OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# improvisí
## Català
### Verb

improvisí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de improvisar.
# improvisé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \im.pɾo.βiˈse\
       Americà: alt /im.pɾo.b(i)ˈse/, baix \im.pɾo.βiˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

improvisé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb improvisar
# improvisés
## Català
### Verb

improvisés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb improvisar.
# havenojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈve.nojn/

### Nom

havenojn
* acusatiu plural de haveno
# haveno
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈve.no/

### Nom

haveno ‎(acusatiu havenon, plural havenoj, plural acusatiu havenojn)
* port
# have on
## Anglès
### Verb

have on ‎(3a persona singular present has on, gerundi having on, passat i participi had on)
* portar
# havenon
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈve.non/

### Nom

havenon
* acusatiu de haveno
# haver
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɛ/ balear /əˈvə/, /əˈvɛ/ alguerès /aˈver/ Occidental: nord-occidental /aˈβe/ valencià /aˈveɾ/, /aˈβe/
   * Rimes: -ɛ(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí habēre.

### Verb

haver aux. ‎(impersonal haver-hi)
* Constitueix, juntament amb el verb en participi, els temps compostos dels verbs.
    Ha cantat una cançó
* Estar concretament.
    A la reunió hi havia tres-centes persones.
* existir
    Hi ha raons per les quals no vull anar-hi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: he, ha, hem

#### Compostos i expressions

* haver de

### Verb

haver trans.
* Tenir en possessió.

#### Conjugació

Vegeu la conjugació de heure ‎(oriental) o haure ‎(occidental).

#### Sinònims

* heure, haure

#### Traduccions

* Alemany: haben $^{(de)}$
* Anglès: have $^{(en)}$
* Castellà: haber $^{(es)}$
* Francès: avoir $^{(fr)}$
* Italià: avere $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana
* Occità: aver $^{(oc)}$, auer $^{(oc)}$ (aranès)
* Sicilià: aviri $^{(scn)}$

### Nom

haver m. ‎(plural havers)
* Possessió d'algú, moble o immoble.

#### Traduccions

* Alemany: Habe $^{(de)}$
* Anglès: property $^{(en)}$
* Castellà: haber $^{(es)}$
* Francès: avoir $^{(fr)}$
* Italià: avere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·ver (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# have
## Anglès

   * Pronúncia: /hæv/ àudio (EUA)

### Verb

have ‎(3a persona singular present has, gerundi having, passat i participi had)
* haver
* tenir
# havent dinat
## Català
### Adverbi

havent dinat
* al després-dinar
    «Havent dinat, descansàrem tots, i, després, Pauleta i jo, acompanyats del Mingarro, que duia el cistell en un braç i el llegó damunt del muscle, férem cap a l'horta.» (Enric Valor, L'ambició d'Aleix, pàg. 158, 1995)

#### Sinònims

* en havent dinat, després de dinar, a l'aprés-dinar (antic), a la tarda (castellanisme), a la migdiada

#### Traduccions
### Vegeu també

* Badia i Pujol, Jordi. Salvem els mots. Rosa dels Vents, 2021, 69-70. ISBN 978-84-18033-97-1.
# havenoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /haˈve.noj/

### Nom

havenoj
* forma plural de haveno
# havem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈβɛm/ balear /əˈvəm/, /əˈvɛm/ Occidental: nord-occidental /aˈβem/ valencià /aˈvem/, /aˈβem/
   * Rimes: -ɛm
   * Etimologia: Del llatí habēmus.

### Verb

havem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de heure/haure/haver.
# immatricularen
## Català
### Verb

immatricularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de immatricular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb immatricular.
# immatriculares
## Català
### Verb

immatriculares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de immatricular.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immatricular.
# immatricularan
## Català
### Verb

immatricularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de immatricular.
# immatriculara
## Català
### Verb

immatriculara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immatricular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immatricular.
# immatriculam
## Català
### Verb

immatriculam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de immatricular.
# heterotrof
## Suec

   * Etimologia: Neologisme, com l'alemany Heterotroph, basat en el grec antic ἕτερος ‎(héteros) («altre») i τροφή ‎(trophḗ) («menja, aliment, nodriment»).

### Adjectiu

heterotrof
* (biologia) heteròtrof, heterotròfic
    heterotrofa organismer ― organismes heteròtrofs

### Nom

heterotrof c. (plural indefinit heterotrofer, plural definit heterotroferna)
* (biologia) heteròtrof
    En heterotrof är en organism som behöver konsumera organiska ämnen för att få energi ― Un heteròtrof és un organisme que necessita consumir matèria orgànica per a obtenir energia

#### Derivats

* heterotrofi
* heterotrofisk

#### Antònims

* autotrof
# heterophoria
## Anglès
### Nom

heterophoria ‎(comptable i incomptable, plural heterophorias)
* heterofòria

### Vegeu també

* heterophoria. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# heteropatriarcat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌe.tə.ɾu.pə.tɾi.ərˈkat/ balear /ˌe.tə.ɾo.pə.tɾi.əɾˈkat/, /ˌe.tə.ɾu.pə.tɾi.ərˈkat/ Occidental: /ˌe.te.ɾo.pa.tɾi.aɾˈkat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix hetero- ‎(«prefixoide per heterosexualitat») i patriarcat.

