɣe.sis/ Occidental: /kɫoˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

cloguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cloure.

#### Variants

* cloguesses, clogueres

### Miscel·lània

* Anagrama: colguessis
# clogui
## Català

   * Pronúncia: /ˈkɫɔ.ɣi/
   * Rimes: -ɔɡi

### Verb

clogui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cloure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cloure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cloure.

#### Variants

* [1] cloga
* [2] cloga
* [3] cloga

### Miscel·lània

* Anagrames: colgui, colguí
# clogueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɫuˈɣɛw/ balear /kɫoˈɣəw/, /kɫuˈɣɛw/ Occidental: /kɫoˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

clogueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cloure.

### Miscel·lània

* Anagrama: colgueu
# cloguin
## Català

   * Pronúncia: /ˈkɫɔ.ɣin/
   * Rimes: -ɔɡin

### Verb

cloguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cloure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cloure.

#### Variants

* [1] cloguen
* [2] cloguen

### Miscel·lània

* Anagrama: colguin
# cartindrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.tinˈdɾi.ən/, occidental /ˌkaɾ.tinˈdɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

cartindrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dri·en (4)
# cartindre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkarˈtin.dɾə/, occidental /ˌkaɾˈtin.dɾe/
   * Rimes: -indɾe
   * Etimologia: De car i tindre, segle XX.

### Verb

cartindre trans.
* Sinònim de cartenir.

#### Conjugació

Es conjuga igual que cartenir, alternant els dos radicals.
Paradigmes de flexió: cartinc, carté, cartenim

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dre (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# cartindreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkar.tinˈdɾɛw/ balear /ˌkaɾ.tinˈdɾəw/, /ˌkar.tinˈdɾɛw/ Occidental: /ˌkaɾ.tinˈdɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cartindreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dreu (3)
# cartindries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.tinˈdɾi.əs/, occidental /ˌkaɾ.tinˈdɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

cartindries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dri·es (4)
# cartindrà
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tinˈdɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

cartindrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·drà (3)
# cartindrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌkar.tinˈdɾɛm/ balear /ˌkaɾ.tinˈdɾəm/, /ˌkar.tinˈdɾɛm/ Occidental: /ˌkaɾ.tinˈdɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cartindrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·drem (3)
# cartindràs
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tinˈdɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

cartindràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dràs (3)
# cartindré
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tinˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

cartindré
* Primera persona del singular (jo) del futur de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dré (3)
# cartindran
## Català

   * Pronúncia: /ˌkar.tinˈdɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cartindran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dran (3)
# cartindria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌkar.tinˈdɾi.ə/, occidental /ˌkaɾ.tinˈdɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cartindria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cartenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cartenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·tin·dri·a (4)
# celebraràs
## Català
### Verb

celebraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de celebrar.
# celebraríeu
## Català
### Verb

celebraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de celebrar.
# celebrariva
## Català
### Verb

celebrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de celebrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de celebrar.
# celebrarà
## Català
### Verb

celebrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de celebrar.
# celebraríveu
## Català
### Verb

celebraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de celebrar.
# celebraré
## Català
### Verb

celebraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de celebrar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \θe.le.βɾaˈɾe\
       Americà: alt /s(e).le.bɾaˈɾe/, baix \se.le.βɾaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

celebraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb celebrar
# celebrariven
## Català
### Verb

celebrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de celebrar.
# celebrarives
## Català
### Verb

celebrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de celebrar.
# comminares
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.miˈna.ɾəs/, occidental /kom.miˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

comminares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de comminar.
    [Tu] comminares o et vas/vares comminar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb comminar.
    Forma valenciana: [tu] comminessis, comminesses, comminasses, comminassis o comminares.
# comminareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.mi.nəˈɾɛw/, occidental /kom.mi.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

comminareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de comminar.
# comminaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kum.mi.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /kom.mi.naˈɾi.ɛ/, /kom.mi.naˈɾi.e/ valencià /kom.mi.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

comminaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de comminar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de comminar.
# comminaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.mi.nəˈɾi.əs/, occidental /kom.mi.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

comminaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de comminar.
# comminarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //kumˈmi.nəˈɾə/, occidental /kom.mi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

comminarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de comminar.
# comminaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.miˈna.ɾən/, occidental /kom.miˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

comminaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de comminar.
    [Ells/elles/vostès] comminaren o van/varen comminar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb comminar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] comminessin, comminessen, comminassen, comminassin o comminaren.
# comminaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //kumˈmi.nəˈɾəs/, occidental /kom.mi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

comminaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de comminar.
# comminarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.mi.nəˈɾi.ən/, occidental /kom.mi.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

comminarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de comminar.
# comminaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.mi.nəˈɾe/, occidental /kom.mi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

comminaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de comminar.
# competencias educativas
## Castellà
### Nom

competencias educativas f. pl.
* forma plural de competencia educativa
# competencias genéricas
## Castellà
### Nom

competencias genéricas f. pl.
* forma plural de competencia genérica
# competencias emocionales
## Castellà
### Nom

competencias emocionales f. pl.
* forma plural de competencia emocional
# competencias informacionales
## Castellà
### Nom

competencias informacionales f. pl.
* forma plural de competencia informacional
# competencias instrumentales
## Castellà
### Nom

competencias instrumentales f. pl.
* forma plural de competencia instrumental
# competencias lingüísticas
## Castellà
### Nom

competencias lingüísticas f. pl.
* forma plural de competencia lingüística
# competencias específicas
## Castellà
### Nom

competencias específicas f. pl.
* forma plural de competencia específica
# competencias de acción profesional
## Castellà
### Nom

competencias de acción profesional f. pl.
* forma plural de competencia de acción profesional
# competencias interpersonales
## Castellà
### Nom

competencias interpersonales f. pl.
* forma plural de competencia interpersonal
# competencias sistémicas
## Castellà
### Nom

competencias sistémicas f. pl.
* forma plural de competencia sistémica
# catlover
## Anglès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: De cat i lover.

### Nom

catlover ‎(plural catlovers)
* gatòfil

### Miscel·lània

* Síl·labes: cat·lo·ver (3)
* Heterograma de 8 lletres (acelortv)

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict, Urban
# catorce
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kaˈtoɾ.θe/
       Americà: alt /k(a)ˈtoɾ.se/, baix /kaˈtoɾ.se/
   * Rimes: -oɾθe
   * Etimologia: Del llatí quattuordecim.

### Numeral

catorce
* (cardinal) catorze
* (valor ordinal) catorze

### Nom

catorce m. ‎(plural catorces)
* catorze

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·tor·ce (3)
# catorces
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kaˈtoɾ.θes/, meridional /kaˈtoɾ.θeh/
       Americà: alt /kaˈtoɾ.s(e)s/, baix /kaˈtoɾ.seh/, austral /kaˈtoɾ.ses/
   * Rimes: -oɾθes

### Nom

catorces m. pl.
* forma plural de catorce
# catipén
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.tiˈpen/, occidental /ka.tiˈpen/
   * Rimes: -en
   * Etimologia: D’origen caló, del romaní khandipen, de khand ‎(«pudor»), o bé de del romaní xindipen ‎(«brutícia»), de xindi ‎(«vàter, cul, diarrea»), amb el sufix -ipen ‎(«qualitat, -itat, -ícia»).

### Nom

catipén f. ‎(plural catipens)
* (col·loquial) pudor

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ti·pén (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceinpt)
* Anagrama: pacient

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# catifes
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəˈti.fəs/, occidental /kaˈti.fes/
   * Rimes: -ifes

### Nom

catifes f. pl.
* Forma plural de catifa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ti·fes (3)
* Heterograma de 7 lletres (acefist)
* Anagrames: afectis, escafit
# catlovers
## Anglès
### Nom

catlovers
* forma plural de catlover

### Miscel·lània

* Síl·labes: cat·lo·vers (3)
* Heterograma de 9 lletres (acelorstv)
# cations
## Català
### Nom

cations m. pl.
* Forma plural de catió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ti·ons (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinost)
* Anagrames: acostin, anticòs, atonisc, incoats, tasconi, tasconí
# centuplis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛnˈtuː.pliːs/

### Adjectiu

centūplīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de centūplus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de centūplus
# centuplus
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛnˈtuː.plʊs/
   * Etimologia: De centum i plus.

