OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# humanitzàveu
## Català
### Verb

humanitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de humanitzar.
# humanitzàssiu
## Català
### Verb

humanitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzàrem
## Català
### Verb

humanitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de humanitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzàs
## Català
### Verb

humanitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzàssem
## Català
### Verb

humanitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzàsseu
## Català
### Verb

humanitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzàssim
## Català
### Verb

humanitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzàreu
## Català
### Verb

humanitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de humanitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# inclinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kɫiˈna.βən/, balear /iŋ.kɫiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kɫiˈna.βen/ valencià /iŋ.kɫiˈna.ven/, /iŋ.kɫiˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

inclinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inclinar.

#### Sinònims

* inclinaien, forma col·loquial.
# incline
## Català

   * Pronúncia: occidental /iŋˈkɫi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

incline
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inclinar.
    Forma valenciana: [jo] inclino, incline, inclín o inclini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inclinar.
    [Que jo] inclini o incline.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inclinar.
    [Que ell/ella/vostè] inclini o incline.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inclinar.
    Inclini o incline [ell/ella/vostè].

## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈklaɪn/ àudio (EUA)

### Verb

incline ‎(3a persona singular present inclines, gerundi inclining, passat i participi inclined)
* inclinar
# inclineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kɫi.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

inclineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inclinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] inclinés, inclinàs o inclinara.
# inclinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kɫiˈna.βəs/, balear /iŋ.kɫiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kɫiˈna.βes/ valencià /iŋ.kɫiˈna.ves/, /iŋ.kɫiˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

inclinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inclinar.

#### Sinònims

* inclinaies, forma col·loquial.
# inclineguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kɫi.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

inclineguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb inclinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] inclinem.
# inclinavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɫiˈna.βu/, nord-occidental /iŋ.kɫiˈna.βo/

### Verb

inclinavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inclinar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] inclinàveu.
# inclinazioni
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kli.natˈt͡sjoː.ni/

### Nom

inclinazioni f. pl.
* forma plural de inclinazione
# inclinavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kɫiˈna.βi/

### Verb

inclinavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inclinar.
    Forma septentrional per [jo] inclinava.
# inclinazione
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kli.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

inclinazione f. ‎(plural inclinazioni)
* inclinació
* inclinació, propensió
* inclinació, simpatia, afició

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cli·na·zió·ne (5)
# inclined
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈklaɪnd/ àudio (EUA)

### Verb

inclined
* passat i participi de incline
# indispongueré
## Català
### Verb

indispongueré
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del futur de indispondre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dis·pon·gue·ré (5)
* Anagrama: disponguerien
# indispongueríeu
## Català
### Verb

indispongueríeu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indispondre.
# indisponguerives
## Català
### Verb

indisponguerives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de indispondre.
# indisponguerà
## Català
### Verb

indisponguerà
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de indispondre.
# indispongueriven
## Català
### Verb

indispongueriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indispondre.
# indispongueries
## Català
### Verb

indispongueries
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de indispondre.
# indispongueriva
## Català
### Verb

indispongueriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de indispondre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indispondre.
# indispongueràs
## Català
### Verb

indispongueràs
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del futur de indispondre.
# inculpaien
## Català
### Verb

inculpaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# inculpam
## Català
### Verb

inculpam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inculpar.
# inculpar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.kuɫˈpa/ Occidental: nord-occidental /iŋ.kuɫˈpa/ valencià /iŋ.kuɫˈpaɾ/, /iŋ.kuɫˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: inculpà
   * Etimologia: Del llatí inculpāre.

### Verb

inculpar trans.
* Culpar, acusat algú d'alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: inculpo, inculpa, inculpem

#### Traduccions

* Anglès: incriminate $^{(en)}$, charge $^{(en)}$
* Castellà: inculpar $^{(es)}$
* Francès: inculper $^{(fr)}$
* Gallec: inculpar $^{(gl)}$
* Italià: incolpare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·par (3)
* Heterograma de 8 lletres (acilnpru)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 2

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kulˈpaɾ\
       Americà: alt \iŋ.k(u)lˈpaɾ\, baix \iŋ.kulˈpaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí inculpāre.

