OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# pugen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˈpu.ʒən/ Occidental: nord-occidental /ˈpu.ʒen/, valencià /ˈpu.d͡ʒen/
   * Rimes: -uʒen

### Verb

pugen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pujar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pujar.

## Català antic
### Verb

pugen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de pujar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de pujar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de pujar
# pugessa
## Català
### Verb

pugessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pujar.
# rebotreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtɾɛw/, occidental /re.βoˈtɾɛw/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

rebotreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de rebotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·treu (3)
* Anagrama: rebroteu
# rebotre
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβo.tɾə/, occidental /reˈbo.tɾe/
   * Etimologia: Del prefix re- i botre, segle XX.

### Verb

rebotre intr., trans.
* (intransitiu) Tornar a botre contra una altra cosa.
    «El Policia tercer l'empeny endavant i, durant una estona, la Núria va rebotent de l'un a l'altre com una pilota.» (Manuel de Pedrolo, Aquesta nit tanquem, 1978)
* (transitiu) Llançar una cosa que va a botre contra una altra.
    «Una frenada del cotxe el reboté contra el vidre.» (Mercè Rodoreda, Mirall trencat, 1974)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: reboto, rebot, rebotem Vocal rizotònica: /o/

#### Variants

* rebotar

#### Derivats

* rebot

#### Traduccions

* Anglès: bounce $^{(en)}$
* Castellà: rebotar $^{(es)}$
* Francès: rebondir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tre (3)
* Anagrama: rebrote

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# rebotries
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtɾi.əs/, occidental /re.βoˈtɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

rebotries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de rebotre.
# rebotrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtɾi.ən/, occidental /re.βoˈtɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

rebotrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de rebotre.
# rebotrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ɾə.βuˈtrɛm/, occidental /re.βoˈtɾɛm/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

rebotrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de rebotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·trem (3)
* Anagrama: rebrotem
# rebotria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βuˈtɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈtɾi.ɛ/, /re.βoˈtɾi.e/ valencià /re.βoˈtɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

rebotria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de rebotre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de rebotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tri·a (4)
* Anagrames: orbitaré, trobaire
# rebotré
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtɾe/, occidental /re.βoˈtɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

rebotré
* Primera persona del singular (jo) del futur de rebotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tré (3)
* Anagrama: rebrote
# razenon
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈze.non/

### Nom

razenon
* acusatiu de razeno
# razeno
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈze.no/

### Nom

razeno ‎(acusatiu razenon, plural razenoj, plural acusatiu razenojn)
* gespa
# razenojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈze.nojn/

### Nom

razenojn
* acusatiu plural de razeno
# razi
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈra.zi/

### Verb

razi ‎(present razas, passat razis, futur razos, condicional razus, volitiu razu)
* afaitar, rasurar
# razintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈzin.taj/

### Verb

razintaj
* forma plural de razinta
# raze
## Friülà
### Nom

raze f.
* raça
# razinta
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈzin.ta/

### Verb

razinta ‎(plural razintaj, acusatiu razintan, plural acusatiu razintajn)
* participi actiu passat de razi
# razaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈza.ton/

### Verb

razaton
* acusatiu de razato
# razenoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈze.noj/

### Nom

razenoj
* forma plural de razeno
# razatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /raˈza.tojn/

### Verb

razatojn
* acusatiu plural de razato
# pujarets
## Català antic
### Verb

pujarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de pujar

#### Variants

* pujareu
# pujareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ʒəˈɾɛw/ balear /pu.ʒəˈɾəw/, /pu.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /pu.ʒaˈɾew/, valencià /pu.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

pujareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·reu (3)
* Anagrama: urpejau

## Català antic
### Verb

pujareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de pujar

#### Variants

* pujarets
# pujar a la xarxa
## Català
### Verb

pujar a la xarxa intr.
* (tennis) Desplaçar-se, un jugador, cap a la xarxa amb l'objectiu de situar-se en la posició més adequada per fer volees o esmaixades.

#### Traduccions

* Anglès: attack the net $^{(en)}$, rush the net $^{(en)}$, take the net $^{(en)}$
* Castellà: subir a la red $^{(es)}$
* Francès: monter au filet $^{(fr)}$

### Vegeu també

* pujar a la xarxa. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# pujara
## Català
### Verb

pujara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pujar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·ra (3)
* Anagrames: apujar, jaupar

## Català antic
### Verb

pujara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de pujar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de pujar

#### Variants

* [1] pujàs
* [2] pujàs
# pujaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pu.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /pu.ʒaˈɾan/, valencià /pu.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

pujaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de pujar.

