OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrepetellades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎa.ðəs/, occidental /a.re.pe.teˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

arrepetellades
* Participi femení plural del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·des (6)
# arrepetellaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.pə.təˈʎa.ɾən/, occidental /a.re.pe.teˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrepetellaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrepetellar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrepetellar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·pe·te·lla·ren (6)
# arrancaríveu
## Català
### Verb

arrancaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrancar.
# arrancassis
## Català
### Verb

arrancassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
# arrancaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.kəˈɾe/, occidental /a.raŋ.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arrancaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ran·ca·ré (4)
* Anagrames: arrencara, arrencarà
# arrancassin
## Català
### Verb

arrancassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
# arrancaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəŋ.kəˈɾi.əw/, occidental /a.raŋ.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arrancaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arrancar.
# arrancassen
## Català
### Verb

arrancassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
# arrancasses
## Català
### Verb

arrancasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrancar.
# apunyeguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣe.səm/, occidental /a.pu.ɲeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

apunyeguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyeguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣe.səw/, occidental /a.pu.ɲeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

apunyeguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣes/, occidental /a.pu.ɲeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

apunyegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyeguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣe.sim/, occidental /a.pu.ɲeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

apunyeguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyeguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣe.siw/, occidental /a.pu.ɲeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

apunyeguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyeguí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣi/, occidental /a.pu.ɲeˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

apunyeguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apunyegar.
# apunyegà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣa/, occidental /a.pu.ɲeˈɣa/
   * Rimes: -a

### Verb

apunyegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apunyegar.
# apunyegàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣa.ɾəm/, occidental /a.pu.ɲeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

apunyegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de apunyegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyeguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.puˈɲɛ.ɣis/ balear /ə.puˈɲə.ɣis/, /ə.puˈɲɛ.ɣis/ Occidental: /a.puˈɲe.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

apunyeguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apunyegar.
# apunyegàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pu.ɲəˈɣa.ɾəw/, occidental /a.pu.ɲeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apunyegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apunyegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apunyegar.
# arbrassis
## Català
### Verb

arbrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
# arbrassen
## Català
### Verb

arbrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bras·sen (3)
* Anagrames: barrassen, bressaran
# arbrasses
## Català
### Verb

arbrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bras·ses (3)
* Anagrames: barrasses, bressaràs
# arbrat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾat/, occidental /aɾˈbɾat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De arbrar.

### Nom

arbrat m. ‎(plural arbrats)
* arbratge

### Verb

arbrat
* Participi masculí singular del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brat (2)
* Anagrames: barrat, Bartra

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# arbraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.bɾəˈɾas/, occidental /aɾ.bɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arbraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bra·ràs (3)
* Anagrama: barraràs
# arbraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.bɾəˈɾe/, occidental /aɾ.bɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arbraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bra·ré (3)
* Anagrames: aberrar, barraré, barrera, Barrera
# arbraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.bɾəˈɾi.əm/, occidental /aɾ.bɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

arbraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bra·rí·em (4)
* Anagrames: arribarem, arribàrem, barraríem
# arbraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.bɾəˈɾi.əw/, occidental /aɾ.bɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arbraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bra·rí·eu (4)
* Anagrames: arribareu, arribàreu, barraríeu
# arbrassin
## Català
### Verb

arbrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arbrar.
# arbrats
## Català

   * Pronúncia: oriental /ərˈbɾats/, occidental /aɾˈbɾats/
   * Rimes: -ats

### Nom

arbrats m. pl.
* Forma plural de arbrat.

### Verb

arbrats
* Participi masculí plural del verb arbrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·brats (2)
* Anagrames: barrats, Bartras
# arrelar-se
## Català
### Verb

arrelar-se
* Forma pronominal de arrelar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arrelares
# arrelara
## Català
### Verb

arrelara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.rə.ɫəˈɾəw/, /ə.rə.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.re.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arrelareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arrelar.
# arrelaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈɫa.ɾən/, occidental /a.reˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arrelaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arrelar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrelar.
# arrelarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.re.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

arrelarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arrelar.
# arrelaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.re.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arrelaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arrelar.
# arrelaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.ɫəˈɾan/, occidental /a.re.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arrelaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arrelar.
# arruguessi
## Català
### Verb

arruguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arrugueguéssou
## Català
### Verb

arrugueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.səs/, occidental /a.ruˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

arruguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.sin/, occidental /a.ruˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arruguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈru.ɣən/, occidental /aˈru.ɣen/
   * Rimes: -uɡen

### Verb

arruguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de arrugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrugar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb arrugar.
# arruguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.sən/, occidental /a.ruˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

arruguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# arruguessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ruˈɣe.sis/, occidental /a.ruˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

arruguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrugar.
# asautar
## Català antic
### Verb

asautar
* forma alternativa de asaltar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# asautant
## Català antic
### Verb

asautant
* gerundi de asautar
# asaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.saˈɾe/
       Americà: alt /a.s(a)ˈɾe/, baix /a.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

asaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb asar
# asas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈa.sas/, meridional /ˈa.sah/
       Americà: alt /ˈa.s(a)s/, baix /ˈa.sah/, austral /ˈa.sas/
   * Rimes: -asas

### Nom

asas f. pl.
* forma plural de asa
# asauta
## Català antic
### Verb

asauta
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de asautar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de asautar
# asautam
## Català antic
### Verb

asautam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de asautar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de asautar
# asautara
## Català antic
### Verb

asautara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de asautar
# asambleas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.samˈble.as/, meridional /a.samˈble.ah/
       Americà: alt /a.samˈble.(a)s/, baix /a.samˈble.ah/, austral /a.samˈble.as/
   * Rimes: -eas

### Nom

asambleas f. pl.
* forma plural de asamblea
# asaut
## Català antic
### Verb

asaut
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de asautar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de asautar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de asautar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de asautar
# arrodonesques
## Català
### Verb

arrodonesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
# arrodonesqui
## Català
### Verb

arrodonesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arrodonir.
# arrodonesquen
## Català
### Verb

arrodonesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb arrodonir.
# arniets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈɛts/ balear /əɾ.niˈəts/, /ər.niˈɛts/ Occidental: /aɾ.niˈets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

arniets m. pl.
* Forma plural de arniet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·ets (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinrst)
* Anagrames: enartis, estiran, instaré, sentira, sentirà, setinar, Tarensi, tiranes
# arniet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.niˈɛt/ balear /əɾ.niˈət/, /ər.niˈɛt/ Occidental: /aɾ.niˈet/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: D'origen incert.

### Nom

arniet m. ‎(plural arniets)
* Renill.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·et (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeinrt)
* Anagrames: atenir, enarti, enartí, retina, traïen

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# arnio
## Català

   * Pronúncia: central /ərˈni.u/, occidental /aɾˈni.o/
   * Rimes: -io

### Verb

arnio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arniar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ni·o (3)
* Anagrames: norai, nòria, oiran, orina, orinà, roina, roinà, roïna
# arniessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.niˈe.sin/, occidental /aɾ.niˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

arniessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arniar.
# aquarteraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aquarteraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aquarterar.
# aquarterassis
## Català
### Verb

aquarterassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾe/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aquarteraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aquarterar.
# aquarterassin
## Català
### Verb

aquarterassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarterarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾa/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aquarterarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aquarterar.
# aquarteraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾas/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aquarteraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aquarterar.
# aquarterasses
## Català
### Verb

aquarterasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# aquarteraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kwər.tə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /a.kwaɾ.te.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aquarteraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aquarterar.
# aquarterassen
## Català
### Verb

aquarterassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aquarterar.
# arrítmica
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mi.kə/, occidental /aˈrid.mi.ka/

### Adjectiu

arrítmica f. ‎(plural arrítmiques)
* Forma femenina de arrítmic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rít·mi·ca (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈrið.mi.ka\
       Americà: alt /aˈrid.mi.k(a)/, baix \aˈrið.mi.ka\
   * Rimes: -idmika

### Adjectiu

arrítmica f. ‎(plural arrítmicas)
* forma femenina de arrítmico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rrít·mi·ca (4)
* Anagrama: cimitarra
# arrítmia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mi.ə/, occidental /aˈrid.mi.a/
   * Etimologia: Del prefix a-, ritme i el sufix -ia, calc de l’anglès arrhythmia, del llatí tardà arrhythmia, del grec antic ἀρρυθμία ‎(arrhythmía).

### Nom

arrítmia f. ‎(plural arrítmies)
* Alteració del ritme regular dels batecs del cor.

#### Variants

* arítmia (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Anglès: arrhythmia $^{(en)}$
* Castellà: arritmia $^{(es)}$
* Francès: arythmie $^{(fr)}$
* Italià: aritmia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rít·mi·a (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arrítmico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈrið.mi.ko\
       Americà: alt /aˈrid.mi.k(o)/, baix \aˈrið.mi.ko\
   * Rimes: -idmiko
   * Etimologia: De arritmia i el sufix -ico o prefix a- i rítmico.

### Adjectiu

arrítmico m. ‎(femení arrítmica, plural masculí arrítmicos, plural femení arrítmicas)
* arrítmic

#### Antònims

* rítmico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rrít·mi·co (4)
* Anagrama: tricromía

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre arrítmico
# arrítmic
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈrid.mik/, occidental /aˈrid.mik/
   * Etimologia: Del prefix a- i rítmic.

### Adjectiu

arrítmic m. ‎(femení arrítmica, plural masculí arrítmics, plural femení arrítmiques)
* Relatiu a l’arítmia
* No rítmic.

