OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# empapatxi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpa.t͡ʃi/, occidental /em.paˈpa.t͡ʃi/
   * Rimes: -atʃi

### Verb

empapatxi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empapatxar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empapatxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empapatxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empapatxar.

#### Variants

* [1] empapatxo, empapatx
# empapatxesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pəˈt͡ʃe.səs/, occidental /em.pa.paˈt͡ʃe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

empapatxesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* empapatxessis, empapatxassis, empapatxasses
# empapatxin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpa.t͡ʃin/, occidental /em.paˈpa.t͡ʃin/

### Verb

empapatxin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empapatxar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empapatxar.
# empapatxessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pəˈt͡ʃe.sin/, occidental /em.pa.paˈt͡ʃe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

empapatxessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* empapatxessen, empapatxassin, empapatxassen
# eixarreí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi/ valencià /ej.ʃa.reˈi/, /e.ʃa.reˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

eixarreí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de eixarreir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de eixarreir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·í (4)
* Anagrames: aixerrie, ireixerà, reeixira, reeixirà
# eixarreíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.səm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.sem/ valencià /ej.ʃa.reˈi.sem/, /e.ʃa.reˈi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

eixarreíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.

#### Variants

* eixarreíssim, eixarreírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·ís·sem (5)
* Anagrama: aixerriéssem
# eixarreiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəjˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.rejˈɾi.ew/ valencià /ej.ʃa.rejˈɾi.ew/, /e.ʃa.rejˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

eixarreiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de eixarreir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·rei·rí·eu (5)
# eixarreíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.əw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.ew/ valencià /ej.ʃa.reˈi.ew/, /e.ʃa.reˈi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

eixarreíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixarreir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·í·eu (5)
# eixarreírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.ɾem/ valencià /ej.ʃa.reˈi.ɾem/, /e.ʃa.reˈi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

eixarreírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de eixarreir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.

#### Variants

* [2] eixarreíssim, eixarreíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·í·rem (5)
# eixarreíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.əm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.em/ valencià /ej.ʃa.reˈi.em/, /e.ʃa.reˈi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

eixarreíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eixarreir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·í·em (5)
* Anagrama: mereixeria
# eixarreíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.ɾew/ valencià /ej.ʃa.reˈi.ɾew/, /e.ʃa.reˈi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

eixarreíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixarreir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.

#### Variants

* [2] eixarreíssiu, eixarreísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·í·reu (5)
# eixarreís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈis/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈis/ valencià /ej.ʃa.reˈis/, /e.ʃa.reˈis/
   * Rimes: -is

### Verb

eixarreís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.

#### Variants

* [1] eixarreïra
* [2] eixarreïra

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·ís (4)
* Anagrames: aixerries, aixerriés, ireixeràs, reeixiràs
# eixarreísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.səw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.sew/ valencià /ej.ʃa.reˈi.sew/, /e.ʃa.reˈi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

eixarreísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.

#### Variants

* eixarreíssiu, eixarreíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·ís·seu (5)
* Anagrama: aixerriésseu
# eixarreíssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃə.rəˈi.sim/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃa.reˈi.sim/ valencià /ej.ʃa.reˈi.sim/, /e.ʃa.reˈi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

eixarreíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixarreir.

#### Variants

* eixarreíssem, eixarreírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xar·re·ís·sim (5)
* Anagrama: aixerriéssim
# empenyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.sis/, occidental /em.peˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

empenyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empènyer.

#### Variants

* empenyesses, empenyeres, empenguessis

### Miscel·lània

* Anagrames: empinyesses, espenyéssim
# empenyeva
## Català
### Verb

empenyeva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* [1] empenyiva, empenyia
* [2] empenyiva, empenyia
# empenyeven
## Català
### Verb

empenyeven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* empenyiven, empenyien
# empenyia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲi.ə/, occidental /em.peˈɲi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

empenyia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* [1] empenyiva, empenyeva
* [2] empenyiva, empenyeva
# empenyien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲi.ən/, occidental /em.peˈɲi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

empenyien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* empenyiven, empenyeven
# empenyesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.səs/, occidental /em.peˈɲe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

empenyesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empènyer.

#### Variants

* empenyessis, empenyeres, empenguessis

### Miscel·lània

* Anagrama: espenyéssem
# empenyessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲe.sin/, occidental /em.peˈɲe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

empenyessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empènyer.

