OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrel
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrɛɫ/, occidental /aˈrɛɫ/
   * Rimes: -ɛl
   * Etimologia: Fals tall sil·làbic de la rel > l’arrel (segle XIX), de la contracció de l’antic rael (segle XV), de raïl, ultracorrecció de raïu (segle XIII) per creença que la semivocal u era una vocalització d'una l (compareu delme de deume, galta de gauta, malalt de malaut, colze de coude, folre de foure...), del llatí rādīce(m), acusatiu de rādīx.

### Nom

arrel f. ‎(plural arrels)
* Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.
* Començament, base, origen de qualsevol cosa.
* (matemàtiques) Operació matemàtica inversa a la potenciació.
* (gramàtica) Part que queda d'una paraula després d'haver exclòs tots els afixos. Sovint és també una paraula.
    "Gos" és l'arrel de "gosset" i "trob" de "trobar".

#### Variants

* rel
* raïl, arraïl (valencià)
* rael, arrael, raiel, arraiel, real, arreal (dialectals)
* riel, arriel (septentrional)

#### Sinònims

* causa, font, germen, llavor, naixement, origen, procedència
* causa, mare, origen, principi
* grapa, radicel·la
* radical, tema

#### Derivats

* arrelar

#### Compostos i expressions

* Tenir arrels = Estar molt lligat als propis orígens, especialment nacionals i familiars
* De soca-rel, de soca a rel, de sòl a rel = Completament; d'origen (parlant de la pertinença a un poble o nació)
* arrel quadrada

#### Traduccions

* Alemany: Wurzel $^{(de)}$ f.
* Anglès; root $^{(en)}$
* Basc: sustrai $^{(eu)}$, zain $^{(eu)}$
* Belarús: ко́рань $^{(be)}$ m. ‎(kóran)
* Castellà: raíz $^{(es)}$ f.
* Danès: rod $^{(da)}$ c.
* Eslovac: koreň $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: korenina $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: radiko $^{(eo)}$
* Francès: racine $^{(fr)}$ f.
* Friülà: lidrîs $^{(fur)}$
* Gallec: raíz $^{(gl)}$ f.
* Grec: ρίζα $^{(el)}$ f. ‎(riza)
* Grec antic: ῥίζα $^{(grc)}$ f. ‎(rhíza)
* Hebreu: שורש‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: gyökér $^{(hu)}$
* Ídix: וואָרצל‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: akar $^{(id)}$
* Irlandès: fréamh $^{(ga)}$ f.
* Italià: radice $^{(it)}$ f.
* Japonès: 根 $^{(ja)}$
* Lituà: šaknis $^{(lt)}$
* Llatí: radix $^{(la)}$ f.
* Malaiàlam: വേര് $^{(ml)}$
* Maltès: għerq $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: wortel $^{(nl)}$ m.
* Noruec: rot $^{(no)}$ m. f.
* Occità: raiç $^{(oc)}$ f., rasic $^{(oc)}$ f.
* Polonès: korzeń $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: raiz $^{(pt)}$ f.
* Quítxua: machu $^{(qu)}$
* Retoromànic: ragisch $^{(rm)}$ f., risch $^{(rm)}$ f.
* Romanès: rădăcină $^{(ro)}$ f.
* Rus: ко́рень $^{(ru)}$ m. ‎(koren)
* Sard: radichina $^{(sc)}$ m.
* Suec: rot $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: реша $^{(tg)}$
* Tai: ราก $^{(th)}$
* Tàmil: வேர் $^{(ta)}$
* Tàtar: тамыр $^{(tt)}$
* Telugu: వేరు $^{(te)}$
* Urdú: جڑ‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: ildiz $^{(uz)}$
* Vènet: raixa $^{(vec)}$
* Xinès: 根 $^{(zh)}$ ‎(gēn)
* Anglès: root $^{(en)}$
* Castellà: raíz $^{(es)}$ f.
* Gallec: raíz $^{(gl)}$ f.
* Anglès: root $^{(en)}$
* Castellà: raíz $^{(es)}$ f.
* Gallec: raíz $^{(gl)}$ f., radical $^{(gl)}$ m.

### Verb

arrel
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rel (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arrelam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫam/, occidental /a.reˈɫam/
   * Rimes: -am
   * Etimologia: De arrel i el sufix -am.

### Nom

arrelam m. ‎(plural arrelams)
* Conjunt d’arrels d’una planta, especialment unides i travades.

