OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# envestia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.ə/, balear /əɱ.vəsˈti.ə/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.a/ valencià /eɱ.vesˈti.a/, /em.besˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

envestia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·a (4)
* Anagrames: atenives, esteniva, ventaies
# envestida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.ðə/, balear /əɱ.vəsˈti.ðə/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.ða/ valencià /eɱ.vesˈti.ða/, /em.besˈti.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

envestida
* Participi femení singular del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·da (4)
* Anagrama: disteneva
# envestides
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəsˈti.ðəs/, balear /əɱ.vəsˈti.ðəs/ Occidental: nord-occidental /em.besˈti.ðes/ valencià /eɱ.vesˈti.ðes/, /em.besˈti.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

envestides
* Participi femení plural del verb envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·des (4)
* Anagrama: disteneves
# entossàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈsa.ɾəm/ balear /ən.toˈsa.ɾəm/, /ən.tuˈsa.ɾəm/ Occidental: /en.toˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

entossàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sà·rem (4)
* Anagrames: amortessen, roentàssem
# entossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈse.səw/ balear /ən.toˈse.səw/, /ən.tuˈse.səw/ Occidental: /en.toˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

entossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossar-se.

#### Variants

* entosséssiu
# entosséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈse.siw/ balear /ən.toˈse.siw/, /ən.tuˈse.siw/ Occidental: /en.toˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entosséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossar-se.

#### Variants

* entossésseu
# entossà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈsa/ balear /ən.toˈsa/, /ən.tuˈsa/ Occidental: /en.toˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

entossà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sà (3)
* Anagrames: assento, assoten, notessa, sotanes
# entossàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈsa.βəw/ balear /ən.toˈsa.vəw/, /ən.tuˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.toˈsa.βew/ valencià /en.toˈsa.vew/, /en.toˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entossàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entossar-se.
# entossés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈses/ balear /ən.toˈses/, /ən.tuˈses/ Occidental: /en.toˈses/
   * Rimes: -es

### Verb

entossés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sés (3)
* Anagrama: notesses
# entosséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈse.səm/ balear /ən.toˈse.səm/, /ən.tuˈse.səm/ Occidental: /en.toˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

entosséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossar-se.

#### Variants

* entosséssim
# entossàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈsa.ɾəw/ balear /ən.toˈsa.ɾəw/, /ən.tuˈsa.ɾəw/ Occidental: /en.toˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

entossàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entossar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tos·sà·reu (4)
* Anagrama: roentàsseu
# entosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tuˈse.sim/ balear /ən.toˈse.sim/, /ən.tuˈse.sim/ Occidental: /en.toˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entossar-se.

#### Variants

* entosséssem
# enfugien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fuˈʒi.ən/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fuˈʒi.en/, valencià /eɱ.fuˈd͡ʒi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enfugien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enfugir-se.
# enfugies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fuˈʒi.əs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fuˈʒi.es/, valencià /eɱ.fuˈd͡ʒi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enfugies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enfugir-se.
# enfugin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱˈfu.ʒin/ Occidental: nord-occidental /eɱˈfu.ʒin/, valencià /eɱˈfu.d͡ʒin/
   * Rimes: -uʒin

### Verb

enfugin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enfugir-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enfugir-se.

#### Variants

* [1] enfugen
* [2] enfugen

### Miscel·lània

* Anagrama: fenguin
# enfugiran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fu.ʒiˈɾan/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fu.ʒiˈɾan/, valencià /eɱ.fu.d͡ʒiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enfugiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enfugir-se.
# enfugira
## Català
### Verb

enfugira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfugir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfugir-se.

#### Variants

* [1] enfugís
* [2] enfugís

### Miscel·lània

* Anagrames: afiguren, furgaien
# entreforques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌen.tɾəˈfor.kəs/, occidental /ˌen.tɾeˈfoɾ.kes/
   * Rimes: -oɾkes

### Verb

entreforques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entreforcar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* [2] entreforquis
# entreforquessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈke.sin/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈke.sin/, /ˌen.tɾə.furˈke.sin/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

entreforquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessen, entreforcassin, entreforcassen, entreforcaren
# entreforque
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌen.tɾəˈfor.kə/, occidental /ˌen.tɾeˈfoɾ.ke/

### Verb

entreforque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entreforcar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entreforcar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entreforcar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* [1] entreforco, entreforqui, entreforc
* [2] entreforqui
* [3] entreforqui
* [4] entreforqui
# entreforquessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈke.sən/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈke.sən/, /ˌen.tɾə.furˈke.sən/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

entreforquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessin, entreforcassin, entreforcassen, entreforcaren
# entreforquessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈke.sis/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈke.sis/, /ˌen.tɾə.furˈke.sis/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

entreforquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquesses, entreforcassis, entreforcasses, entreforcares
# entreforquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌen.tɾəˈfor.kən/, occidental /ˌen.tɾeˈfoɾ.ken/

### Verb

entreforquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entreforcar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entreforcar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* [2] entreforquin
* [3] entreforquin
# entreforquesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈke.səs/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈke.səs/, /ˌen.tɾə.furˈke.səs/ Occidental: /ˌen.tɾe.foɾˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entreforquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreforcar-se.