### Nom

heteropatriarcat m. ‎(plural heteropatriarcats)
* Societat amb supremacia dels homes heterosexuals.

#### Traduccions

* Anglès: heteropatriarchy $^{(en)}$
* Castellà: heteropatriarcado $^{(es)}$
* Francès: hétéropatriarcat $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·te·ro·pa·tri·ar·cat (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: PTV
# heterosexualitat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌe.tə.ɾu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ balear /ˌe.tə.ɾo.sək.su.ə.ɫiˈtat/, /ˌe.tə.ɾu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ Occidental: /ˌe.te.ɾo.sek.su.a.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix hetero- i sexualitat.

### Nom

heterosexualitat f. ‎(plural heterosexualitats)
* Atracció sexual envers els individus de l’altre sexe.

#### Traduccions

* Anglès: heterosexuality $^{(en)}$
* Castellà: heterosexualidad $^{(es)}$ f.
* Francès: hétérosexualité $^{(fr)}$ f.
* Italià: eterosessualità $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·te·ro·se·xu·a·li·tat (8)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# heterophorias
## Anglès
### Nom

heterophorias
* forma plural de heterophoria
# heterosexuales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.te.ɾo.sekˈswa.les/, meridional /e.te.ɾo.sekˈswa.leh/
       Americà: alt /e.te.ɾo.s(e)kˈswa.les/, baix /e.te.ɾo.sekˈswa.leh/, austral /e.te.ɾo.sekˈswa.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

heterosexuales inv. pl.
* forma plural de heterosexual

### Nom

heterosexuales m. f. pl.
* forma plural de heterosexual

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·te·ro·se·xua·les (6)
# heterosexual
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌe.tə.ɾu.sək.suˈaɫ/ balear /ˌe.tə.ɾo.sək.suˈaɫ/, /ˌe.tə.ɾu.sək.suˈaɫ/ Occidental: /ˌe.te.ɾo.sek.suˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del prefix hetero- i sexual.

### Adjectiu

heterosexual inv. ‎(plural heterosexuals)
* Que sent atracció envers els individus de l’altre sexe.
* Entre individus de sexe contrari.

#### Traduccions

* Anglès: heterosexual $^{(en)}$
* Castellà: heterosexual $^{(es)}$
* Francès: hétérosexuel $^{(fr)}$
* Gallec: heterosexual $^{(gl)}$, heterossexual $^{(gl)}$ (reintegracionista)
* Llengua de signes catalana: HETEROSEXUAL $^{(csc)}$
* Portuguès: heterossexual $^{(pt)}$

### Nom

heterosexual m. f. ‎(plural heterosexuals)
* Persona que sent atracció envers l’altre sexe.

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·te·ro·se·xu·al (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ˌhet.əɹ.əˈsek.ʃu.əl/, /ˌhet.əɹ.əˈsɛks.yu.əl/ (especialment britànic)
   * Etimologia: Del prefix hetero- i sexual, segle XIX.

### Adjectiu

heterosexual ‎(comparatiu more heterosexual, superlatiu most heterosexual)
* heterosexual
* (biologia) Relatiu o corresponent a diferents sexes.

#### Sinònims

* hetero

#### Derivats

* heterosexually

#### Relacionats

* heterosexuality

### Nom

heterosexual ‎(plural heterosexuals)
* heterosexual

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge, Dict

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /e.te.ɾo.sekˈswal/
       Americà: alt /e.te.ɾo.s(e)kˈswal/, baix /e.te.ɾo.sekˈswal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del prefix hetero- i sexual.