#### Traduccions

* Castellà: raigambre $^{(es)}$ m.

### Verb

arrelam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arrelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·lam (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# arrela
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əˈrɛ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /aˈrɛ.ɫa/ valencià /aˈrɛ.ɫa/, /aˈrɛ.ɫɛ/
   * Rimes: -ɛla

### Verb

arrela
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de arrelar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb arrelar.
# arreladament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rəˌɫa.ðəˈmen/ balear /ə.rəˌɫa.ðəˈment/, /ə.rəˌɫa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.reˌɫa.ðaˈmen/ valencià /a.reˌɫa.ðaˈment/, /a.reˌɫa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De arrelat i el sufix -ment.

### Adverbi

arreladament
* D'una manera arrelada.

#### Traduccions

* Anglès: rootedly $^{(en)}$
* Castellà: arraigadamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·la·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# articular cartilages
## Anglès
### Nom

articular cartilages
* forma plural de articular cartilage
# articularen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫa.ɾən/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

articularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de articular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articular cartilage
## Anglès
### Nom

articular cartilage ‎(plural articular cartilages)
* (anatomia) cartílag articular

### Vegeu també

* articular cartilage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulare
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊˈlaː.rɛ/

### Verb

articulāre
* infinitiu del present actiu de articulō
# articulara
## Català
### Verb

articulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.
# articularan
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.ku.ɫəˈɾan/, occidental /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

articularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de articular.
# articulares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.ti.kuˈɫa.ɾəs/, occidental /aɾ.ti.kuˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

articulares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de articular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb articular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ti·cu·la·res (5)
* Anagrama: articular-se

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aɾ.ti.kuˈla.ɾes/, meridional /aɾ.ti.kuˈla.ɾeh/
       Americà: alt /aɾ.t(i).kuˈla.ɾes/, baix /aɾ.ti.kuˈla.ɾeh/, austral /aɾ.ti.kuˈla.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

articulares inv. pl.
* forma plural de articular
# articular-se
## Català
### Verb

articular-se
* Forma pronominal de articular.

### Miscel·lània

* Anagrama: articulares
# articulareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.ti.ku.ɫəˈɾɛw/ balear /əɾ.ti.ku.ɫəˈɾəw/, /ər.ti.ku.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /aɾ.ti.ku.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

articulareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de articular.
# articulationi
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.laˈtɪ.ɔ.niː/

### Nom

articulationī
* datiu singular de articulatio
# articulationis
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.laˈtɪ.ɔ.nɪs/

### Nom

articulationis
* genitiu singular de articulatio
# articulations
## Anglès
### Nom

articulations
* forma plural de articulation

## Francès

   * Pronúncia: /aʁ.ti.ky.laˈsjɔ̃/

### Nom

articulations f. pl.
* forma plural de articulation
# articulatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊˈlaː.tʊm/

### Verb

articulātum
* supí acusatiu de articulō
# articulationes sternocostales
## Llatí
### Nom

articulationes sternocostales
* (Terminologia Anatomica) articulació esternocostal, articulació condroesternal

### Vegeu també

* articulationes sternocostales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulationes tarsometatarsales
## Llatí
### Nom

articulationes tarsometatarsales
* (Terminologia Anatomica) articulació tarsometatarsiana

### Vegeu també

* articulationes tarsometatarsales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.la.tɪˈɔ.nɪ.bʊs/

### Nom

articulationibus
* datiu plural de articulatio
* ablatiu plural de articulatio
# articulationes pedis
## Llatí
### Nom

articulationes pedis
* (Terminologia Anatomica) articulació del peu

### Vegeu també

* articulationes pedis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# articulationum
## Llatí

   * Pronúncia: /ar.tɪ.kʊ.laˈtɪ.ɔ.nʊm/

### Nom

articulationum
* genitiu plural de articulatio
# arpionassero
## Italià
### Verb

arpionassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de arpionare
# arpionata
## Italià
### Verb

arpionata
* participi passat femení singular de arpionare
# arpionati
## Italià
### Verb

arpionati
* participi passat masculí plural de arpionare
# arpionato
## Italià
### Verb

arpionato m. ‎(femení arpionata, plural masculí arpionati, plural femení arpionate)
* participi passat masculí singular de arpionare
# arpionaste
## Italià
### Verb

