OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encanonàs
## Català

   * Pronúncia: balear /əŋ.kə.noˈnas/, /əŋ.kə.nuˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

encanonàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Jo] encanonés, encanonàs o encanonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Ell/ella/vostè] encanonés, encanonàs o encanonara.
# encanonessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈne.sis/, occidental /eŋ.ka.noˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encanonessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Tu] encanonessis, encanonesses, encanonasses, encanonassis o encanonares.
# encanonàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈna.ɾəm/, occidental /eŋ.ka.noˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encanonàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encanonar.
    [Nosaltres] encanonàrem o vam/vàrem encanonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    Forma valenciana: [nosaltres] encanonéssim, encanonéssem, encanonàssem, encanonàssim o encanonàrem.
# encanonàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈna.ɾəw/, occidental /eŋ.ka.noˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encanonàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encanonar.
    [Vosaltres/vós] encanonàreu o vau/vàreu encanonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] encanonéssiu, encanonésseu, encanonàsseu, encanonàssiu o encanonàreu.
# enserrellàssim
## Català
### Verb

enserrellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrelléssim, enserrelléssem, enserrellàssem, enserrellàrem
# enserrellàssiu
## Català
### Verb

enserrellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrelléssiu, enserrellésseu, enserrellàsseu, enserrellàreu
# enserrellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sə.rəˈʎa.βəw/, balear /ən.sə.rəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.se.reˈʎa.βew/ valencià /en.se.reˈʎa.vew/, /en.se.reˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enserrellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enserrellar.
# enserrellésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎe.səw/, occidental /en.se.reˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enserrellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrelléssiu, enserrellàssiu, enserrellàsseu, enserrellàreu
# enserrelléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎe.sim/, occidental /en.se.reˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enserrelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrelléssem, enserrellàssim, enserrellàssem, enserrellàrem
# enserrelléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎe.siw/, occidental /en.se.reˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enserrelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrellésseu, enserrellàssiu, enserrellàsseu, enserrellàreu
# enserrelléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎe.səm/, occidental /en.se.reˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enserrelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* enserrelléssim, enserrellàssim, enserrellàssem, enserrellàrem
# enserrellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎi/, occidental /en.se.reˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

enserrellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enserrellar.
# enserrellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sə.rəˈʎes/, occidental /en.se.reˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

enserrellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enserrellar.

#### Variants

* [1] enserrellàs, enserrellara
* [2] enserrellàs, enserrellara
# entredoíets
## Català antic
### Verb

entredoíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir

#### Variants

* entredoíeu
# entredoiu
## Català antic
### Verb

entredoiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de entredoir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de entredoir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de entredoir

#### Variants

* [1] entredoits
* [2] entredoíats, entredoíau
* [3] entredoits
# entredoí
## Català antic
### Verb

entredoí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de entredoir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de entredoir
# entredoíats
## Català antic
### Verb

entredoíats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* entredoíau, entredoiu
# entredoíau
## Català antic
### Verb

entredoíau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* entredoíats, entredoiu
# entredoíam
## Català antic
### Verb

entredoíam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de entredoir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de entredoir

#### Variants

* [1] entredoim
* [2] entredoim
# entredoírets
## Català antic
### Verb

entredoírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* entredoíssets, entredoísseu, entredoíreu
# entredoíem
## Català antic
### Verb

entredoíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir
# entredoíeu
## Català antic
### Verb

entredoíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de entredoir

#### Variants

* entredoíets
# entredoírem
## Català antic
### Verb

entredoírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de entredoir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de entredoir

#### Variants

* [1] entredoim
* [2] entredoíssem
# enllocaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎuˈka.ɾən/ balear /əɲ.ʎoˈka.ɾən/, /əɲ.ʎuˈka.ɾən/ Occidental: /eɲ.ʎoˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enllocaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enllocar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllocar-se.
# enllocares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎuˈka.ɾəs/ balear /əɲ.ʎoˈka.ɾəs/, /əɲ.ʎuˈka.ɾəs/ Occidental: /eɲ.ʎoˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enllocares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enllocar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·ca·res (4)
* Anagrames: consellaré, consellera, enllocar-se
# enllocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎuˈka/ balear /əɲ.ʎoˈka/, /əɲ.ʎuˈka/ Occidental: nord-occidental /eɲ.ʎoˈka/ valencià /eɲ.ʎoˈkaɾ/, /eɲ.ʎoˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enllocà

