OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anaiarenganako
## Basc
### Nom

anaiarenganako
* genitiu locatiu indefinit de anaia
* genitiu locatiu definit singular de anaia
# anaiari
## Basc
### Nom

anaiari
* datiu indefinit de anaia
* datiu definit singular de anaia
# anaiarengana
## Basc
### Nom

anaiarengana
* al·latiu definit singular de anaia
* al·latiu indefinit de anaia
# anaiarengandik
## Basc
### Nom

anaiarengandik
* ablatiu indefinit de anaia
* ablatiu definit singular de anaia
# anaiarentzat
## Basc
### Nom

anaiarentzat
* benefactiu indefinit de anaia
* benefactiu definit singular de anaia
# anaiaren
## Basc
### Nom

anaiaren
* genitiu definit singular de anaia
* genitiu indefinit de anaia
# anaiarenganantz
## Basc
### Nom

anaiarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de anaia
* al·latiu direccional indefinit de anaia
# anaiarengatik
## Basc
### Nom

anaiarengatik
* causal indefinit de anaia
* causal definit singular de anaia
# annexaven
## Català
### Verb

annexaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de annexar.
# annexe
## Català
### Verb

annexe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de annexar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb annexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb annexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb annexar.
# annexessen
## Català
### Verb

annexessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# annexaves
## Català
### Verb

annexaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de annexar.
# annexen
## Català
### Verb

annexen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de annexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb annexar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb annexar.
# annexed
## Anglès
### Verb

annexed
* passat i participi de annex
# annexava
## Català
### Verb

annexava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de annexar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de annexar.
# annexesses
## Català
### Verb

annexesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb annexar.
# apallisseguessen
## Català
### Verb

apallisseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallissar.
# apallisseguesses
## Català
### Verb

apallisseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallissar.
# apallissegueu
## Català
### Verb

apallissegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apallissar.
# apallissegués
## Català
### Verb

apallissegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallissar.
# apallisseguéssom
## Català
### Verb

apallisseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallissar.
# apallisseguéssou
## Català
### Verb

apallisseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallissar.
# apallissem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎiˈsɛm/ balear /ə.pə.ʎiˈsəm/, /ə.pə.ʎiˈsɛm/ Occidental: /a.pa.ʎiˈsem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apallissem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apallissar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb apallissar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb apallissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llis·sem (4)
* Anagrames: apalléssim, apellàssim, apel·làssim, pal·liàssem
# apallissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎi.sən/, occidental /a.paˈʎi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

apallissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apallissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apallissar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apallissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llis·sen (4)
* Anagrames: apallessin, apellassin, apel·lassin, pal·liassen
# apallisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈʎi.səs/, occidental /a.paˈʎi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

apallisses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apallissar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apallissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·llis·ses (4)
* Anagrames: apallessis, apellassis, apel·lassis, pal·liasses
# apallissessa
## Català
### Verb

apallissessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apallissar.
# anorrea
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈrɛ.ə/ balear /ə.noˈrə.ə/, /ə.nuˈrɛ.ə/ Occidental: /a.noˈre.a/
   * Rimes: -ɛa

### Verb

anorrea
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de anorrear.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb anorrear.
# anormaux
## Francès

   * Pronúncia: /a.nɔʁˈmo/

### Adjectiu

anormaux inv. pl.
* forma plural de anormal
# anorreara
## Català
### Verb

anorreara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorrear
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa/ balear /ə.no.reˈa/, /ə.nu.reˈa/ Occidental: nord-occidental /a.no.reˈa/ valencià /a.no.reˈaɾ/, /a.no.reˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: anorreà
   * Etimologia: Del prefix a- i no-res.

