OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esbatanessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈne.sis/, occidental /ez.ba.taˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esbatanessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatanar.

#### Variants

* esbatanesses
# esbataneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.təˈnɛw/ balear /əz.bə.təˈnəw/, /əz.bə.təˈnɛw/ Occidental: /ez.ba.taˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbataneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbatanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbatanar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbatanar.
# esbatani
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈta.ni/, occidental /ez.baˈta.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

esbatani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbatanar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbatanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbatanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbatanar.

#### Variants

* [1] esbatano

### Miscel·lània

* Anagrames: abastien, abstenia, bastaien
# esbatanis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəˈta.nis/, occidental /ez.baˈta.nis/
   * Rimes: -anis

### Verb

esbatanis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbatanar.

### Miscel·lània

* Anagrames: abatessin, assabenti, assabentí, batiassen
# esbatanesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bə.təˈne.səs/, occidental /ez.ba.taˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esbatanesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbatanar.

#### Variants

* esbatanessis
# encomiable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.miˈab.bɫə/, /əŋ.ku.miˈa.βɫə/ balear /əŋ.ko.miˈab.bɫə/, /əŋ.ku.miˈab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ko.miˈab.bɫe/, /eŋ.ko.miˈa.βɫe/ valencià /eŋ.ko.miˈa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De encomiar i el sufix -ble.

### Adjectiu

encomiable inv. ‎(plural encomiables)
* Que és digne d'encomi.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·mi·a·ble (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# enconcar-se
## Català
### Verb

enconcar-se
* Forma pronominal de enconcar.
# encomio
## Castellà

   * Pronúncia: \eŋˈko.mjo\
   * Rimes: -omjo

### Nom

encomio m. ‎(plural encomios)
* Encomi (lloança)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·mio (3)

## Italià

   * Pronúncia: /eŋˈkɔː.mjo/
   * Etimologia: Del llatí encomium

### Nom

encomio m. ‎(plural encomi)
* Encomi (lloança)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cò·mio (3)

### Vegeu també

* 1 2 Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* ↑ FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* ↑ Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# encomios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋˈko.mjos\, meridional \eŋˈko.mjoh\
       Americà: alt \eŋˈko.m(jo)s\, baix \eŋˈko.mjoh\, austral \eŋˈko.mjos\
   * Rimes: -omjos

### Nom

encomios m. pl.
* forma plural de encomio ‎(«encomis»)
# envidriar-se
## Català
### Verb

envidriar-se
* Forma pronominal de envidriar.
# envieguessa
## Català
### Verb

envieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.
# envieguessen
## Català
### Verb

envieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.
# enviegueu
## Català
### Verb

enviegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enviar.
# envie
## Català
### Verb

envie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enviar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enviar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enviar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·vi·e (3)
* Anagrama: veien

## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃ˈvi/

### Nom

envie f. ‎(plural envies)
* enveja
* repeló
# envieguem
## Català
### Verb

envieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enviar.
# envied
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

envied
* passat i participi de envy
# envieguesses
## Català
### Verb

envieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enviar.
# enrient
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.riˈen/ balear /ən.riˈent/, /ən.riˈen/ Occidental: nord-occidental /en.riˈen/ valencià /en.riˈent/, /en.riˈen/
   * Rimes: -ent

### Verb

enrient
* Gerundi del verb enriure's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·ent (3)
* Anagrames: entreni, entrení, interne
# enriga
## Català
### Verb

enriga
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enriure's.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enriure's.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enriure's.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ri·ga (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeginr)
* Anagrames: agrien, enagrí, ranegi, ranegí, Regina
# enriguen
## Català
### Verb

enriguen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enriure's.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enriure's.
# enrigidir-se
## Català
### Verb

enrigidir-se
* Forma pronominal de enrigidir.
# ensopegarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾa/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾa/, /ən.su.pə.ɣəˈɾa/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ensopegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·rà (5)
# ensopegaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾas/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾas/, /ən.su.pə.ɣəˈɾas/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ensopegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ràs (5)
# ensopegaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾi.əm/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾi.əm/, /ən.su.pə.ɣəˈɾi.əm/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

ensopegaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·rí·em (6)
# ensopegaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.ɾən/ balear /ən.so.pəˈɣa.ɾən/, /ən.su.pəˈɣa.ɾən/ Occidental: /en.so.peˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ensopegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ensopegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* [2] ensopeguessin, ensopeguessen, ensopegassin, ensopegassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ren (5)
# ensopegares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pəˈɣa.ɾəs/ balear /ən.so.pəˈɣa.ɾəs/, /ən.su.pəˈɣa.ɾəs/ Occidental: /en.so.peˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ensopegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ensopegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensopegar.