arpionaste
* segona persona plural (voi) del passat de arpionare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de arpionare
# arpionasse
## Italià
### Verb

arpionasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de arpionare
# arpionassi
## Italià
### Verb

arpionassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de arpionare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de arpionare
# arpionassimo
## Italià
### Verb

arpionassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de arpionare
# arpionasti
## Italià
### Verb

arpionasti
* segona persona singular (tu) del passat de arpionare
# arpionate
## Italià
### Verb

arpionate
* participi passat femení plural de arpionare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de arpionare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de arpionare
# ateetara
## Basc
### Nom

ateetara
* al·latiu definit plural de ate
# ateetarantz
## Basc
### Nom

ateetarantz
* al·latiu direccional definit plural de ate
# ateez
## Basc
### Nom

ateez
* instrumental definit plural de ate
# ateetan
## Basc
### Nom

ateetan
* inessiu definit plural de ate
# ateetaraino
## Basc
### Nom

ateetaraino
* terminatiu definit plural de ate
# atek
## Basc
### Nom

atek
* ergatiu indefinit de ate
# ateetako
## Basc
### Nom

ateetako
* genitiu locatiu definit plural de ate
# ateetatik
## Basc
### Nom

ateetatik
* ablatiu definit plural de ate
# ateisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈiz.mə/, occidental /a.teˈiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del neollatí atheismus, del grec antic ἄθεος ‎(átheos, «ateu»).

### Nom

ateisme m. ‎(plural ateismes)
* Doctrina que no creu en l’existència de cap déu.

#### Traduccions

* Anglès: atheism $^{(en)}$
* Castellà: ateísmo $^{(es)}$ m.
* Francès: athéisme $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·te·is·me (4)
* Anagrames: estàiem, tesàiem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# arrogans
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.rɔ.ɡans/
   * Etimologia: Derivat de arrogō.

### Adjectiu

arrogāns m. f. n. ‎(genitiu arrogantis)
* arrogant

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu d'una terminació.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | arrogāns | arrogāns | arrogantēs | arrogantia |
| Vocatiu | arrogāns | arrogāns | arrogantēs | arrogantia |
| Acusatiu | arrogantem | arrogāns | arrogantēs | arrogantia |
| Genitiu | arrogantis | arrogantis | arrogantium | arrogantium |
| Datiu | arrogantī | arrogantī | arrogantibus | arrogantibus |
| Ablatiu | arrogantī | arrogantī | arrogantibus | arrogantibus |

#### Sinònims

* superbus, insolens
# arrogant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈɣan/ balear /ə.roˈɣant/, /ə.ruˈɣan/ Occidental: nord-occidental /a.roˈɣan/ valencià /a.roˈɣant/, /a.roˈɣan/
   * Rimes: -ant
   * Homòfon: arrugant
   * Etimologia: Del llatí arrogans.

### Adjectiu

arrogant inv. ‎(plural arrogants)
* Que s’atribueix més mèrits dels que en té.

#### Sinònims

* altiu, superb

#### Traduccions

* Alemany: arrogant $^{(de)}$
* Anglès: arrogant $^{(en)}$
* Castellà: arrogante $^{(es)}$
* Francès: arrogant $^{(fr)}$
* Italià: arrogante $^{(it)}$

### Verb

arrogant
* Gerundi del verb arrogar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gant (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB

## Alemany

   * Pronúncia: /aʀoˈɡant/ àudio

### Adjectiu

arrogant ‎(no comparable)
* arrogant

#### Declinació

| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Nombre i gènere | Nombre i gènere | Masculí | Masculí | Femení | Femení | Neutre | Neutre | Masc./Fem./Neutre | Masc./Fem./Neutre |
| Declinació forta (sense article) | Nominatiu | | arroganter | | arrogante | | arrogantes | | arrogante |
| Declinació forta (sense article) | Genitiu | | arroganten | | arroganter | | arroganten | | arroganter |
| Declinació forta (sense article) | Datiu | | arrogantem | | arroganter | | arrogantem | | arroganten |
| Declinació forta (sense article) | Acusatiu | | arroganten | | arrogante | | arrogantes | | arrogante |
| Declinació feble (amb article definit) | Nominatiu | der | arrogante | die | arrogante | das | arrogante | die | arroganten |
| Declinació feble (amb article definit) | Genitiu | des | arroganten | der | arroganten | des | arroganten | der | arroganten |
| Declinació feble (amb article definit) | Datiu | dem | arroganten | der | arroganten | dem | arroganten | den | arroganten |
| Declinació feble (amb article definit) | Acusatiu | den | arroganten | die | arrogante | das | arrogante | die | arroganten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Nominatiu | ein | arroganter | eine | arrogante | ein | arrogantes | (keine) | arroganten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Genitiu | eines | arroganten | einer | arroganten | eines | arroganten | (keiner) | arroganten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Datiu | einem | arroganten | einer | arroganten | einem | arroganten | (keinen) | arroganten |
| Declinació mixta (amb article indefinit o possessiu) | Acusatiu | einen | arroganten | eine | arrogante | ein | arrogantes | (keine) | arroganten |
| Predicatiu | Predicatiu | er ist | arrogant | sie ist | arrogant | es ist | arrogant | sie sind | arrogant |
# arrogantem
## Alemany