### Verb

anorrear trans.
* anihilar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: anorreo, anorrea, anorreem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nor·re·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anorrearan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.re.əˈɾan/ balear /ə.no.re.əˈɾan/, /ə.nu.re.əˈɾan/ Occidental: /a.no.re.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

anorrearan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de anorrear.
# apetitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.tiˈta/ Occidental: nord-occidental /a.pe.tiˈta/ valencià /a.pe.tiˈtaɾ/, /a.pe.tiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apetità
   * Etimologia: Del prefix a- i petit.

### Verb

apetitar trans.
* (central, eivissenc) empetitir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apetito, apetita, apetitem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# apetitaria
## Català
### Verb

apetitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apetitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apetitar.
# apetitaran
## Català
### Verb

apetitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apetitar.

### Miscel·lània

* Anagrama: patentaria
# apetitareu
## Català
### Verb

apetitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apetitar.
# apetitares
## Català
### Verb

apetitares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apetitar.
# apetitaren
## Català
### Verb

apetitaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apetitar.
# apadrinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾi.nəˈɾe/, occidental /a.pa.ðɾi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

apadrinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de apadrinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pa·dri·na·ré (5)
* Anagrama: apradarien
# apadrinarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pa.ɾi.naˈɾi.vas/

### Verb

apadrinarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apadrinar.
    Forma algueresa per [tu] apadrinaries.
# apadrinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pə.ðɾi.nəˈɾə/, occidental /a.pa.ðɾi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

apadrinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de apadrinar.
# apadrinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pə.ðɾi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /a.pa.ðɾi.naˈɾi.ɛw/, valencià /a.pa.ðɾi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

apadrinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apadrinar.

#### Sinònims

* apadrinaríveu, forma algueresa.
# apadrinaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pa.ɾi.naˈɾi.vu/

### Verb

apadrinaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de apadrinar.
    [Vosaltros/vosaltres/vós] apadrinaríveu, forma algueresa per [vosaltres/vós] apadrinaríeu.
# apadrinariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pa.ɾi.naˈɾi.va/

### Verb

apadrinariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apadrinar.
    Forma algueresa per [jo] apadrinaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apadrinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] apadrinaria.
# apadrinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.pə.ðɾi.nəˈɾəs/, occidental /a.pa.ðɾi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

apadrinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de apadrinar.
# apadrinariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pa.ɾi.naˈɾi.van/
   * Homòfon: apadrinarívem

### Verb

apadrinariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apadrinar.
    [Ellos/elles] apadrinariven, forma algueresa per [ells/elles] apadrinarien.
# apostrofar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾuˈfa/ balear /ə.pos.tɾoˈfa/, /ə.pus.tɾuˈfa/ Occidental: nord-occidental /a.pos.tɾoˈfa/ valencià /a.pos.tɾoˈfaɾ/, /a.pos.tɾoˈfa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apostrofà
   * Etimologia: [1] De apòstrof. [2] De apòstrofe.

### Verb

apostrofar trans.
* Escriure un apòstrof.
* Dirigir un apòstrofe a algú.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apostrofo, apostrofa, apostrofem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Anglès: apostrophize $^{(en)}$
* Castellà: apostrofar $^{(es)}$
* Francès: apostropher $^{(fr)}$
* Italià: apostrofare $^{(it)}$
* Anglès: apostrophize $^{(en)}$
* Castellà: apostrofar $^{(es)}$
* Francès: apostropher $^{(fr)}$
* Italià: apostrofare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pos·tro·far (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# apostrofares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾuˈfa.ɾəs/ balear /ə.pos.tɾoˈfa.ɾəs/, /ə.pus.tɾuˈfa.ɾəs/ Occidental: /a.pos.tɾoˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apostrofares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apostrofar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostrofar.
# apostrofarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾu.fəˈɾi.ən/ balear /ə.pos.tɾo.fəˈɾi.ən/, /ə.pus.tɾu.fəˈɾi.ən/ Occidental: /a.pos.tɾo.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apostrofarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apostrofar.
# apostrofara
## Català
### Verb