### Verb

inculpar trans. ‎(present inculpo, passat inculpé, futur inculparé)
* inculpar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·par (3)
* Heterograma de 8 lletres (acilnpru)
# inculpablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.kulˌpa.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.kulˌpa.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.kulˌpa.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inculpable i el sufix -mente.

### Adverbi

inculpablemente
* inculpablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pa·ble·men·te (6)
# inculpably
## Anglès

   * Etimologia: De inculpable i el sufix -ly.

### Adverbi

inculpably ‎(comparatiu more inculpably, superlatiu most inculpably)
* inculpablement

#### Sinònims

* blamelessly
# inculpaies
## Català
### Verb

inculpaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·pa·ies (4)
* Anagrama: suplicaien
# inculpaia
## Català
### Verb

inculpaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# hombrear
## Castellà

   * Pronúncia: /om.bɾeˈaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

hombrear intr. ‎(present hombreo, passat hombreé, futur hombrearé)
* homenejar
* posar l'espatlla

### Miscel·lània

* Síl·labes: hom·bre·ar (3)
# homage
## Anglès
### Nom

homage ‎(plural homages)
* homenatge
# hombrearé
## Castellà

   * Pronúncia: /om.bɾe.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hombrearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb hombrear
# hombre
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈom.bɾe/
   * Rimes: -ombɾe

### Nom

hombre m. ‎(plural hombres)
* home

### Miscel·lània

* Síl·labes: hom·bre (2)
* Heterograma de 6 lletres (behmor)
# homatropine
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix homo- i atropine.

### Nom

homatropine ‎(incomptable)
* homatropina

### Vegeu també

* homatropine. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hombrera
## Castellà

   * Pronúncia: /omˈbɾe.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Nom

hombrera f. ‎(plural hombreras)
* espatllera

### Miscel·lània

* Síl·labes: hom·bre·ra (3)
# hombreras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /omˈbɾe.ɾas/, meridional /omˈbɾe.ɾah/
       Americà: alt /omˈbɾe.(ɾa)s/, baix /omˈbɾe.ɾah/, austral /omˈbɾe.ɾas/
   * Rimes: -eɾas

### Nom

hombreras f. pl.
* forma plural de hombrera
# homages
## Anglès
### Nom

homages
* forma plural de homage
# hombreo
## Castellà

   * Pronúncia: /omˈbɾe.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

hombreo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb hombrear
# igandeetara
## Basc
### Nom

igandeetara
* al·latiu definit plural de igande
# igandeengatik
## Basc
### Nom

igandeengatik
* causal definit plural de igande
# igandeetaraino
## Basc
### Nom

igandeetaraino
* terminatiu definit plural de igande
# igandeetarantz
## Basc
### Nom

igandeetarantz
* al·latiu direccional definit plural de igande
# igandeez
## Basc
### Nom

igandeez
* instrumental definit plural de igande
# igandeetan
## Basc
### Nom

igandeetan
* inessiu definit plural de igande
# igandek
## Basc
### Nom

igandek
* ergatiu indefinit de igande
# igandeentzat
## Basc
### Nom

igandeentzat
* benefactiu definit plural de igande
# igandeetako
## Basc
### Nom

igandeetako
* genitiu locatiu definit plural de igande
# igandeetatik
## Basc
### Nom

igandeetatik
* ablatiu definit plural de igande
# inflameguéssom
## Català
### Verb

inflameguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflameguéssou
## Català
### Verb

inflameguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflames
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱˈfɫa.məs/, occidental /iɱˈfɫa.mes/
   * Rimes: -ames

### Verb

inflames
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inflamar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inflamar.