### Verb

enllocar
* Forma de l'infinitiu enllocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·car (3)
* Anagrames: ancorell, collaren, col·laren, cornella, Cornellà, encollar
# enllocara
## Català
### Verb

enllocara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllocar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enllocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·ca·ra (4)
* Anagrames: acollaren, allocaren
# enllocaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎu.kəˈɾan/ balear /əɲ.ʎo.kəˈɾan/, /əɲ.ʎu.kəˈɾan/ Occidental: /eɲ.ʎo.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enllocaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enllocar-se.
# enllocaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎu.kəˈɾi.ə/ balear /əɲ.ʎo.kəˈɾi.ə/, /əɲ.ʎu.kəˈɾi.ə/ Occidental: /eɲ.ʎo.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enllocaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enllocar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enllocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·llo·ca·ri·a (5)
* Anagrames: acollarien, allocarien
# enllocareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʎu.kəˈɾɛw/ balear /əɲ.ʎo.kəˈɾəw/, /əɲ.ʎu.kəˈɾɛw/ Occidental: /eɲ.ʎo.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enllocareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enllocar-se.
# enjalbegué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.xal.βeˈɣe\, meridional \eŋ.hal.βeˈɣe\
       Americà: alt \eŋ.x(a)l.βeˈɡe\, baix \eŋ.hal.βeˈɣe\, austral \eŋ.xal.βeˈɣe\
   * Rimes: -e

### Verb

enjalbegué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb enjalbegar
# enjaulado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.xauˈla.ðo\, meridional \eŋ.hauˈla.(ð)o\
       Americà: alt \eŋ.x(au)ˈla.do\, baix \eŋ.hauˈla.ðo\, austral \eŋ.xauˈla.ðo\
   * Rimes: -ado

### Verb

enjaulado
* participi masculí singular del verb enjaular
# enjogassadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒu.ɣəˌsa.ðəˈmen/ balear /əɲ.ʒo.ɣəˌsa.ðəˈment/, /əɲ.ʒu.ɣəˌsa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eɲ.d͡ʒo.ɣaˌsa.ðaˈmen/ valencià /eɲ.d͡ʒo.ɣaˌsa.ðaˈment/, /eɲ.d͡ʒo.ɣaˌsa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De enjogassat i el sufix -ment.

### Adverbi

enjogassadament
* D'una manera enjogassada.

#### Traduccions

* Anglès: playfully $^{(en)}$
* Castellà: juguetonamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·jo·gas·sa·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# enjambre
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋˈxam.bɾe\, meridional \eŋˈham.bɾe\
       Americà: alt \eŋˈxam.bɾe\, baix \eŋˈham.bɾe\, austral \eŋˈxam.bɾe\
   * Rimes: -ambɾe

### Nom

enjambre m. ‎(plural enjambres)
* eixam

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·jam·bre (3)
# enjogassar-se
## Català
### Verb

enjogassar-se
* Forma pronominal de enjogassar.
# enjambres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋˈxam.bɾes\, meridional \eŋˈham.bɾeh\
       Americà: alt \eŋˈxam.b(ɾe)s\, baix \eŋˈham.bɾeh\, austral \eŋˈxam.bɾes\
   * Rimes: -ambɾes

### Nom

enjambres m. pl.
* forma plural de enjambre
# entravi
## Català
### Verb

entravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tra·vi (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinrtv)
* Anagrames: rentavi, tiraven, traïven, trenavi, triaven, verinat
# entraîneur-chef
## Francès
### Nom

entraîneur-chef m. f. ‎(plural entraîneur-chefs)
* (futbol americà) entrenador en cap

### Vegeu també

* entraîneur-chef. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# entraîneur-chefs
## Francès
### Nom

entraîneur-chefs m. f. pl.
* forma plural de entraîneur-chef
# entraña
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈtɾa.ɲa/, meridional \eŋˈtɾa.ɲa\
       Americà: alt /enˈt͡sa.ɲa/, baix \eŋˈtɾa.ɲa\, austral /enˈtɾa.ɲa/
   * Rimes: -aɲa