### Adjectiu

centūplus m., centūpla f., centūplum n.
* cèntuple

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | centūplus | centūpla | centūplum | centūplī | centūplae | centūpla |
| Vocatiu | centūple | centūpla | centūplum | centūplī | centūplae | centūpla |
| Acusatiu | centūplum | centūplam | centūplum | centūplōs | centūplās | centūpla |
| Genitiu | centūplī | centūplae | centūplī | centūplōrum | centūplārum | centūplōrum |
| Datiu | centūplō | centūplae | centūplō | centūplīs | centūplīs | centūplīs |
| Ablatiu | centūplō | centūplā | centūplō | centūplīs | centūplīs | centūplīs |
# centurion
## Anglès

   * Pronúncia: /sɛnˈtjʊɹ.i.ən/

### Nom

centurion ‎(plural centurions)
* centurió

## Francès

   * Pronúncia: /sɑ̃.tyˈʁjɔ̃/

### Nom

centurion m. ‎(plural centurions)
* centurió
# centuplo
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛnˈtuː.ploː/

### Adjectiu

centūplō
* datiu masculí singular de centūplus
* datiu neutre singular de centūplus
* ablatiu masculí singular de centūplus
* ablatiu neutre singular de centūplus
# centuries
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsɛn.tʃə.ɾis/ àudio (EUA)

### Nom

centuries
* forma plural de century (segles)
# centuriones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /θen.tuˈɾjo.nes/, meridional \θeŋ.tuˈɾjo.neh\
       Americà: alt /sen.tuˈɾjo.n(e)s/, baix \seŋ.tuˈɾjo.neh\, austral /sen.tuˈɾjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

centuriones m. pl.
* forma plural de centurión
# centupliquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /sən.tu.pɫiˈki/, occidental /sen.tu.pɫiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

centupliquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de centuplicar.
    [Jo] centupliquí o vaig centuplicar.
# centuplos
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛnˈtuː.ploːs/

### Adjectiu

centūplōs
* acusatiu masculí plural de centūplus
# centuplum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛnˈtuː.plʊm/

### Adjectiu

centūplum
* nominatiu neutre singular de centūplus
* vocatiu neutre singular de centūplus
* acusatiu masculí singular de centūplus
* acusatiu neutre singular de centūplus
# centuplorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɛn.tuːˈploː.rʊm/

### Adjectiu

centūplōrum
* genitiu masculí plural de centūplus
* genitiu neutre plural de centūplus
# compendiously
## Anglès

   * Etimologia: De compendious i el sufix -ly.

### Adverbi

compendiously ‎(comparatiu more compendiously, superlatiu most compendiously)
* compendiosament
# compendium
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpɛn.dɪ.ʊm/
   * Etimologia: Del prefix com- i pendo.

### Nom

compendium n. ‎(genitiu compendiī)
* benefici, interès
    servire privato compendio suo—(traducció:«buscar el seu benefici»)
* estalvi
    compendio famulum facere—(traducció:«estalviar-se un esclau»)
* resum, estalvi de temps
    per compendium—(«en resum»)
* compendi

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | compendium | compendia |
| Vocatiu | compendium | compendia |
| Acusatiu | compendium | compendia |
| Genitiu | compendiī | compendiōrum |
| Datiu | compendiō | compendiīs |
| Ablatiu | compendiō | compendiīs |
# compendiosamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kom.penˌdjo.saˈmen.te/, meridional \kom.peŋˌdjo.saˈmen.te\
       Americà: alt /kom.penˌdjo.saˈmen.t(e)/, baix \kom.peŋˌdjo.saˈmen.te\, austral /kom.penˌdjo.saˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De compendioso i el sufix -mente.

### Adverbi

compendiosamente
* compendiosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pen·dio·sa·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /kom.penˌdjo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De compendioso i el sufix -mente.

### Adverbi

compendiosamente
* compendiosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pen·dio·sa·mén·te (6)
# compendii
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpɛn.dɪ.iː/

### Nom

compendiī
* genitiu singular de compendium
# compendio
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpɛn.dɪ.oː/

### Nom

compendiō
* datiu singular de compendium
* ablatiu singular de compendium
# compendiosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.pən.diˌo.zəˈmen/ balear /kom.pən.diˌo.zəˈment/, /kum.pən.diˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /kom.pen.diˌo.zaˈmen/ valencià /kom.pen.diˌo.zaˈment/, /kom.pen.diˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De compendiós i el sufix -ment.

### Adverbi

compendiosament
* D'una manera compendiosa, en compendi.