#### Variants

* empenyessen, empenyeren, empenguessin

### Miscel·lània

* Anagrama: empinyessen
# empenyeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈɲɛw/ balear /əm.pəˈɲəw/, /əm.pəˈɲɛw/ Occidental: /em.peˈɲew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

empenyeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empènyer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empènyer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empènyer.

#### Variants

* [2] empengueu
# empenyeves
## Català
### Verb

empenyeves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* empenyives, empenyies
# empenyi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɛ.ɲi/ balear /əmˈpə.ɲi/, /əmˈpɛ.ɲi/ Occidental: /emˈpe.ɲi/
   * Rimes: -ɛɲi

### Verb

empenyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empènyer.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empènyer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empènyer.

#### Variants

* [1] empenyo, empeny, empenc
* [2] empenya, empengui
* [3] empenya, empengui, empenyo
* [4] empenya, empengui

### Miscel·lània

* Anagrama: empinye
# edulcorem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuɫ.kuˈɾɛm/ balear /ə.ðuɫ.koˈɾəm/, /ə.ðuɫ.kuˈɾɛm/ Occidental: /e.ðuɫ.koˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

edulcorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de edulcorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb edulcorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb edulcorar.

#### Variants

* [1] edulcoram

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·rem (4)
# edulcorats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuɫ.kuˈɾats/ balear /ə.ðuɫ.koˈɾats/, /ə.ðuɫ.kuˈɾats/ Occidental: /e.ðuɫ.koˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

edulcorats
* Participi masculí plural del verb edulcorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·rats (4)
* Heterograma de 10 lletres (acdelorstu)
# edulcorau
## Català
### Verb

edulcorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de edulcorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb edulcorar.

#### Variants

* [1] edulcoreu
* [2] edulcoreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·rau (4)
# edulcore
## Català
### Verb

edulcore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de edulcorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb edulcorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb edulcorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb edulcorar.

#### Variants

* [1] edulcoro, edulcori, edulcor
* [2] edulcori
* [3] edulcori
* [4] edulcori

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·re (4)
# edulcorassis
## Català
### Verb

edulcorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb edulcorar.

#### Variants

* edulcoressis, edulcoresses, edulcorasses, edulcorares

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·ras·sis (5)
# edulcoraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuɫ.kuˈɾa.βən/ balear /ə.ðuɫ.koˈɾa.vən/, /ə.ðuɫ.kuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /e.ðuɫ.koˈɾa.βen/ valencià /e.ðuɫ.koˈɾa.ven/, /e.ðuɫ.koˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

edulcoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de edulcorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·ra·ven (5)
# edulcoraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuɫ.kuˈɾa.βəs/ balear /ə.ðuɫ.koˈɾa.vəs/, /ə.ðuɫ.kuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /e.ðuɫ.koˈɾa.βes/ valencià /e.ðuɫ.koˈɾa.ves/, /e.ðuɫ.koˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

edulcoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de edulcorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·ra·ves (5)
# edulcoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuɫˈkɔ.ɾən/, occidental /e.ðuɫˈko.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

edulcoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de edulcorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb edulcorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb edulcorar.

#### Variants

* [2] edulcorin
* [3] edulcorin

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·ren (4)
# edulcorat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuɫ.kuˈɾat/ balear /ə.ðuɫ.koˈɾat/, /ə.ðuɫ.kuˈɾat/ Occidental: /e.ðuɫ.koˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

edulcorat
* Participi masculí singular del verb edulcorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·rat (4)
* Heterograma de 9 lletres (acdelortu)
# edulcorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuɫ.kuˈɾa.βə/ balear /ə.ðuɫ.koˈɾa.və/, /ə.ðuɫ.kuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /e.ðuɫ.koˈɾa.βa/ valencià /e.ðuɫ.koˈɾa.va/, /e.ðuɫ.koˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

edulcorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de edulcorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de edulcorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·dul·co·ra·va (5)
# dotcoms
## Anglès
### Nom

dotcoms
* forma plural de dotcom
# dote
## Català
### Verb

dote
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dotar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dotar.

#### Variants

* [1] doto, doti, dot
* [2] doti
* [3] doti
* [4] doti

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·te (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈdo.te/
       Americà: alt /ˈdo.t(e)/, baix /ˈdo.te/
   * Rimes: -ote
   * Etimologia: Del llatí dōte.