## Anglès
### Verb

inflames
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de inflame
# inflamessen
## Català
### Verb

inflamessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamessa
## Català
### Verb

inflamessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·mes·sa (4)
* Anagrames: aflamessin, malfiassen
# inflamegueu
## Català
### Verb

inflamegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamegués
## Català
### Verb

inflamegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱˈfɫa.mən/, occidental /iɱˈfɫa.men/
   * Rimes: -amen

### Verb

inflamen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inflamar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inflamar.
# inflamesses
## Català
### Verb

inflamesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# influenced
## Anglès
### Verb

influenced
* passat i participi de influence
# influence
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪn.flu.əns/ àudio (EUA)

### Nom

influence ‎(comptable i incomptable, plural influences)
* influència

### Verb

influence ‎(3a persona singular present influences, gerundi influencing, passat i participi influenced)
* influir, influenciar
# influencer
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫuˈɛn.sər/, occidental /iɱ.fɫuˈɛn.seɾ/
       Informal: castellanisme, oriental /iɱ.fɫuˈen.seɾ/
   * Etimologia: De l'anglès influencer, de influence i el sufix -er, segle XXI.

### Nom

influencer m. f. ‎(plural influencers)
* (anglicisme, xarxes socials) influenciador

#### Relacionats

* influència, influenciar, influir

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·cer (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: ésAdir
# influencers
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫuˈɛn.sərs/, occidental /iɱ.fɫuˈɛn.seɾs/
       Informal: castellanisme, oriental /iɱ.fɫuˈen.seɾs/

### Nom

influencers m. f. pl.
* Forma plural de influencer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·cers (4)
# inculquer
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.kylˈke/
   * Etimologia: Del llatí inculcāre.

### Verb

inculquer trans.
* inculcar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «inculquer» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# inculquegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kuɫ.keˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

inculquegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] inculqueu.
# inculquegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kuɫ.keˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

inculquegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] inculqués, inculcàs o inculcara.
# inculqueguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kuɫ.keˈɣe.som/

### Verb

inculqueguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] inculquéssim, inculquéssem, inculcàssem, inculcàssim o inculcàrem.
# inculquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈke.sə/, occidental /iŋ.kuɫˈke.sa/
       Informal: /iŋ.kuɫˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

inculquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] inculqués, inculcàs o inculcara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cul·ques·sa (4)
* Anagrama: acluquessin
# inculquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋ.kuɫˈke.sən/, occidental /iŋ.kuɫˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

inculquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    [Ells/elles/vostès] inculquessin, inculquessen, inculcassen, inculcassin o inculcaren.
# inculqueguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /iŋ.kuɫ.keˈɣe.sow/

### Verb

inculqueguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculcar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] inculquéssiu, inculquésseu, inculcàsseu, inculcàssiu o inculcàreu.
# inculquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkuɫ.kən/, occidental /iŋˈkuɫ.ken/

### Verb

inculquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inculcar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inculcar.
    [Que ells/elles/vostès] inculquin o inculquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inculcar.
    Inculquin o inculquen [ells/elles/vostès].
# inculques
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈkuɫ.kəs/, occidental /iŋˈkuɫ.kes/

### Verb

inculques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inculcar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inculcar.
    [Que tu] inculquis o inculques; [tu] no inculquis o inculques.
# ilbeltzengatik
## Basc
### Nom

ilbeltzengatik
* causal indefinit de ilbeltz
* causal definit plural de ilbeltz
# ilbeltzeraino
## Basc
### Nom

ilbeltzeraino
* terminatiu definit singular de ilbeltz
# ilbeltzetaraino
## Basc
### Nom

ilbeltzetaraino
* terminatiu definit plural de ilbeltz
* terminatiu indefinit de ilbeltz
# ilbeltzerantz
## Basc
### Nom

ilbeltzerantz
* al·latiu direccional definit singular de ilbeltz
# ilbeltzetako
## Basc
### Nom

ilbeltzetako
* genitiu locatiu indefinit de ilbeltz
* genitiu locatiu definit plural de ilbeltz
# ilbeltzetara
## Basc
### Nom

ilbeltzetara
* al·latiu definit plural de ilbeltz
* al·latiu indefinit de ilbeltz
# ilbeltzen
## Basc
### Nom

ilbeltzen
* genitiu definit plural de ilbeltz
* genitiu indefinit de ilbeltz
# ilbeltzentzat
## Basc
### Nom

ilbeltzentzat
* benefactiu definit plural de ilbeltz
* benefactiu indefinit de ilbeltz
# ilbeltzera
## Basc
### Nom