#### Variants

* [2] ensopeguessis, ensopeguesses, ensopegassis, ensopegasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·res (5)
* Anagrama: ensopegar-se
# ensopegaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾi.ə/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾi.ə/, /ən.su.pə.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ensopegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ensopegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ri·a (6)
# ensopegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾɛw/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾəw/, /ən.su.pə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ensopegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·reu (5)
# ensopegarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾi.ən/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾi.ən/, /ən.su.pə.ɣəˈɾi.ən/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ensopegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ri·en (6)
# ensopegaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾi.əs/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾi.əs/, /ən.su.pə.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ensopegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ri·es (6)
# ensopegaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.pə.ɣəˈɾe/ balear /ən.so.pə.ɣəˈɾe/, /ən.su.pə.ɣəˈɾe/ Occidental: /en.so.pe.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ensopegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ensopegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pe·ga·ré (5)
# ereditare
## Italià

   * Pronúncia: /e.re.diˈtaː.re/

### Verb

ereditare trans.
* heretar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: e·re·di·tà·re (5)
# ereditarono
## Italià
### Verb

ereditarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ereditare
# ereditasse
## Italià
### Verb

ereditasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de ereditare
# ereditassi
## Italià
### Verb

ereditassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de ereditare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de ereditare
# ereditando
## Italià
### Verb

ereditando
* gerundi de ereditare
# ereditante
## Italià
### Verb

ereditante
* participi present de ereditare
# ereditassimo
## Italià
### Verb

ereditassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de ereditare
# ereditaste
## Italià
### Verb

ereditaste
* segona persona plural (voi) del passat de ereditare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de ereditare
# ereditano
## Italià
### Verb

ereditano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ereditare
# ereditassero
## Italià
### Verb

ereditassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de ereditare
# esboscassi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.busˈka.si/ balear /əz.bosˈka.si/, /əz.busˈka.si/ Occidental: /ez.bosˈka.si/
   * Rimes: -asi

### Verb

esboscassi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esboscassar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [1] esboscasso, esboscasse, esboscàs
* [2] esboscasse
* [3] esboscasse
* [4] esboscasse
# esboscassin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.busˈka.sin/ balear /əz.bosˈka.sin/, /əz.busˈka.sin/ Occidental: /ez.bosˈka.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

esboscassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [1] esboscassen
* [2] esboscassen
# esboscassis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.busˈka.sis/ balear /əz.bosˈka.sis/, /əz.busˈka.sis/ Occidental: /ez.bosˈka.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

esboscassis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscasses
# esboscassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.busˈka.sən/ balear /əz.bosˈka.sən/, /əz.busˈka.sən/ Occidental: /ez.bosˈka.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

esboscassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esboscassar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [2] esboscassin
* [3] esboscassin
# esboscasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.busˈka.səs/ balear /əz.bosˈka.səs/, /əz.busˈka.səs/ Occidental: /ez.bosˈka.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

esboscasses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esboscassar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [2] esboscassis
# esboscassessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈse.sis/ balear /əz.bos.kəˈse.sis/, /əz.bus.kəˈse.sis/ Occidental: /ez.bos.kaˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esboscassessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscassesses, esboscassassis, esboscassasses, esboscassares
# esboscassessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈse.sən/ balear /əz.bos.kəˈse.sən/, /əz.bus.kəˈse.sən/ Occidental: /ez.bos.kaˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esboscassessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscassessin, esboscassassin, esboscassassen, esboscassaren
# esboscassesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈse.səs/ balear /əz.bos.kəˈse.səs/, /əz.bus.kəˈse.səs/ Occidental: /ez.bos.kaˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esboscassesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscassessis, esboscassassis, esboscassasses, esboscassares
# esboscasseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈsɛw/ balear /əz.bos.kəˈsəw/, /əz.bus.kəˈsɛw/ Occidental: /ez.bos.kaˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esboscasseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esboscassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esboscassar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esboscassar.

#### Variants

* [1] esboscassau
* [3] esboscassau
# esboscassessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bus.kəˈse.sin/ balear /əz.bos.kəˈse.sin/, /əz.bus.kəˈse.sin/ Occidental: /ez.bos.kaˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esboscassessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboscassar.

#### Variants

* esboscassessen, esboscassassin, esboscassassen, esboscassaren
# engrillonàssem
## Català
### Verb

engrillonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonéssim, engrillonéssem, engrillonàssim, engrillonàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nàs·sem (5)
# engrillonàsseu
## Català
### Verb

engrillonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonéssiu, engrillonésseu, engrillonàssiu, engrillonàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nàs·seu (5)
# engrillonéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈne.səm/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈne.səm/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈne.səm/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

engrillonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonéssim, engrillonàssim, engrillonàssem, engrillonàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nés·sem (5)
# engrillonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈne.səw/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈne.səw/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈne.səw/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

engrillonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonéssiu, engrillonàssiu, engrillonàsseu, engrillonàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nés·seu (5)
# engrillonàs
## Català
### Verb

engrillonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* [1] engrillonés, engrillonara
* [2] engrillonés, engrillonara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nàs (4)
# engrillonàssim
## Català
### Verb

engrillonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonéssim, engrillonéssem, engrillonàssem, engrillonàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nàs·sim (5)
# engrillonàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.βəm/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna.vəm/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.βem/ valencià /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.vem/, /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

engrillonàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nà·vem (5)
# engrillonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnes/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈnes/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnes/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

engrillonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* [1] engrillonàs, engrillonara
* [2] engrillonàs, engrillonara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nés (4)
# engrillonàssiu
## Català
### Verb

engrillonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonéssiu, engrillonésseu, engrillonàsseu, engrillonàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nàs·siu (5)
# engrillonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.βəw/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna.vəw/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.βew/ valencià /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.vew/, /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

engrillonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nà·veu (5)
# entrañas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈtɾa.ɲas/, meridional \eŋˈtɾa.ɲah\
       Americà: alt /enˈt͡sa.ɲ(a)s/, baix \eŋˈtɾa.ɲah\, austral /enˈtɾa.ɲas/
   * Rimes: -aɲas