### Adjectiu

heterosexual inv. ‎(plural heterosexuales)
* heterosexual

#### Derivats

* heterosexualidad

#### Relacionats

* homosexual
* bisexual

### Nom

heterosexual m. f. ‎(plural heterosexuales)
* heterosexual

#### Sinònims

* hetero

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·te·ro·se·xual (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre heterosexual
# hebraïtzaràs
## Català
### Verb

hebraïtzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de hebraïtzar.
# hebraïtzarà
## Català
### Verb

hebraïtzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de hebraïtzar.
# hebraïtzaré
## Català
### Verb

hebraïtzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de hebraïtzar.
# hebraïtzasses
## Català
### Verb

hebraïtzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzassen
## Català
### Verb

hebraïtzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzassin
## Català
### Verb

hebraïtzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzassis
## Català
### Verb

hebraïtzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hebraïtzar.
# hebraïtzaríeu
## Català
### Verb

hebraïtzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de hebraïtzar.
# impremtésseu
## Català
### Verb

impremtésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# impremtéssim
## Català
### Verb

impremtéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# imprenta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /imˈpɾen.ta/, meridional \imˈpɾeŋ.ta\
       Americà: alt /imˈpɾen.t(a)/, baix \imˈpɾeŋ.ta\, austral /imˈpɾen.ta/
   * Rimes: -enta
   * Etimologia: Del català impremta, o de emprenta del català medieval empremta, participi de emprémer.

### Nom

imprenta f. ‎(plural imprentas)
* impremta

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pren·ta (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeimnprt)
# imprentas escolares
## Castellà
### Nom

imprentas escolares f. pl.
* forma plural de imprenta escolar
# impremtéssem
## Català
### Verb

impremtéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# impremtí
## Català
### Verb

impremtí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de impremtar.
# imprenta escolar
## Castellà
### Nom

imprenta escolar f. ‎(plural imprentas escolares)
* impremta escolar

### Vegeu també

* imprenta escolar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# imprentas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /imˈpɾen.tas/, meridional \imˈpɾeŋ.tah\
       Americà: alt /imˈpɾen.t(a)s/, baix \imˈpɾeŋ.tah\, austral /imˈpɾen.tas/
   * Rimes: -entas

### Nom

imprentas f. pl.
* forma plural de imprenta
# impremtéssiu
## Català
### Verb

impremtéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impremtar.
# impreque
## Català

   * Pronúncia: occidental /imˈpɾe.ke/

### Verb

impreque
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imprecar.
    Forma valenciana: [jo] impreco, impreque, imprec o imprequi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb imprecar.
    [Que jo] imprequi o impreque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb imprecar.
    [Que ell/ella/vostè] imprequi o impreque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb imprecar.
    Imprequi o impreque [ell/ella/vostè].
# impartirien
## Català
### Verb

impartirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impartir.
# impartirives
## Català
### Verb

impartirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de impartir.
# impartiré
## Català
### Verb

impartiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de impartir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·par·ti·ré (4)
* Anagrama: partiríem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.paɾ.tiˈɾe/
       Americà: alt /im.paɾ.t(i)ˈɾe/, baix /im.paɾ.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

impartiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb impartir
# impartiries
## Català
### Verb

impartiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de impartir.
# impartiriven
## Català
### Verb

impartiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impartir.
# impartiràs
## Català
### Verb

impartiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de impartir.
# impartiria
## Català
### Verb

impartiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impartir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impartir.
# impartireu
## Català
### Verb

impartireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impartir.
# impartiriva
## Català
### Verb

impartiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de impartir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impartir.
# impartirà
## Català
### Verb

impartirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de impartir.
# hipertrofiava
## Català
### Verb

hipertrofiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de hipertrofiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de hipertrofiar.
# hipertrofiaven
## Català
### Verb

hipertrofiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de hipertrofiar.
# hipertrofiaves
## Català
### Verb

hipertrofiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de hipertrofiar.
# hipertrofie
## Català
### Verb

hipertrofie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hipertrofiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hipertrofiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hipertrofiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hipertrofiar.
# hipertrofies
## Català
### Verb

hipertrofies
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de hipertrofiar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hipertrofiar.
# hipertrofien
## Català
### Verb

hipertrofien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de hipertrofiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb hipertrofiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb hipertrofiar.
# hipertrofiau
## Català
### Verb

hipertrofiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de hipertrofiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb hipertrofiar.
# increpitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkrɛ.pɪ.tʊm/

### Verb

increpitum
* supí acusatiu de increpō
# increpo
## Català
### Verb

increpo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de increpar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb increpar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb increpar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋˈkɾe.po\
       Americà: alt \iŋˈkɾe.p(o)\, baix \iŋˈkɾe.po\
   * Rimes: -epo

### Verb

increpo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb increpar

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪŋ.krɛ.poː/
   * Etimologia: Format per la unió del prefix in- i el verb crēpō.