ilbeltzera
* al·latiu definit singular de ilbeltz
# ilbeltzetan
## Basc
### Nom

ilbeltzetan
* inessiu definit plural de ilbeltz
* inessiu indefinit de ilbeltz
# iconoclasts
## Anglès
### Nom

iconoclasts
* forma plural de iconoclast
# iconoclastă
## Romanès

   * Pronúncia: /i.ko.noˈklas.tə/

### Nom

iconoclastă f. ‎(plural iconoclaste)
* forma femenina de iconoclast

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | iconoclastă | iconoclasta | (niște) | iconoclaste | iconoclastele |
| Genitiu-datiu | (unei) | iconoclaste | iconoclastei | (unor) | iconoclaste | iconoclastelor |
| Vocatiu | | iconoclastă, iconoclasto | iconoclastă, iconoclasto | | iconoclastelor | iconoclastelor |
# iconoclaști
## Romanès
### Nom

iconoclaști
* forma plural de iconoclast
# iconoclaștii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

iconoclaștii
* nominatiu i acusatiu definit plural de iconoclast
# iconoclaștilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

iconoclaștilor
* genitiu i datiu definit plural de iconoclast
* vocatiu plural de iconoclast
# iconoclastule
## Romanès
### Nom

iconoclastule
* vocatiu singular de iconoclast
# iconoclastul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

iconoclastul
* nominatiu i acusatiu definit singular de iconoclast
# iconoclastului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

iconoclastului
* genitiu i datiu definit singular de iconoclast
# iconografia
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ku.nu.ɣɾəˈfi.ə/, occidental /i.ko.no.ɣɾaˈfi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix icono- i el sufix -grafia, format pels termes grecs εικον ‎(eikon, «imatge») i γραφια ‎(graphia, «escriptura, descripció»)

### Nom

iconografia f. ‎(plural iconografies)
* Ciència o estudi d'una persona o cosa a partir d'imatges.

#### Traduccions

* Anglès: iconography $^{(en)}$
* Castellà: iconografía $^{(es)}$
* Francès: iconographie $^{(fr)}$
* Italià: iconografia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·co·no·gra·fi·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# inhumassis
## Català
### Verb

inhumassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhumar.
# inhumations
## Anglès
### Nom

inhumations
* forma plural de inhumation
# inhumassin
## Català
### Verb

inhumassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhumar.
# inhumaríeu
## Català
### Verb

inhumaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inhumar.
# inhumassen
## Català
### Verb

inhumassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhumar.
# inhumasses
## Català
### Verb

inhumasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhumar.
# inhumation
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪn.hjuːˈmeɪ.ʃən/

### Nom

inhumation ‎(plural inhumations)
* inhumació

### Vegeu també

* inhumation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# infantilitzassis
## Català
### Verb

infantilitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzessis, infantilitzesses, infantilitzasses, infantilitzares

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zas·sis (6)
# infantilitzem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zɛm/ balear /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zəm/, /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zɛm/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡zem/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈzem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

infantilitzem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infantilitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb infantilitzar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [1] infantilitzam

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zem (5)
# infantilitzassin
## Català
### Verb

infantilitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* infantilitzessin, infantilitzessen, infantilitzassen, infantilitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zas·sin (6)
# infantilitzats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zats/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡zats/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈzats/
   * Rimes: -ats

### Verb

infantilitzats
* Participi masculí plural del verb infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zats (5)
# infantilitzat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡zat/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡zat/, valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

infantilitzat
* Participi masculí singular del verb infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·zat (5)
# infantilitzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.βən/, balear /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.βen/ valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.ven/, /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

infantilitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·ven (6)
# infantilitze
## Català
### Verb

infantilitze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infantilitzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb infantilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb infantilitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb infantilitzar.

#### Variants

* [1] infantilitzo, infantilitz
* [2] infantilitzi
* [3] infantilitzi
* [4] infantilitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·ze (5)
# infantilitzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.βə/, balear /iɱ.fən.ti.ɫiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fan.ti.ɫiˈd͡za.βa/ valencià /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.va/, /iɱ.fan.ti.ɫiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

infantilitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infantilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de infantilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·ti·lit·za·va (6)