   * Pronúncia: /aʀoˈɡantəm/

### Adjectiu

arrogantem
* forma declinada de arrogant

## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.tɛm/

### Adjectiu

arrogantem
* acusatiu masculí/femení singular de arrogāns
# arrogantemente
## Italià

   * Pronúncia: /ar.roˌɡan.teˈmen.te/
   * Etimologia: De arrogante i el sufix -mente.

### Adverbi

arrogantemente
* arrogantment

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gan·te·mén·te (6)
# arroganti
## Italià

   * Pronúncia: /ar.roˈɡan.ti/

### Adjectiu

arroganti inv. pl.
* forma plural de arrogante

## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.tiː/

### Adjectiu

arrogantī
* datiu masculí/femení/neutre singular de arrogāns
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de arrogāns
# arrogante
## Alemany

   * Pronúncia: /aʀoˈɡantə/

### Adjectiu

arrogante
* forma declinada de arrogant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.roˈɣan.te\, meridional \a.roˈɣaŋ.te\
       Americà: alt /a.roˈɡan.t(e)/, baix \a.roˈɣaŋ.te\, austral \a.roˈɣan.te\
   * Rimes: -ante

### Adjectiu

arrogante inv. ‎(plural arrogantes)
* arrogant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rro·gan·te (4)

## Italià

   * Pronúncia: /ar.roˈɡan.te/

### Adjectiu

arrogante inv. ‎(plural arroganti)
* arrogant

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·gàn·te (4)
# arrogancias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.roˈɣan.θjas\, meridional \a.roˈɣaŋ.θjah\
       Americà: alt /a.roˈɡan.s(ja)s/, baix \a.roˈɣaŋ.sjah\, austral \a.roˈɣan.sjas\
   * Rimes: -anθjas

### Nom

arrogancias f. pl.
* forma plural de arrogancia
# arroganten
## Alemany

   * Pronúncia: /aʀoˈɡantən/

### Adjectiu

arroganten
* forma declinada de arrogant
# arroganter
## Alemany

   * Pronúncia: /aʀoˈɡantɐ/ àudio

### Adjectiu

arroganter
* forma declinada de arrogant
# arrogantes
## Alemany

   * Pronúncia: /arroˈɣan̩tes/

### Adjectiu

arrogantes
* forma declinada de arrogant

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.roˈɣan.tes\, meridional \a.roˈɣaŋ.teh\
       Americà: alt /a.roˈɡan.t(e)s/, baix \a.roˈɣaŋ.teh\, austral \a.roˈɣan.tes\
   * Rimes: -antes

### Adjectiu

arrogantes inv. pl.
* forma plural de arrogante

## Llatí

   * Pronúncia: /ar.rɔˈɡan.teːs/

### Adjectiu

arrogantēs
* nominatiu masculí/femení plural de arrogāns
* vocatiu masculí/femení plural de arrogāns
* acusatiu masculí/femení plural de arrogāns
# aterpekiderenganantz
## Basc
### Nom

aterpekiderenganantz
* al·latiu direccional indefinit de aterpekide
# aterpekiderengandik
## Basc
### Nom

aterpekiderengandik
* ablatiu indefinit de aterpekide
# aterpekiderentzat
## Basc
### Nom

aterpekiderentzat
* benefactiu indefinit de aterpekide
# aterpekidez
## Basc
### Nom

aterpekidez
* instrumental indefinit de aterpekide
# aterpekiderengatik
## Basc
### Nom