### Nom

dote f. ‎(plural dotes)
* dot (aportació de la núvia)
* dot (qualitat o capacitat innata)

#### Notes

En el sentit d'«aportació de la núvia en un matrimoni», el gènere és vacil·lant, normalment en femení però també pot ser masculí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·te (2)

## Italià

   * Pronúncia: /ˈdɔː.te/
   * Etimologia: Del llatí dōtem.

### Nom

dote f. ‎(plural doti)
* dot (aportació de la núvia)
* dot (qualitat o capacitat innata)

### Miscel·lània

* Síl·labes: dò·te (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdoː.tɛ/

### Nom

dōte
* ablatiu singular de dōs
# dotcom
## Anglès
### Nom

dotcom ‎(plural dotcoms)
* forma alternativa de dot-com
# dotem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈtɛm/ balear /doˈtəm/, /duˈtɛm/ Occidental: /doˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

dotem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de dotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dotar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb dotar.

#### Variants

* [1] dotam

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·tem (2)
* Anagrama: domte

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdoː.tɛm/

### Nom

dōtem
* acusatiu singular de dōs
# dotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈte.sən/ balear /doˈte.sən/, /duˈte.sən/ Occidental: /doˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

dotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dotar.

#### Variants

* dotessin, dotassin, dotassen, dotaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·tes·sen (3)
# dotaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈta.βəs/ balear /doˈta.vəs/, /duˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /doˈta.βes/ valencià /doˈta.ves/, /doˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

dotaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ves (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeostv)
# dotaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈta.βən/ balear /doˈta.vən/, /duˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /doˈta.βen/ valencià /doˈta.ven/, /doˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

dotaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ta·ven (3)
* Heterograma de 7 lletres (adenotv)
# doten
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdɔ.tən/, occidental /ˈdɔ.ten/
   * Rimes: -ɔten

### Verb

doten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de dotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb dotar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb dotar.

#### Variants

* [2] dotin
* [3] dotin

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·ten (2)
* Anagrames: dento, dentó, deton, tendó
# ekiar
## Ibèric

   * Pronúncia: /eɡiaɾ/, /ekiaɾ/
   * Etimologia: Relacionat amb el basc egin.

### Nom

ekiar • ‎
* Nom verbal fet per, obra de, o bé el verb fer.
    likinete·ekiar·usekerteku - fet per Likinos d’Osicerda

#### Notes

Fórmula recurrent usada en ceràmica amb l’estructura de nom propi amb sufix -t(e) seguida de ekiar.

### Vegeu també

* Lèxic d’inscripcions ibèriques (1991-2006), Noemí Moncunill, 2007.
# ekiarentzat
## Basc
### Nom

ekiarentzat
* benefactiu definit singular de eki
# ekia
## Basc
### Nom

ekia
* absolutiu definit singular de eki
# ekiaren
## Basc
### Nom

ekiaren
* genitiu definit singular de eki
# ekarri
## Basc
### Verb

ekarri ‎(verb du)
* portar
# ekiak
## Basc
### Nom

ekiak
* absolutiu definit plural de eki
* ergatiu definit singular de eki
# ekiarekin
## Basc
### Nom

ekiarekin
* comitatiu definit singular de eki
# eki
## Basc

   * Pronúncia: /e.ki/
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

eki inan.
* (dialectal) sol

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
eki
ekia
ekiak
Ergatiu
ekik
ekiak
ekiek
Datiu
ekiri
ekiari
ekiei
Genitiu
ekiren
ekiaren
ekien
Comitatiu
ekirekin
ekiarekin
ekiekin
Benefactiu
ekirentzat
ekiarentzat
ekientzat
Instrumental
ekiz
ekiaz
ekiez
Partitiu
ekirik
Prolatiu
ekitzat
Causal
ekirengatik
ekiarengatik
ekiengatik
Locatius
Inessiu
ekitan
ekian
ekietan
Ablatiu
ekitatik
ekitik
ekietatik
Al·latiu
ekitara
ekira
ekietara
Terminatiu
ekitaraino
ekiraino
ekietaraino
Al·l. direcional
ekitarantz
ekirantz
ekietarantz
Gen. locatiu
ekitako
ekiko
ekietako :

#### Sinònims

* eguzki

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «eki» a l’Elhuyar Hiztegia.
# ekiarengatik
## Basc
### Nom

ekiarengatik
* causal definit singular de eki
# ekian
## Basc
### Nom

ekian
* inessiu definit singular de eki
# empenteta
## Català
### Nom

empenteta f. ‎(plural empentetes)
* (golf) Putt molt curt que s'utilitza per a fer entrar la bola al forat.