apostrofara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostrofar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostrofar.
# apostrofareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾu.fəˈɾɛw/ balear /ə.pos.tɾo.fəˈɾəw/, /ə.pus.tɾu.fəˈɾɛw/ Occidental: /a.pos.tɾo.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apostrofareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apostrofar.
# apostrofaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾu.fəˈɾi.əs/ balear /ə.pos.tɾo.fəˈɾi.əs/, /ə.pus.tɾu.fəˈɾi.əs/ Occidental: /a.pos.tɾo.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apostrofaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apostrofar.
# apostrofaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾu.fəˈɾan/ balear /ə.pos.tɾo.fəˈɾan/, /ə.pus.tɾu.fəˈɾan/ Occidental: /a.pos.tɾo.faˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apostrofaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apostrofar.
# apostrofaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾuˈfa.ɾən/ balear /ə.pos.tɾoˈfa.ɾən/, /ə.pus.tɾuˈfa.ɾən/ Occidental: /a.pos.tɾoˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apostrofaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apostrofar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostrofar.
# apostrofaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.tɾu.fəˈɾi.ə/ balear /ə.pos.tɾo.fəˈɾi.ə/, /ə.pus.tɾu.fəˈɾi.ə/ Occidental: /a.pos.tɾo.faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apostrofaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apostrofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apostrofar.
# apostatessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈte.sis/ balear /ə.pos.təˈte.sis/, /ə.pus.təˈte.sis/ Occidental: /a.pos.taˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apostatessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostatar.
# apostates
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pusˈta.təs/ balear /ə.posˈta.təs/, /ə.pusˈta.təs/ Occidental: /a.posˈta.tes/
   * Rimes: -ates

### Verb

apostates
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apostatar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apostatar.
# apostatessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈte.sən/ balear /ə.pos.təˈte.sən/, /ə.pus.təˈte.sən/ Occidental: /a.pos.taˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apostatessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostatar.
# apostatesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈte.səs/ balear /ə.pos.təˈte.səs/, /ə.pus.təˈte.səs/ Occidental: /a.pos.taˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apostatesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostatar.
# apostatessi
## Català
### Verb

apostatessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostatar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostatar.
# apostatessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈte.sin/ balear /ə.pos.təˈte.sin/, /ə.pus.təˈte.sin/ Occidental: /a.pos.taˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apostatessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apostatar.
# apostataves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pus.təˈta.βəs/ balear /ə.pos.təˈta.vəs/, /ə.pus.təˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.pos.taˈta.βes/ valencià /a.pos.taˈta.ves/, /a.pos.taˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

apostataves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apostatar.
# apostate
## Català
### Verb

apostate
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apostatar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apostatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apostatar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apostatar.
# apartamenturekin
## Basc
### Nom

apartamenturekin
* comitatiu indefinit de apartamentu
# apartamenturengatik
## Basc
### Nom

apartamenturengatik
* causal indefinit de apartamentu
# apartamentutan
## Basc
### Nom

apartamentutan
* inessiu indefinit de apartamentu
# apartamentutara
## Basc
### Nom

apartamentutara
* al·latiu indefinit de apartamentu
# apartamenturen
## Basc
### Nom

apartamenturen
* genitiu indefinit de apartamentu
# apartamenturentzat
## Basc
### Nom

apartamenturentzat
* benefactiu indefinit de apartamentu
# apartamenturi
## Basc
### Nom

apartamenturi
* datiu indefinit de apartamentu
# apartamentutako
## Basc
### Nom

apartamentutako
* genitiu locatiu indefinit de apartamentu
# apartamenturik
## Basc
### Nom

apartamenturik
* partitiu indefinit de apartamentu
# apartamentutaraino
## Basc
### Nom

apartamentutaraino
* terminatiu indefinit de apartamentu
# apreciessa
## Català
### Verb

apreciessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# aprecies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈsi.əs/, occidental /a.pɾeˈsi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aprecies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apreciar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apreciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·ci·es (4)
* Anagrames: especiar, pecaries, pescaire
# apreciessi
## Català
### Verb

apreciessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# apreciessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.siˈe.sən/, occidental /a.pɾe.siˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apreciessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# apreciesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.siˈe.səs/, occidental /a.pɾe.siˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apreciesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# apreciessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.siˈe.sin/, occidental /a.pɾe.siˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apreciessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# apreciessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾə.siˈe.sis/, occidental /a.pɾe.siˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apreciessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apreciar.
# aprecieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾə.siˈɛw/ balear /ə.pɾə.siˈəw/, /ə.pɾə.siˈɛw/ Occidental: /a.pɾe.siˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aprecieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apreciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apreciar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apreciar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pecaríeu
# aprecii
## Català
### Verb

aprecii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apreciar.
# apreneven
## Català
### Verb

apreneven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.
# aprengam
## Català
### Verb

aprengam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aprendre.
# aprenga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɾɛŋ.ɡə/ balear /əˈpɾəŋ.ɡə/, /əˈpɾɛŋ.ɡə/ Occidental: /aˈpɾeŋ.ɡa/
   * Rimes: -ɛŋɡa

### Verb

aprenga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aprendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aprendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pren·ga (3)
* Anagrames: pagaren, pegaran
# aprengau
## Català
### Verb

aprengau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aprendre.
# aprenessen
## Català
### Verb

aprenessen
* (col·loquial central) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aprendre.
# apreneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾəˈnɛw/ balear /ə.pɾəˈnəw/, /ə.pɾəˈnɛw/ Occidental: /a.pɾeˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apreneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aprendre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aprendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·neu (3)
* Anagrames: apreuen, penareu, penàreu
# aprenents
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɾəˈnens/, occidental /a.pɾeˈnens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

aprenents m. pl.
* Forma plural de aprenent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pre·nents (3)
* Anagrames: entrepans, repensant
# apreneva
## Català
### Verb

apreneva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aprendre.
# apirilarekin
## Basc
### Nom

apirilarekin
* comitatiu definit singular de apiril
# apirilari
## Basc
### Nom

apirilari
* datiu definit singular de apiril
# apirilei
## Basc
### Nom

apirilei
* datiu definit plural de apiril
# apirilarentzat
## Basc
### Nom

apirilarentzat
* benefactiu definit singular de apiril
# apirilaz
## Basc
### Nom

apirilaz
* instrumental definit singular de apiril
# apirilak
## Basc
### Nom

apirilak
* absolutiu definit plural de apiril
* ergatiu definit singular de apiril
# apirilaren
## Basc
### Nom

apirilaren
* genitiu definit singular de apiril
# apirilarengatik
## Basc
### Nom

apirilarengatik
* causal definit singular de apiril
# apirilek
## Basc
### Nom

apirilek
* ergatiu indefinit de apiril
* ergatiu definit plural de apiril
# apirilean
## Basc
### Nom

apirilean
* inessiu definit singular de apiril
# aplegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pɫəˈɣa.ɾəw/, occidental /a.pɫeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

aplegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de aplegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: paraulege

## Català antic
### Verb

aplegàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de aplegar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar
# aplegàsseu
## Català
### Verb

aplegàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gàs·seu (4)
* Anagrama: apleguessa

## Català antic
### Verb

aplegàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar
# aplegàssim
## Català
### Verb

aplegàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gàs·sim (4)
* Anagrames: aglapíssem, plagiàssem
# aplegàssem
## Català
### Verb

aplegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

## Català antic
### Verb

aplegàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar
# aplegàssiu
## Català
### Verb

aplegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aplegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ple·gàs·siu (4)
* Anagrames: aglapísseu, plagiàsseu
# aplegàvets
## Català antic
### Verb

aplegàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de aplegar
# aplegàrets
## Català antic
### Verb

aplegàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de aplegar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de aplegar