#### Variants

* entreforquessis, entreforcassis, entreforcasses, entreforcares
# entreforcàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌen.tɾə.furˈka.βəw/ balear /ˌen.tɾə.foɾˈka.vəw/, /ˌen.tɾə.furˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /ˌen.tɾe.forˈka.βew/ valencià /ˌen.tɾe.foɾˈka.vew/, /ˌen.tɾe.foɾˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entreforcàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entreforcar-se.
# envetassen
## Català
### Verb

envetassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.
# envetava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈta.βə/, balear /əɱ.vəˈta.və/ Occidental: nord-occidental /em.beˈta.βa/ valencià /eɱ.veˈta.va/, /em.beˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

envetava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envetar.
# envetaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾi.əw/, balear /əɱ.və.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾi.ew/ valencià /eɱ.ve.taˈɾi.ew/, /em.be.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

envetaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de envetar.
# envetau
## Català
### Verb

envetau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de envetar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb envetar.
# envetasses
## Català
### Verb

envetasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.
# envetassis
## Català
### Verb

envetassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·tas·sis (4)
* Anagrames: assentives, avistessen
# erreginengan
## Basc
### Nom

erreginengan
* inessiu definit plural de erregina
# erreginengandik
## Basc
### Nom

erreginengandik
* ablatiu definit plural de erregina
# erreginentzat
## Basc
### Nom

erreginentzat
* benefactiu definit plural de erregina
* benefactiu definit plural de erregina
# erreginekin
## Basc
### Nom

erreginekin
* comitatiu definit plural de erregina
* comitatiu definit plural de erregina
# erreginen
## Basc
### Nom

erreginen
* genitiu definit plural de erregina
* genitiu definit plural de erregina
# erreginengana
## Basc
### Nom

erreginengana
* al·latiu definit plural de erregina
# erreginenganaino
## Basc
### Nom

erreginenganaino
* terminatiu definit plural de erregina
# erreginenganako
## Basc
### Nom

erreginenganako
* genitiu locatiu definit plural de erregina
# erreginenganantz
## Basc
### Nom

erreginenganantz
* al·latiu direccional definit plural de erregina
# erreginengatik
## Basc
### Nom

erreginengatik
* causal definit plural de erregina
* causal definit plural de erregina
# enxufésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfe.səw/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enxufésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxufar.

#### Variants

* enxuféssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fés·seu (4)
# enxufí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfi/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfi/
   * Rimes: -i

### Verb

enxufí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enxufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fí (3)
* Heterograma de 6 lletres (efinux)
# enxufàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfa.ɾəw/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enxufàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enxufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fà·reu (4)
# enxufàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʃuˈfa.βəw/, balear /əɲ.ʃuˈfa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eɲ.t͡ʃuˈfa.βew/ valencià /eɲ.t͡ʃuˈfa.vew/, /eɲ.t͡ʃuˈfa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enxufàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enxufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fà·veu (4)
# enxuféssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfe.səm/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enxuféssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxufar.

#### Variants

* enxuféssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fés·sem (4)
# enxufàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʃuˈfa.βəm/, balear /əɲ.ʃuˈfa.vəm/ Occidental: nord-occidental /eɲ.t͡ʃuˈfa.βem/ valencià /eɲ.t͡ʃuˈfa.vem/, /eɲ.t͡ʃuˈfa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enxufàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enxufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fà·vem (4)
# enxuféssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfe.siw/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enxuféssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxufar.

#### Variants

* enxufésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fés·siu (4)
# enxumenia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃu.məˈni.ə/, occidental /eɲ.t͡ʃu.meˈni.a/
       Informal: nord-occidental /aɲ.t͡ʃu.meˈni.ɛ/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix en- i xumenia.

### Nom

enxumenia f. ‎(plural enxumenies)
* (nord-occidental, tarragoní) Forma alternativa de xemeneia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·me·ni·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# enxufés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfes/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfes/
   * Rimes: -es

### Verb

enxufés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxufar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fés (3)
# enxuféssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃuˈfe.sim/, occidental /eɲ.t͡ʃuˈfe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enxuféssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxufar.

#### Variants

* enxuféssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xu·fés·sim (4)
# engrillonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾi.əw/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎo.nəˈɾi.əw/, /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾi.əw/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎo.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

engrillonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na·rí·eu (6)
# engrillonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnat/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈnat/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnat/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

engrillonat
* Participi masculí singular del verb engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nat (4)
# engrillonaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾas/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎo.nəˈɾas/, /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾas/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎo.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

engrillonaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na·ràs (5)
# engrillonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾe/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎo.nəˈɾe/, /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾe/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎo.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

engrillonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na·ré (5)
# engrillonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾi.əm/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎo.nəˈɾi.əm/, /əŋ.ɡɾi.ʎu.nəˈɾi.əm/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎo.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

engrillonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·na·rí·em (6)
# engrillonassen
## Català
### Verb

engrillonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonessin, engrillonessen, engrillonassin, engrillonaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nas·sen (5)
# engrillonasses
## Català
### Verb

engrillonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonessis, engrillonesses, engrillonassis, engrillonares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nas·ses (5)
# engrillonassin
## Català
### Verb

engrillonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonessin, engrillonessen, engrillonassen, engrillonaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nas·sin (5)
# engrillonassis
## Català
### Verb

engrillonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrillonar.