## Català antic
### Verb

pujaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de pujar
# pujarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pu.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /pu.ʒaˈɾi.en/, valencià /pu.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

pujarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·ri·en (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeijnpru)
* Anagrama: ajupiren

## Català antic
### Verb

pujarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de pujar
# pujarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pu.ʒəˈɾɛm/ balear /pu.ʒəˈɾəm/, /pu.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /pu.ʒaˈɾem/, valencià /pu.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

pujarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejmpru)
* Anagrama: urpejam

## Català antic
### Verb

pujarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de pujar
# pujaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pu.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /pu.ʒaˈɾi.a/, valencià /pu.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

pujaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de pujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·ri·a (4)
* Anagrames: ajupira, ajupirà

## Català antic
### Verb

pujaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de pujar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de pujar
# pujaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /puˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /puˈʒa.ɾen/, valencià /puˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

pujaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de pujar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pujar.

## Català antic
### Verb

pujaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de pujar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de pujar

#### Variants

* [2] pujassen
# pujares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /puˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /puˈʒa.ɾes/, valencià /puˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

pujares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de pujar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pu·ja·res (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejprsu)
* Anagrama: urpejàs

## Català antic
### Verb

pujares
* segona persona singular (tu) del passat de pujar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de pujar

#### Variants

* [1] pujast, pugist
* [2] pujasses
# recordàssets
## Català antic
### Verb

recordàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de recordar
# recordàssem
## Català
### Verb

recordàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recordar.

## Català antic
### Verb

recordàssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de recordar
# recordàieu
## Català
### Verb

recordàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de recordar.
# recordàrets
## Català antic
### Verb

recordàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de recordar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de recordar
# recordàsseu
## Català
### Verb

recordàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb recordar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escuradores

## Català antic
### Verb

recordàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de recordar
# recordàssim
## Català
### Verb

recordàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb recordar.
# regàssem
## Català
### Verb

regàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* regueguéssom, reguéssim, reguéssem, regàssim, regàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gàs·sem (3)
* Anagrames: esgrames, esgramés
# regàsseu
## Català
### Verb

regàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* regueguéssou, reguéssiu, reguésseu, regàssiu, regàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gàs·seu (3)
* Anagrames: assegure, reguessa, sagueres
# regàvom
## Català
### Verb

regàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regàiem, regàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gà·vom (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegmorv)
* Anagrames: vogarem, vogàrem
# regència
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈʒɛn.si.ə/ Occidental: nord-occidental /reˈʒɛn.si.a/, valencià /reˈd͡ʒɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De regent i el sufix -ència.

### Nom

regència f. ‎(plural regències)
* Període transitori durant el qual una persona exerceix el poder en nom del monarca, per incapacitat, minoria d'edat o absència d'aquest.
    La regència d'Espartero (1840-43).
* Nom donat al govern municipal en alguns països germànics.
* Nom donat al govern d'alguns estats o regions.
    La Regència de Sambas, a Indonèsia
* (històric) Govern per delegació del sultà.
    La Regència de Trípoli
* Acció de regir o governar.
* Territori governat per un regent o durada del govern d'aquest.

#### Derivats

* regent

#### Relacionats

* coregència

#### Traduccions

* Anglès: regency $^{(en)}$, reign $^{(en)}$
* Castellà: regencia $^{(es)}$ f.
* Francès: régence $^{(fr)}$ f.
* Portuguès: regência $^{(pt)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gèn·ci·a (4)
* Anagrames: cairegen, carenegi, carenegí, careneig, enèrgica, gerència

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# regàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈɣa.ɾəw/, occidental /reˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

regàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de regar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* [2] regueguéssou, reguéssiu, reguésseu, regàssiu, regàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gà·reu (3)
# regàs
## Català
### Verb

regàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* [1] reguessi, reguessa, regueguessa, regués, regara
* [2] reguegués, regués, regara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gàs (2)
* Anagrames: agres, Agres, gares, garse, rages, segar
# regàssim
## Català
### Verb

regàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* regueguéssom, reguéssim, reguéssem, regàssem, regàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gàs·sim (3)
* Anagrames: agríssem, giràssem, migressa
# regàssiu
## Català
### Verb

regàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb regar.

#### Variants

* regueguéssou, reguéssiu, reguésseu, regàsseu, regàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gàs·siu (3)
* Anagrames: agressiu, agrísseu, asseguri, assegurí, giràsseu, riguessa, seguiràs, sigueràs
# regàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈɣa.βəw/, balear /rəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /reˈɣa.βew/ valencià /reˈɣa.vew/, /reˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

regàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regavo, regàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gà·veu (3)
* Anagrama: veguera
# regàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈɣa.βəm/, balear /rəˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /reˈɣa.βem/ valencià /reˈɣa.vem/, /reˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

regàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de regar.