### Nom

entrañas f. pl.
* forma plural de entraña ‎(«entranyes»)
# entre-deux
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.tʁəˈdø/

### Nom

entre-deux m. ‎(plural invariable)
* (esports de pilota, polo) servei neutral
* (basquetbol) salt entre dos

#### Sinònims

* balle à terre
* balle d'arbitre
* engagement (polo)
* jet d'arbitre
* mise en jeu

### Vegeu també

* entre-deux. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# entreacte
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌen.tɾeˈak.tə/, occidental /ˌen.tɾeˈak.te/
       Informal: mallorquí /ənˈtrat.te/
   * Rimes: -akte
   * Etimologia: De entre i acte.

### Nom

entreacte m. ‎(plural entreactes)
* En una representació teatral, interval de descans entre dos actes.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ac·te (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# entrebad
## Català
### Verb

entrebad
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entrebadar-se.

#### Variants

* entrebado, entrebade, entrebadi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·bad (3)
* Anagrama: bernadet
# entrañablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.tɾaˌɲa.βleˈmen.te\, meridional \eŋ.tɾaˌɲa.βleˈmen.te\
       Americà: alt /en.t͡saˌɲa.bleˈmen.t(e)/, baix \eŋ.tɾaˌɲa.βleˈmen.te\, austral \en.tɾaˌɲa.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De entrañable i el sufix -mente.

### Adverbi

entrañablemente
* entranyablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tra·ña·ble·men·te (6)
# entreactes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌen.tɾeˈak.təs/, occidental /ˌen.tɾeˈak.tes/
   * Rimes: -aktes

### Nom

entreactes m. pl.
* Forma plural de entreacte.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ac·tes (4)
# erneuerbare Energie
## Alemany
### Nom

erneuerbare Energie f.
* energia renovable
# eroine
## Italià

   * Pronúncia: /eˈrɔi.ne/

### Nom

eroine f. pl.
* forma plural de eroina
# eroe
## Italià

   * Pronúncia: /eˈrɔː.e/

### Nom

eroe m. ‎(plural eroi, femení eroina)
* heroi

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rò·e (3)
# eroi
## Italià

   * Pronúncia: /eˈrɔi/

### Nom

eroi m. pl.
* forma plural de eroe
# ermàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈmas/, occidental /eɾˈmas/
   * Rimes: -as
   * Etimologia: De erm i el sufix -às.

### Nom

ermàs m. ‎(plural ermassos)
* erm (lloc sense conrear)

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·màs (2)
* Anagrames: armes, armés, esmar, mares, marès, mesar, rames, resam, semar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# erogar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɾuˈɣa/ balear /ə.ɾoˈɣa/, /ə.ɾuˈɣa/ Occidental: nord-occidental /e.ɾoˈɣa/ valencià /e.ɾoˈɣaɾ/, /e.ɾoˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: erogà
   * Etimologia: Del llatí erogāre, de rogāre ‎(«demanar»), segle XV.

### Verb

erogar trans.
* Distribuir, repartir béns o cabals.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: erogo, eroga, eroguem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: distribute $^{(en)}$
* Castellà: erogar $^{(es)}$
* Francès: distribuer $^{(fr)}$
* Italià: erogare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ro·gar (3)
* Anagrama: Rogera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# eroicamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌrɔi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De eroico i el sufix -mente.

### Adverbi

eroicamente
* heroicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·roi·ca·mén·te (5)
# eroina
## Italià

   * Pronúncia: /eˈrɔi.na/

### Nom

eroina f. ‎(plural eroine)
* heroïna

### Nom

eroina f. ‎(plural eroine)
* forma femenina de eroe

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ròi·na (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinor)
# ero
## Italià
### Verb

ero
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de essere
# ero-
## Català

   * Etimologia: Del grec antic ἔρως ‎(érōs, «amor, desig»).

### Prefix

ero-
* Forma alternativa de eroto-.

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# escantellàssem
## Català
### Verb

escantellàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantelléssim, escantelléssem, escantellàssim
# escantellàsseu
## Català
### Verb

escantellàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantelléssiu, escantellésseu, escantellàssiu
# escantellàssim
## Català
### Verb

escantellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escantellar.

#### Variants

* escantelléssim, escantelléssem, escantellàssem

### Miscel·lània

* Anagrama: castellanismes
# escantellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kən.təˈʎa.βəw/, balear /əs.kən.təˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /es.kan.teˈʎa.βew/ valencià /es.kan.teˈʎa.vew/, /es.kan.teˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

escantellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escantellar.