### Verb

increpō ‎(1a present$^?$), increpās ‎(2a present), incrēpare ‎(infinitiu), increpuī ‎(perfet), increpitum ‎(supí)
* increpar, jo increpo
# increpui
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkrɛ.pʊ.iː/

### Verb

increpuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de increpō
# increpàiem
## Català
### Verb

increpàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pà·iem (4)
* Anagrama: imprecaien
# increpàs
## Català
### Verb

increpàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pàs (3)
* Heterograma de 8 lletres (aceinprs)
* Anagrames: parisenc, piscaren, princesa
# increpos
## Català
### Verb

increpos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pos (3)
* Heterograma de 8 lletres (ceinoprs)
* Anagrames: pericons, repicons
# increpàrem
## Català
### Verb

increpàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de increpar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cre·pà·rem (4)
* Anagrames: imprecaren, primerenca
# increpàieu
## Català
### Verb

increpàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de increpar.
# increpàreu
## Català
### Verb

increpàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de increpar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb increpar.
# imprimiguéssem
## Català
### Verb

imprimiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprimiguéreu
## Català
### Verb

imprimiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de imprimir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprimigués
## Català
### Verb

imprimigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprimiguéveu
## Català
### Verb

imprimiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de imprimir.
# imprimigué
## Català
### Verb

imprimigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de imprimir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de imprimir.
# imprimiguérem
## Català
### Verb

imprimiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de imprimir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# imprimiguésseu
## Català
### Verb

imprimiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb imprimir.
# hodei
## Basc

   * Pronúncia: meridional /o.dej/, septentrional /ho.dej/
   * Àudio: Sant Sebastià

### Nom

hodei inan.
* núvol

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
hodei
hodeia
hodeiak
Ergatiu
hodeik
hodeiak
hodeiek
Datiu
hodeiri
hodeiari
hodeiei
Genitiu
hodeiren
hodeiaren
hodeien
Comitatiu
hodeirekin
hodeiarekin
hodeiekin
Benefactiu
hodeirentzat
hodeiarentzat
hodeientzat
Instrumental
hodeiz
hodeiaz
hodeiez
Partitiu
hodeirik
Prolatiu
hodeitzat
Causal
hodeirengatik
hodeiarengatik
hodeiengatik
Locatius
Inessiu
hodeitan
hodeian
hodeietan
Ablatiu
hodeitatik
hodeitik
hodeietatik
Al·latiu
hodeitara
hodeira
hodeietara
Terminatiu
hodeitaraino
hodeiraino
hodeietaraino
Al·l. direcional
hodeitarantz
hodeirantz
hodeietarantz
Gen. locatiu
hodeitako
hodeiko
hodeietako :
# hodeiarengatik
## Basc
### Nom

hodeiarengatik
* causal definit singular de hodei
# hodeiak
## Basc
### Nom

hodeiak
* absolutiu definit plural de hodei
* ergatiu definit singular de hodei
# hodeiarekin
## Basc
### Nom

hodeiarekin
* comitatiu definit singular de hodei
# hockeys
## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈkɛ/ àudio

### Nom

hockeys m. pl.
* forma plural de hockey
# hockeístas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xo.keˈis.tas/, meridional /ho.keˈih.tah/
       Americà: alt /xo.keˈis.t(a)s/, baix /ho.keˈih.tah/, austral /xo.keˈih.tas/
   * Rimes: -istas

### Nom

hockeístas m. f. pl.
* forma plural de hockeísta
# hodeia
## Basc
### Nom

hodeia
* absolutiu definit singular de hodei
# hodeian
## Basc
### Nom

hodeian
* inessiu definit singular de hodei
# hodeiaren
## Basc
### Nom

hodeiaren
* genitiu definit singular de hodei
# hockeísta
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /xo.keˈis.ta/, meridional /ho.keˈih.ta/
       Americà: alt /x(o).keˈis.ta/, baix /ho.keˈih.ta/, austral /xo.keˈih.ta/
   * Rimes: -ista

### Nom

hockeísta m. f. ‎(plural hockeístas)
* (hoquei sobre herba) jugador d'hoquei sobre herba

#### Sinònims

* jugador de hockey sobre hierba

### Vegeu també

* hockeísta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# implicà
## Català

   * Pronúncia: /im.pɫiˈka/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: implicar

### Verb

implicà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de implicar.
    [Ell/ella/vostè] implicà o va implicar.
# implicàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /im.pɫiˈka.jew/

### Verb

implicàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de implicar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] implicàveu.
# implicàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.ɾəm/, occidental /im.pɫiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

implicàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de implicar.
    [Nosaltres] implicàrem o vam/vàrem implicar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma valenciana: [nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.
# implicàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.səm/, occidental /im.pɫiˈka.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

implicàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Nosaltres] impliquéssim, impliquéssem, implicàssem, implicàssim o implicàrem.
# implicitly
## Anglès

   * Etimologia: De implicit i el sufix -ly.

### Adverbi

implicitly ‎(comparatiu more implicitly, superlatiu most implicitly)
* implícitament
# implicàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.ɾəw/, occidental /im.pɫiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

implicàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de implicar.
    [Vosaltres/vós] implicàreu o vau/vàreu implicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] impliquéssiu, impliquésseu, implicàsseu, implicàssiu o implicàreu.