#### Traduccions

* Anglès: compendiously $^{(en)}$
* Castellà: compendiosamente $^{(es)}$
* Francès: compendieusement $^{(fr)}$
* Italià: compendiosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: com·pen·di·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# compendiis
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔmˈpɛn.dɪ.iːs/

### Nom

compendiīs
* datiu plural de compendium
* ablatiu plural de compendium
# compendiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔm.pɛn.dɪˈoː.rʊm/

### Nom

compendiōrum
* genitiu plural de compendium
# comportàs
## Català
### Verb

comportàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# comportàssem
## Català
### Verb

comportàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# comportàssiu
## Català
### Verb

comportàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# comportà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.purˈta/ balear /kom.poɾˈta/, /kum.purˈta/ Occidental: /kom.poɾˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

comportà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de comportar.
# comportàieu
## Català
### Verb

comportàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de comportar.
# comportàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kum.purˈta.ɾəw/ balear /kom.poɾˈta.ɾəw/, /kum.purˈta.ɾəw/ Occidental: /kom.poɾˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

comportàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de comportar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# comportàsseu
## Català
### Verb

comportàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# comportàssim
## Català
### Verb

comportàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb comportar.
# caudales relictos
## Castellà
### Nom

caudales relictos m. pl.
* forma plural de caudal relicto
# caudas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaw.daːs/

### Nom

caudās
* acusatiu plural de cauda

## Occità

   * Pronúncia: /ˈkaw.do̞s/

### Adjectiu

caudas f. pl.
* forma plural de cauda
# caudae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaw.daj/

### Nom

caudae
* nominatiu plural de cauda
* vocatiu plural de cauda
* genitiu singular de cauda
* datiu singular de cauda
# caudat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəwˈðat/, occidental /kawˈðat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí caudātus, de cauda ‎(«coa, cua»). Doblet de coet.

### Adjectiu

caudat m. ‎(femení caudada, plural masculí caudats, plural femení caudades)
* (zoologia) Amb cua.
* (botànica) Amb un apèndix.

#### Antònims

* anur

#### Relacionats

* cuat

#### Traduccions

* Anglès: caudate $^{(en)}$
* Castellà: caudado $^{(es)}$
* Francès: caudate $^{(fr)}$
* Italià: caudato $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·dat (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# caudam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaw.dam/

### Nom

caudam
* acusatiu singular de cauda
# caudal relicto
## Castellà
### Nom

caudal relicto m. ‎(plural caudales relictos)
* actiu hereditari, cabal relicte
# caudats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəwˈðats/, occidental /kawˈðats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

caudats m. pl.
* Forma plural de caudat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cau·dats (2)
# caudes
## Occità

   * Pronúncia: /ˈkaw.des/

### Adjectiu

caudes f. pl.
* forma plural de cauda
# caudex
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkaw.dɛks/
   * Etimologia: De cauda ‎(«filera, cua»).

### Nom

caudex m. ‎(genitiu caudicis)
* llistat, registre
* còdex
* tronc
* soca, estúpid
* tauló d'anuncis

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | caudex | caudicēs |
| Vocatiu | caudex | caudicēs |
| Acusatiu | caudicem | caudicēs |
| Genitiu | caudicis | caudicum |
| Datiu | caudicī | caudicibus |
| Ablatiu | caudice | caudicibus |
# caudarum
## Llatí

   * Pronúncia: /kawˈdaː.rʊm/

### Nom

caudārum
* genitiu plural de cauda
# cilii
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɪ.lɪ.iː/

### Nom

ciliī
* genitiu singular de cilium
# cilindraj
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡siˈlin.draj/

### Adjectiu

cilindraj
* forma plural de cilindra
# cilindrajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡siˈlin.drajn/

### Adjectiu

cilindrajn
* acusatiu plural de cilindra
# cilindrassi
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃi.linˈdras.si/

### Nom

cilindrassi m. pl.
* forma plural de cilindrasse
# ciliis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɪ.lɪ.iːs/

### Nom

ciliīs
* datiu plural de cilium
* ablatiu plural de cilium
# cilindra
## Esperanto

   * Pronúncia: /t͡siˈlin.dra/

### Adjectiu

cilindra ‎(plural cilindraj, acusatiu cilindran, plural acusatiu cilindrajn)
* cilíndric -a
# cilindrasse
## Italià

   * Pronúncia: /t͡ʃi.linˈdras.se/

### Nom

cilindrasse m. ‎(plural cilindrassi)
* cilindreix, axó

### Miscel·lània

* Síl·labes: ci·lin·dràs·se (4)