### Nom

entraña f. ‎(plural entrañas)
* entranya

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tra·ña (3)
# entravessar-se
## Català
### Verb

entravessar-se
* Forma pronominal de entravessar.
# entravo
## Català
### Verb

entravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tra·vo (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenortv)
* Anagrames: avorten, entovar, rentavo, rotaven, trenavo, votaren
# entraînement
## Francès
### Nom

entraînement m. ‎(plural entraînements)
* entrenament
# entraînements
## Francès
### Nom

entraînements m. pl.
* forma plural de entraînement
# envelliguessen
## Català
### Verb

envelliguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* envelligueren, envellissin, envellissen, envelliren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gues·sen (5)
# envelligueva
## Català
### Verb

envelligueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envellir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de envellir.

#### Variants

* [1] envelliva, envellia
* [2] envelliva, envellia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gue·va (5)
# envelliguesses
## Català
### Verb

envelliguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* envelligueres, envellissis, envellisses, envellires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gues·ses (5)
# envelligueren
## Català
### Verb

envelligueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de envellir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelliren
* [2] envelliguessen, envellissin, envellissen, envelliren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gue·ren (5)
# envelligueu
## Català
### Verb

envelligueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* envelliu, envellisqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gueu (4)
# envelligueves
## Català
### Verb

envelligueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envellir.

#### Variants

* envellives, envellies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gue·ves (5)
# envelliguem
## Català
### Verb

envelliguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb envellir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envellim, envellisquem
* [2] envellim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·guem (4)
# envelliguera
## Català
### Verb

envelliguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb envellir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envelligués, envellissi, envellís, envellira
* [2] envelligués, envellissi, envellís, envellira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gue·ra (5)
# envelligueres
## Català
### Verb

envelligueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de envellir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envellir.

#### Variants

* [1] envellires
* [2] envelliguesses, envellissis, envellisses, envellires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gue·res (5)
# envelligueven
## Català
### Verb

envelligueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envellir.

#### Variants

* envelliven, envellien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·lli·gue·ven (5)
# erborizzerà
## Italià
### Verb

erborizzerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de erborizzare
# erborizzò
## Italià
### Verb

erborizzò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de erborizzare
# erborizzi
## Italià
### Verb

erborizzi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de erborizzare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de erborizzare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de erborizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de erborizzare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de erborizzare
# erborizziamo
## Italià
### Verb

erborizziamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de erborizzare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de erborizzare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de erborizzare
# erborizzeresti
## Italià
### Verb

erborizzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de erborizzare
# erborizzerò
## Italià
### Verb

erborizzerò
* primera persona singular (io) del futur de erborizzare
# erborizzino
## Italià
### Verb

erborizzino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de erborizzare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de erborizzare
# erborizzerete
## Italià
### Verb

erborizzerete
* segona persona plural (voi) del futur de erborizzare
# erborizziate
## Italià
### Verb

erborizziate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de erborizzare
# erborizzo
## Italià
### Verb

erborizzo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de erborizzare
# entregada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.tɾeˈɣa.ða\, meridional \eŋ.tɾeˈɣa.ða\
       Americà: alt /en.t͡s(e)ˈɡa.da/, baix \eŋ.tɾeˈɣa.ða\, austral \en.tɾeˈɣa.ða\
   * Rimes: -ada

### Nom

entregada f. ‎(plural entregadas)
* (pilota basca) lliurada

#### Sinònims

* servida

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ga·da (4)

### Vegeu també

* entregada. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# entregirar-se
## Català
### Verb

entregirar-se
* Forma pronominal de entregirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enregistraré

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# entreguarda
## Català
### Verb

entreguarda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entreguardar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entreguardar.
# entrega
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾe.ɣə/, occidental /enˈtɾe.ɣa/
   * Rimes: -eɡa
   * Etimologia: Del castellà entrega.

### Nom

entrega f. ‎(plural entregues)
* lliurament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ga (3)
* Anagrames: argente, Argenté, gerenta, negreta, renegat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \enˈtɾe.ɣa\, meridional \eŋˈtɾe.ɣa\
       Americà: alt /enˈt͡se.ɡa/, baix \eŋˈtɾe.ɣa\, austral \enˈtɾe.ɣa\
   * Rimes: -eɡa
   * Etimologia: De entregar.