#### Traduccions

* Anglès: tap-in $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pen·te·ta (4)

### Vegeu també

* empenteta. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# empenya
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɛ.ɲə/ balear /əmˈpə.ɲə/, /əmˈpɛ.ɲə/ Occidental: /emˈpe.ɲa/ Informal: nord-occidental /amˈpe.ɲa/
   * Rimes: -ɛɲa
   * Homòfon: empènyer
   * Etimologia: Del francès empeigne, del llatí vulgar *impectine, del clàssic pecten ‎(«pinta») per la forma dels metatarsos, segle XIV.

### Nom

empenya f. ‎(plural empenyes)
* Part superior del peu des del turmell fins als dits.
* Part superior del calçat.

#### Derivats

* sobreempenya

#### Traduccions

* Anglès: instep $^{(en)}$, forefoot $^{(en)}$
* Castellà: empeine $^{(es)}$ m.
* Francès: cou-de-pied $^{(fr)}$ m.
* Anglès: instep $^{(en)}$
* Castellà: empeine $^{(es)}$ m.
* Francès: empeigne $^{(fr)}$ m.

### Verb

empenya
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empènyer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empènyer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empènyer.

#### Variants

* [1] empenyi, empengui
* [2] empenyi, empengui, empenyo
* [3] empenyi, empengui

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pe·nya (3)
* Anagrama: empanye

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# empeny
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɛɲ/ balear /əmˈpəɲ/, /əmˈpɛɲ/ Occidental: /emˈpeɲ/
   * Rimes: -ɛɲ

### Verb

empeny
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empènyer.
* (valencià, balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empènyer.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empènyer.

#### Variants

* [2] empenyo, empenyi, empenc
# empentes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɛn.təs/ balear /əmˈpən.təs/, /əmˈpɛn.təs/ Occidental: /emˈpen.tes/

### Nom

empentes f. pl.
* Forma plural de empenta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pen·tes (3)
* Anagrama: espentem
# empentissos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pənˈti.sus/ balear /əm.pənˈti.sos/, /əm.pənˈti.sus/ Occidental: /em.penˈti.sos/
   * Rimes: -isos

### Adjectiu

empentissos m. pl.
* Forma plural de empentís.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pen·tis·sos (4)
* Anagrames: empostessin, empostissen, impostessen
# empentís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pənˈtis/, occidental /em.penˈtis/
   * Rimes: -is

### Adjectiu

empentís m. ‎(femení empentissa, plural masculí empentissos, plural femení empentisses)
* (nord-occidental) malaltís

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pen·tís (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# emprestàsseu
## Català
### Verb

emprestàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəsˈta.βəw/, balear /əm.pɾəsˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.pɾesˈta.βew/ valencià /em.pɾesˈta.vew/, /em.pɾesˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emprestàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emprestar.
# emprestéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.səm/, occidental /em.pɾesˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emprestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.səw/, occidental /em.pɾesˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emprestésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.sim/, occidental /em.pɾesˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emprestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tés·sim (4)
* Anagrama: impremtesses
# emprestés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈtes/, occidental /em.pɾesˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

emprestés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tés (3)
* Anagrames: reptéssem, trepéssem
# emprestéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.siw/, occidental /em.pɾesˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emprestéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# emprestí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈti/, occidental /em.pɾesˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

emprestí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tí (3)
* Anagrames: impetres, impetrés, permetis, temperis, tempirés
# edalontziraino
## Basc
### Nom

edalontziraino
* terminatiu definit singular de edalontzi
# edalontzirekin
## Basc
### Nom

edalontzirekin
* comitatiu indefinit de edalontzi
# edalontzitan
## Basc
### Nom

edalontzitan
* inessiu indefinit de edalontzi
# edalontzirantz
## Basc
### Nom

edalontzirantz
* al·latiu direccional definit singular de edalontzi
# edalontzirengatik
## Basc
### Nom

edalontzirengatik
* causal indefinit de edalontzi
# edalontziri
## Basc
### Nom

edalontziri
* datiu indefinit de edalontzi
# edalontziren
## Basc
### Nom

edalontziren
* genitiu indefinit de edalontzi