#### Variants

* regàvom, regàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·gà·vem (3)
# reberies
## Català
### Verb

reberies
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Segona persona del singular (tu) del condicional de rebre.
# reberien
## Català
### Verb

reberien
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de rebre.
# reberen
## Català
### Verb

reberen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de rebre.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# reberes
## Català
### Verb

reberes
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de rebre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# reberan
## Català
### Verb

reberan
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·ran (3)
* Anagrames: aberren, berenar, enarbre
# rebereu
## Català
### Verb

rebereu
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·reu (3)
* Anagrama: rebeure
# reberia
## Català
### Verb

reberia
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Primera persona del singular (jo) del condicional de rebre.
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de rebre.
# reberà
## Català
### Verb

reberà
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·rà (3)
* Anagrama: aberre
# rebera
## Català
### Verb

rebera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·ra (3)
* Anagrama: aberre
# punto de impacto
## Castellà
### Nom

punto de impacto m. ‎(plural puntos de impacto)
* (esports de raqueta) punt d'impacte

#### Sinònims

* punto de empale
* yema

### Vegeu també

* punto de impacto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de servicio
## Castellà
### Nom

punto de servicio m. ‎(plural puntos de servicio)
* (voleibol, esports de raqueta) punt de servei

### Vegeu també

* punto de servicio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de inmovilización
## Castellà
### Nom

punto de inmovilización m. ‎(plural puntos de inmovilización)
* (petanca) punt d'immobilització

### Vegeu també

* punto de inmovilización. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de partido
## Castellà
### Nom

punto de partido m. ‎(plural puntos de partido)
* (voleibol, esports de raqueta) punt de partit

#### Sinònims

* balón de partido (voleibol)
* pelota de partido

### Interjecció

¡punto de partido!
* (esports de raqueta) punt de partit

### Vegeu també

* punto de partido. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de saque
## Castellà
### Nom

punto de saque m. ‎(plural puntos de saque)
* (hoquei sobre gel) punt de servei

### Vegeu també

* punto de saque. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de juego
## Castellà
### Nom

punto de juego m. ‎(plural puntos de juego)
* (voleibol, esports de raqueta) punt de joc

#### Sinònims

* pelota de juego

### Vegeu també

* punto de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de penalti stroke
## Castellà
### Nom

punto de penalti stroke m. ‎(plural puntos de penalti stroke)
* (hoquei sobre herba) punt de cop de càstig

### Vegeu també

* punto de penalti stroke. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de empale
## Castellà
### Nom

punto de empale m. ‎(plural puntos de empale)
* (esports de raqueta) punt d'impacte

#### Sinònims

* punto de impacto
* yema

### Vegeu també

* punto de empale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de penalti
## Castellà
### Nom

punto de penalti m. ‎(plural puntos de penalti)
* (esports de pilota) punt de penal

### Vegeu també

* punto de penalti. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# punto de salida
## Castellà
### Nom

punto de salida m. ‎(plural puntos de salida)
* (billar) mosca

#### Sinònims

* mosca

### Vegeu també

* punto de salida. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# recorreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈrɛw/ balear /rə.koˈrəw/, /rə.kuˈrɛw/ Occidental: /re.koˈrew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

recorreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de recórrer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb recórrer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb recórrer.
# recorrien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈri.ən/ balear /rə.koˈri.ən/, /rə.kuˈri.ən/ Occidental: /re.koˈri.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

recorrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cor·ri·en (4)
* Anagrama: incorreré
# recorria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈri.ə/ balear /rə.koˈri.ə/, /rə.kuˈri.ə/ Occidental: /re.koˈri.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

recorria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
# recorreven
## Català
### Verb

recorreven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
# recorreves
## Català
### Verb

recorreves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
# recorri
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈko.ri/, occidental /reˈko.ri/
   * Rimes: -ori

### Verb

recorri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de recórrer.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb recórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb recórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb recórrer.
# recorries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.kuˈri.əs/ balear /rə.koˈri.əs/, /rə.kuˈri.əs/ Occidental: /re.koˈri.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

recorries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
# recorrin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈko.rin/, occidental /reˈko.rin/
   * Rimes: -orin

### Verb

recorrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb recórrer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb recórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cor·rin (3)
* Anagrama: incórrer
# recorresses
## Català
### Verb

recorresses
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb recórrer.
# recorreva
## Català
### Verb

recorreva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de recórrer.
# remunerada
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mu.nəˈɾa.ðə/, occidental /re.mu.neˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

remunerada
* Participi femení singular del verb remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·da (5)
# remunerant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.nəˈɾan/ balear /rə.mu.nəˈɾant/, /rə.mu.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /re.mu.neˈɾan/ valencià /re.mu.neˈɾant/, /re.mu.neˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

remunerant
* Gerundi del verb remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·rant (4)
# remunerarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.mu.nə.ɾəˈɾɛm/ balear /rə.mu.nə.ɾəˈɾəm/, /rə.mu.nə.ɾəˈɾɛm/ Occidental: /re.mu.ne.ɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

remunerarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·rem (5)
# remunerades
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mu.nəˈɾa.ðəs/, occidental /re.mu.neˈɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

remunerades
* Participi femení plural del verb remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·des (5)
# remuneraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mu.nə.ɾəˈɾan/, occidental /re.mu.ne.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

remuneraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de remunerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·ran (5)
# remunerares
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.mu.nəˈɾa.ɾəs/, occidental /re.mu.neˈɾa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

remunerares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de remunerar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remunerar.

#### Variants

* [2] remuneressis, remuneresses, remunerassis, remunerasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·mu·ne·ra·res (5)