aterpekiderengatik
* causal indefinit de aterpekide
# aterpekideri
## Basc
### Nom

aterpekideri
* datiu indefinit de aterpekide
# aterpekidetzat
## Basc
### Nom

aterpekidetzat
* prolatiu indefinit de aterpekide
# aterpeko
## Basc
### Nom

aterpeko
* genitiu locatiu definit singular de aterpe
# aterpekiderenganako
## Basc
### Nom

aterpekiderenganako
* genitiu locatiu indefinit de aterpekide
# aterpekiderik
## Basc
### Nom

aterpekiderik
* partitiu indefinit de aterpekide
# aspergirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾa/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aspergirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·rà (4)
* Anagrames: esgaripar, espargira, espargirà, presagiar
# aspergiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾe/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aspergiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·ré (4)
* Anagrames: espargiré, pregaries, pregàries
# aspergirives
## Català
### Verb

aspergirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargirives
# aspergisca
## Català
### Verb

aspergisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aspergir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aspergir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrames: capgiressa, espargisca
# aspergiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾi.əw/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aspergiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·rí·eu (5)
* Anagrames: espargiríeu, perseguiria
# aspergiríveu
## Català
### Verb

aspergiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aspergir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·per·gi·rí·veu (5)
* Anagrames: espargiríveu, perseguiriva
# aspergisc
## Català
### Verb

aspergisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargisc
# aspergiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pər.ʒiˈɾas/, occidental /as.peɾ.d͡ʒiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aspergiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aspergir.

### Miscel·lània

* Anagrama: espargiràs
# arteriovenous malformations
## Anglès
### Nom

arteriovenous malformations
* forma plural de arteriovenous malformation
# arteriovenous malformation
## Anglès
### Nom

arteriovenous malformation ‎(plural arteriovenous malformations)
* malformació arteriovenosa

### Vegeu també

* arteriovenous malformation. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# arteritides
## Anglès
### Nom

arteritides
* forma plural de arteritis

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·te·ri·ti·des (5)
# asaltava
## Català antic
### Verb

asaltava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de asaltar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de asaltar
# asaltaves
## Català antic
### Verb

asaltaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asaltar
# asaltasses
## Català antic
### Verb

asaltasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de asaltar
# asaltau
## Català antic
### Verb

asaltau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de asaltar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de asaltar
# asaltem
## Català antic
### Verb

asaltem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de asaltar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de asaltar
# asalten
## Català antic
### Verb

asalten
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de asaltar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de asaltar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de asaltar
# asaltat
## Català antic
### Verb

asaltat
* participi masculí singular de asaltar
# asaltaven
## Català antic
### Verb

asaltaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de asaltar
# asaltats
## Català antic
### Verb

asaltats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de asaltar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de asaltar
# asaltast
## Català antic
### Verb

asaltast
* segona persona singular (tu) del passat de asaltar
# arrows
## Anglès
### Nom

arrows
* forma plural de arrow
# arroséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈze.siw/ balear /ə.roˈze.siw/, /ə.ruˈze.siw/ Occidental: /a.roˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arroséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrosar.
# arroves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈrɔ.βəs/, balear /əˈrɔ.vəs/ Occidental: nord-occidental /aˈrɔ.βes/ valencià /aˈrɔ.ves/, /aˈrɔ.βes/
   * Rimes: -ɔves

### Nom

arroves f. pl.
* Forma plural de arrova.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·ves (3)
* Anagrames: esvorar, revoràs
# arrow
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈæɹ.əʊ/

### Nom

arrow ‎(plural arrows)
* fletxa
# arroz
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈroθ/, meridional /aˈroh/
       Americà: alt /aˈros/, baix /aˈroh/, austral /aˈros/
   * Rimes: -oθ
   * Etimologia: De l'àrab andalusí الرَّوْز‎ ‎(ar-rawz), de l'àrab أَرُزّ‎ ‎(aruzz, «arròs»), del grec antic ὄρυζα ‎(óryza), del tàmil அரிசி ‎(arici, «arròs cru»).

### Nom

arroz m. ‎(plural arroces)
* arròs

#### Derivats

* arrocería
* arrocero
* arrozal

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rroz (2)
* Anagrames: orzar, rozar, zorra $^{(revers)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arroz
# arrosí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈzi/ balear /ə.roˈzi/, /ə.ruˈzi/ Occidental: /a.roˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

arrosí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de arrosar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rosari