#### Variants

* engrillonessis, engrillonesses, engrillonasses, engrillonares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nas·sis (5)
# engrillonats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnats/ balear /əŋ.ɡɾi.ʎoˈnats/, /əŋ.ɡɾi.ʎuˈnats/ Occidental: /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

engrillonats
* Participi masculí plural del verb engrillonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gri·llo·nats (4)
# ergeranno
## Italià
### Verb

ergeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de ergere
# ergerebbe
## Italià
### Verb

ergerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de ergere
# ergerei
## Italià
### Verb

ergerei
* primera persona singular (io) del condicional de ergere
# ergere
## Italià

   * Pronúncia: /ˈɛr.d͡ʒe.re/
   * Etimologia: Del llatí ērigere.

### Verb

ergere trans. ‎(pronominal ergersi)
* dreçar, aixecar
* erigir

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: èr·ge·re (3)
# ergente
## Italià
### Verb

ergente
* participi present de ergere
# ergerai
## Italià
### Verb

ergerai
* segona persona singular (tu) del futur de ergere
# ergerebbero
## Italià
### Verb

ergerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de ergere
# ergeremmo
## Italià
### Verb

ergeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de ergere
# ergeremo
## Italià
### Verb

ergeremo
* primera persona plural (noi) del futur de ergere
# ergentesi
## Italià
### Verb

ergentesi
* participi present de ergersi
# esbutzassin
## Català
### Verb

esbutzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzava
## Català
### Verb

esbutzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
# esbutzaven
## Català
### Verb

esbutzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
# esbutzaves
## Català
### Verb

esbutzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
# esbutzavi
## Català
### Verb

esbutzavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
# esbutzavo
## Català
### Verb

esbutzavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbutzar.
# esbutzassis
## Català
### Verb

esbutzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbutzar.
# esbutzau
## Català
### Verb

esbutzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbutzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbutzar.
# esbaconàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈna.ɾəm/ balear /əz.bə.koˈna.ɾəm/, /əz.bə.kuˈna.ɾəm/ Occidental: /ez.ba.koˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

esbaconàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de esbaconar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* [2] esbaconéssim, esbaconéssem, esbaconàssem
# esbaconàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈna.βəw/ balear /əz.bə.koˈna.vəw/, /əz.bə.kuˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /ez.βa.koˈna.βew/ valencià /ez.ba.koˈna.vew/, /ez.βa.koˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

esbaconàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esbaconar.
# esbaconéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈne.səm/ balear /əz.bə.koˈne.səm/, /əz.bə.kuˈne.səm/ Occidental: /ez.ba.koˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esbaconéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* esbaconéssim, esbaconàssem, esbaconàrem
# esbaconàssem
## Català
### Verb

esbaconàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* esbaconéssim, esbaconéssem, esbaconàrem
# esbaconésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈne.səw/ balear /əz.bə.koˈne.səw/, /əz.bə.kuˈne.səw/ Occidental: /ez.ba.koˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esbaconésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* esbaconéssiu, esbaconàsseu, esbaconàreu
# esbaconàsseu
## Català
### Verb

esbaconàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* esbaconéssiu, esbaconésseu, esbaconàreu
# esbaconés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈnes/ balear /əz.bə.koˈnes/, /əz.bə.kuˈnes/ Occidental: /ez.ba.koˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

esbaconés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* [1] esbaconara
* [2] esbaconara
# esbaconéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈne.sim/ balear /əz.bə.koˈne.sim/, /əz.bə.kuˈne.sim/ Occidental: /ez.ba.koˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esbaconéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* esbaconéssem, esbaconàssem, esbaconàrem
# esbaconàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bə.kuˈna.ɾəw/ balear /əz.bə.koˈna.ɾəw/, /əz.bə.kuˈna.ɾəw/ Occidental: /ez.ba.koˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

esbaconàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de esbaconar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbaconar.

#### Variants

* [2] esbaconéssiu, esbaconésseu, esbaconàsseu
# entropies
## Català
### Nom

entropies f. pl.
* Forma plural de entropia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tro·pi·es (4)
* Anagrames: entorpies, interpose, potineres, proteïnes

## Anglès
### Nom

entropies
* forma plural de entropy

## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.tʁɔˈpi/

### Nom

entropies f. pl.
* forma plural de entropie
# entropía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.tɾoˈpi.a/, meridional \eŋ.tɾoˈpi.a\
       Americà: alt /en.t͡s(o)ˈpi.a/, baix \eŋ.tɾoˈpi.a\, austral /en.tɾoˈpi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De l'alemany Entropie.

### Nom

entropía f. ‎(plural entropías)
* entropia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tro·pí·a (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeinoprt)
* Anagrama: proteína

### Vegeu també

* entropía. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].