#### Variants

* arítmic (grafia obsoleta)

#### Traduccions

* Anglès: arrhythmic $^{(en)}$
* Castellà: arrítmico $^{(es)}$
* Francès: arythmique $^{(fr)}$
* Italià: aritmico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·rít·mic (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arrítmicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈrið.mi.kos\, meridional \aˈrið.mi.koh\
       Americà: alt /aˈrid.mi.k(o)s/, baix \aˈrið.mi.koh\, austral \aˈrið.mi.kos\
   * Rimes: -idmikos

### Adjectiu

arrítmicos m. pl.
* forma plural de arrítmico

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rrít·mi·cos (4)
* Anagrama: tricromías
# arrítmicas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈrið.mi.kas\, meridional \aˈrið.mi.kah\
       Americà: alt /aˈrid.mi.k(a)s/, baix \aˈrið.mi.kah\, austral \aˈrið.mi.kas\
   * Rimes: -idmikas

### Adjectiu

arrítmicas f. pl.
* forma plural de arrítmica

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·rrít·mi·cas (4)
* Anagrama: cimitarras
# arremoram
## Català
### Verb

arremoram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·ram (4)
* Anagrames: amorrarem, amorràrem
# arremorar-se
## Català
### Verb

arremorar-se
* Forma pronominal de arremorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: arremorares
# arremoraran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.mu.ɾəˈɾan/ balear /ə.rə.mo.ɾəˈɾan/, /ə.rə.mu.ɾəˈɾan/ Occidental: /a.re.mo.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

arremoraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de arremorar.
# arremoraren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa.ɾən/ balear /ə.rə.moˈɾa.ɾən/, /ə.rə.muˈɾa.ɾən/ Occidental: /a.re.moˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

arremoraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arremorar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremorara
## Català
### Verb

arremorara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.
# arremorar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa/ balear /ə.rə.moˈɾa/, /ə.rə.muˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.re.moˈɾa/ valencià /a.re.moˈɾaɾ/, /a.re.moˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: arremorà
   * Etimologia: Del prefix a- i remor.

### Verb

arremorar trans., pron. ‎(pronominal arremorar-se)
* avalotar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arremoro, arremora, arremorem Vocal rizotònica: /o/

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·rar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# arremorares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.muˈɾa.ɾəs/ balear /ə.rə.moˈɾa.ɾəs/, /ə.rə.muˈɾa.ɾəs/ Occidental: /a.re.moˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

arremorares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de arremorar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arremorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·re·mo·ra·res (5)
* Anagrama: arremorar-se
# assetjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /a.seˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assetjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assetjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.səˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /a.seˈd͡ʒa/ valencià /a.seˈd͡ʒaɾ/, /a.seˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assetjà
   * Etimologia: Del prefix a- i setge, segle XIII.

### Verb

assetjar trans.
* Encerclar una plaça forta per combatre-la.
* Amenaçar, importunar amb insistència.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assetjo, assetja, assetgem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: besiege $^{(en)}$
* Castellà: asediar $^{(es)}$
* Francès: assiéger $^{(fr)}$
* Italià: assediare $^{(it)}$
* Anglès: harass $^{(en)}$
* Castellà: acosar $^{(es)}$, hostigar $^{(es)}$
* Francès: harceler $^{(fr)}$
* Italià: molestare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·set·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# assetjares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒa.ɾəs/, occidental /a.seˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assetjares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assetjar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetjaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.ə/, occidental /a.se.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assetjaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assetjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assetjar.
# assetjareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.d͡ʒəˈɾɛw/ balear /ə.sə.d͡ʒəˈɾəw/, /ə.sə.d͡ʒəˈɾɛw/ Occidental: /a.se.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assetjareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assetjar.
# assetjaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.əs/, occidental /a.se.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assetjaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assetjar.
# assetjarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.d͡ʒəˈɾi.ən/, occidental /a.se.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assetjarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assetjar.
# asaltes
## Català antic
### Verb

asaltes
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de asaltar
# asaltà
## Català antic
### Verb

asaltà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de asaltar
# asaltets
## Català antic
### Verb

asaltets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asaltar
# asalteu
## Català antic
### Verb

asalteu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de asaltar
# asalts
## Català antic
### Verb

asalts
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de asaltar
# asaltist
## Català antic
### Verb

asaltist
* segona persona singular (tu) del passat de asaltar
# asalto
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈsal.to/
       Americà: alt /aˈsal.t(o)/, baix /aˈsal.to/
   * Rimes: -alto

### Nom

asalto m. ‎(plural asaltos)
* assalt

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·sal·to (3)
# asaltos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈsal.tos/, meridional /aˈsal.toh/
       Americà: alt /aˈsal.t(o)s/, baix /aˈsal.toh/, austral /aˈsal.tos/
   * Rimes: -altos

### Nom

asaltos m. pl.
* forma plural de asalto