### Nom

entrega f. ‎(plural entregas)
* lliurament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·ga (3)
# entregar-se
## Català
### Verb

entregar-se
* Forma pronominal de entregar.
# entregas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \enˈtɾe.ɣas\, meridional \eŋˈtɾe.ɣah\
       Americà: alt /enˈt͡se.ɡ(a)s/, baix \eŋˈtɾe.ɣah\, austral \enˈtɾe.ɣas\
   * Rimes: -eɡas

### Nom

entregas f. pl.
* forma plural de entrega
# entregadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \en.tɾeˈɣa.ðas\, meridional \eŋ.tɾeˈɣa.ðah\
       Americà: alt /en.t͡seˈɡa.d(a)s/, baix \eŋ.tɾeˈɣa.ðah\, austral \en.tɾeˈɣa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

entregadas f. pl.
* forma plural de entregada
# entreguard
## Català
### Verb

entreguard
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entreguardar.

#### Variants

* entreguardo, entreguarde, entreguardi
# ennuegaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.ə.ɣəˈɾi.əm/, occidental /en.nu.e.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

ennuegaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·rí·em (6)
# ennuegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.nu.ə.ɣəˈɾɛw/ balear /ən.nu.ə.ɣəˈɾəw/, /ən.nu.ə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /en.nu.e.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ennuegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·reu (5)
# ennuegaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.ə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /en.nu.e.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ennuegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·ri·es (6)
# ennuegassen
## Català
### Verb

ennuegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennuegar.

#### Variants

* ennueguessin, ennueguessen, ennuegassin, ennuegaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gas·sen (5)
# ennuegaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.ə.ɣəˈɾas/, occidental /en.nu.e.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ennuegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·ràs (5)
# ennuegaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.ə.ɣəˈɾe/, occidental /en.nu.e.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ennuegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·ré (5)
# ennuegaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.ə.ɣəˈɾi.əw/, occidental /en.nu.e.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ennuegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·rí·eu (6)
# ennuegarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.ə.ɣəˈɾi.ən/, occidental /en.nu.e.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ennuegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·ga·ri·en (6)
# envestiriva
## Català
### Verb

envestiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de envestir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de envestir.
# envestirives
## Català
### Verb

envestirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de envestir.
# envestiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəs.tiˈɾi.ə/, balear /əɱ.vəs.tiˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /em.bes.tiˈɾi.a/ valencià /eɱ.ves.tiˈɾi.a/, /em.bes.tiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

envestiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de envestir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de envestir.
# envestiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəs.tiˈɾi.əs/, balear /əɱ.vəs.tiˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /em.bes.tiˈɾi.es/ valencià /eɱ.ves.tiˈɾi.es/, /em.bes.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

envestiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de envestir.
# envestiriven
## Català
### Verb

envestiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·ri·ven (5)
* Anagrama: intervenives
# envestiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəs.tiˈɾe/, balear /əɱ.vəs.tiˈɾe/ Occidental: nord-occidental /em.bes.tiˈɾe/ valencià /eɱ.ves.tiˈɾe/, /em.bes.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

envestiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·ré (4)
* Anagrames: eviternes, inveteres, inveterés
# envestirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəs.tiˈɾi.ən/, balear /əɱ.vəs.tiˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /em.bes.tiˈɾi.en/ valencià /eɱ.ves.tiˈɾi.en/, /em.bes.tiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

envestirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·ri·en (5)
* Anagrama: intervenies
# envestirà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəs.tiˈɾa/, balear /əɱ.vəs.tiˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.bes.tiˈɾa/ valencià /eɱ.ves.tiˈɾa/, /em.bes.tiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

envestirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·rà (4)
* Anagrames: estrenavi, inveteràs, reenviats, tesariven, ventaries
# envestiràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəs.tiˈɾas/, balear /əɱ.vəs.tiˈɾas/ Occidental: nord-occidental /em.bes.tiˈɾas/ valencià /eɱ.ves.tiˈɾas/, /em.bes.tiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

envestiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de envestir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ves·ti·ràs (4)
* Anagrama: atrevissen
# esbutzaran
## Català
### Verb

esbutzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbutzar.