OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# meves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈme.βəs/, balear /ˈme.vəs/ Occidental: nord-occidental /ˈme.βes/ valencià /ˈme.ves/, /ˈme.βes/
   * Rimes: -eves

### Pronom

meves f. pl.
* Forma plural de meva.

#### Variants

* meues
* mies
* mes

#### Relacionats

| Posseïdor/persona | Posseïdor/persona | singular | singular | plural | plural |
| Posseïdor/persona | Posseïdor/persona | masculí | femení | masculí | femení |
| tònic ||||||
| Un sol | 1a | (el) meu | (la) meva, meua$^1$, mia$^2$ | (els) meus | (les) meves, meues$^1$, mies$^2$ |
| Un sol | 2a | (el) teu | (la) teva, teua$^1$, tua$^2$ | (els) teus | (les) teves, teues$^1$, tues$^2$ |
| Un sol | 3a | (el) seu | (la) seva, seua$^1$, sua$^2$ | (els) seus | (les) seves, seues$^1$, sues$^2$ |
| Més d’un | 1a | (el) nostre | (la) nostra | (els/les) nostres | (els/les) nostres |
| Més d’un | 2a | (el) vostre | (la) vostra | (els/les) vostres | (els/les) vostres |
| Més d’un | 3a | llur$^3$ | llur$^3$ | llurs$^3$ | llurs$^3$ |
| Més d’un | 3a | (el) seu | (la) seva, seua$^1$ | (els) seus | (les) seves, seues$^1$ |
| àton ||||||
| Un sol | 1a | mon$^4$ | ma$^4$ | mos$^4$ | mes$^4$ |
| Un sol | 2a | ton$^4$ | ta$^4$ | tos$^4$ | tes$^4$ |
| Un sol | 3a | son$^4$ | sa$^4$ | sos$^4$ | ses$^4$ |
| $^{1)}$ Dialectal i valencià $^{2)}$ Antic, poètic i alguerès $^{3)}$ Literari $^{4)}$ Antic i fossilitzat. ||||||

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ves (2)
* Anagrama: vesem
# meurier
## Francès

   * Etimologia: Del francès mitjà meurier.

### Nom

meurier m. ‎(plural meuriers)
* (obsolet) morera

#### Compostos i expressions

* meurier blanc

#### Derivats

* mûrier

## Francès mitjà
### Nom

meurier m. ‎(plural meuriers)
* morera

#### Compostos i expressions

* meurier blanc

#### Descendents

* Francès: meurier
# meute
## Francès

   * Pronúncia: /møt/
   * Etimologia: Del francès antic muete(«expedició, partida, grup en moviment»), derivat del llatí movere.

### Nom

meute f. ‎(plural meutes)
* ramat, grup
    Ex.:Il faut que les piqueurs aient l'œil à terre dans tous les lieux où ils croiront de pouvoir en revoir, afin d'aider à leurs chiens, & s'assurer que c'est le cerf de la meute qu'ils chassent.—(«Cal que els rastrejadors tinguin l'ull mirrant a terra, en tots els llocs on creguin tornar-lo a veure, per tal d'ajudar els seus gossos i assegurar-se que és el cérvol del ramat el que caçaran.»)
* grup, munió, multitud
    Ex.:Laurent Wauquiez, chemise blanche, qui pose les bras grands ouverts devant la meute de photographes, flanque d’Éric Ciotti, chemise blanche lui aussi, qui tend le menton.—(«Laurent Wauquiez, amb camisa blanca, posa els braços oberts davant la munió de fotògrafs, al costat d’Éric Ciotti, també amb camisa blanca, que alça la barbeta.»)

#### Sinònims

* bande, foule, horde, troupe

#### Derivats

* ameuter, émeute, mutin

### Vegeu també

* ↑ Encyclopédie ou Dictionnaire universel raisonné des connoissances, volum 42, 1775, p.19
* ↑ Chistophe Nobili, La redescente du mont Wauquiez, Le Canard Enchaîné, 6 de setembre el 2017, pàg 1
# meutes
## Francès

   * Pronúncia: /møt/

### Nom

meutes f. pl.
* forma plural de meute
# mew
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈmεf/

### Nom

mew
* genitiu plural de mewa
# meurier blanc
## Francès mitjà

   * Etimologia:

### Nom

meurier blanc m. ‎(plural meuriers blancs)
* Bot. (Morus alba) Morera blanca.
   * Exemples:
       "Le revenu du meurier blanc, ne consiste pas seulement en la fueille, pour avoir de la soye, mais aussi en l'escorce, pour en faire des cordages, des toiles, [...]"

### Vegeu també

* ↑ de Serres, Olivier. Le Théâtre d'Agriculture et Mesnage des Champs, 1996. París: Actes Sud, 1600, 722. ISBN 978-2-7427-0952-5.

#### Descendents

* Francès: mûrier blanc
# meuriers
## Francès
### Nom

meuriers m. pl.
* forma plural de meurier
# meus
## Català

   * Pronúncia: /ˈmews/
   * Rimes: -ews

### Pronom

meus m. pl.
* Forma plural de meu.

#### Relacionats

| Posseïdor/persona | Posseïdor/persona | singular | singular | plural | plural |
| Posseïdor/persona | Posseïdor/persona | masculí | femení | masculí | femení |
| tònic ||||||
| Un sol | 1a | (el) meu | (la) meva, meua$^1$, mia$^2$ | (els) meus | (les) meves, meues$^1$, mies$^2$ |
| Un sol | 2a | (el) teu | (la) teva, teua$^1$, tua$^2$ | (els) teus | (les) teves, teues$^1$, tues$^2$ |
| Un sol | 3a | (el) seu | (la) seva, seua$^1$, sua$^2$ | (els) seus | (les) seves, seues$^1$, sues$^2$ |
| Més d’un | 1a | (el) nostre | (la) nostra | (els/les) nostres | (els/les) nostres |
| Més d’un | 2a | (el) vostre | (la) vostra | (els/les) vostres | (els/les) vostres |
| Més d’un | 3a | llur$^3$ | llur$^3$ | llurs$^3$ | llurs$^3$ |
| Més d’un | 3a | (el) seu | (la) seva, seua$^1$ | (els) seus | (les) seves, seues$^1$ |
| àton ||||||
| Un sol | 1a | mon$^4$ | ma$^4$ | mos$^4$ | mes$^4$ |
| Un sol | 2a | ton$^4$ | ta$^4$ | tos$^4$ | tes$^4$ |
| Un sol | 3a | son$^4$ | sa$^4$ | sos$^4$ | ses$^4$ |
| $^{1)}$ Dialectal i valencià $^{2)}$ Antic, poètic i alguerès $^{3)}$ Literari $^{4)}$ Antic i fossilitzat. ||||||

### Nom

meus m. pl.
* Forma plural de meu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: muse, suem $^{(revers)}$, sume, usem

## Llatí

   * Pronúncia: /mews/

### Adjectiu

meus
* meu

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um, amb vocatiu irregular.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | meus | mea | meum | meī | meae | mea |
| Vocatiu | mī | mea | meum | meī | meae | mea |
| Acusatiu | meum | meam | meum | meōs | meās | mea |
| Genitiu | meī | meae | meī | meōrum | meārum | meōrum |
| Datiu | meō | meae | meō | meīs | meīs | meīs |
| Ablatiu | meō | meā | meō | meīs | meīs | meīs |
# mewa
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈmε.va/
   * Etimologia: De l'alemany Möwe.

### Nom

mewa f.
* gavina

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | mewa | mewy |
| Genitiu | mewy | mew |
| Datiu | mewie | mewom |
| Acusatiu | mewę | mewy |
| Instrumental | mewą | mewami |
| Locatiu | mewie | mewach |
| Vocatiu | mewo | mewy |

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·wa (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre mewa
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre mewa
# monjoiéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲ.ʒuˈje.səm/ balear /moɲ.ʒoˈje.səm/, /muɲ.ʒuˈje.səm/ Occidental: /moɲ.d͡ʒoˈje.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

monjoiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb monjoiar.
# monjoïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲˈʒɔ.is/ balear /moɲˈʒɔ.is/, /muɲˈʒɔ.is/ Occidental: /moɲˈd͡ʒɔ.is/
   * Rimes: -ɔis

### Verb

monjoïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb monjoiar.
# monkey
## Anglès
### Nom

monkey ‎(plural monkeys)
* Mico.
# monjoiésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲ.ʒuˈje.səw/ balear /moɲ.ʒoˈje.səw/, /muɲ.ʒuˈje.səw/ Occidental: /moɲ.d͡ʒoˈje.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

monjoiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb monjoiar.
# monjoiéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲ.ʒuˈje.sim/ balear /moɲ.ʒoˈje.sim/, /muɲ.ʒuˈje.sim/ Occidental: /moɲ.d͡ʒoˈje.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

monjoiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb monjoiar.
# monjoiéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲ.ʒuˈje.siw/ balear /moɲ.ʒoˈje.siw/, /muɲ.ʒuˈje.siw/ Occidental: /moɲ.d͡ʒoˈje.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

monjoiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb monjoiar.
# monjoí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲ.ʒuˈi/ balear /moɲ.ʒoˈi/, /muɲ.ʒuˈi/ Occidental: /moɲ.d͡ʒoˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

monjoí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de monjoiar.
# monjoï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲˈʒɔ.i/ balear /moɲˈʒɔ.i/, /muɲˈʒɔ.i/ Occidental: /moɲˈd͡ʒɔ.i/
   * Rimes: -ɔi

### Verb

monjoï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de monjoiar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb monjoiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb monjoiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb monjoiar.
# monjoïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /muɲˈʒɔ.in/ balear /moɲˈʒɔ.in/, /muɲˈʒɔ.in/ Occidental: /moɲˈd͡ʒɔ.in/
   * Rimes: -ɔin

### Verb

monjoïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb monjoiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb monjoiar.
# migréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈɣɾe.səm/, occidental /miˈɣɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

migréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb migrar.
# migràssem
## Català
### Verb

migràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb migrar.
# migràs
## Català
### Verb

migràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb migrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb migrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·gràs (2)
* Heterograma de 6 lletres (agimrs)
* Anagrames: ragims, sargim $^{(revers)}$
# migràssim
## Català
### Verb

migràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb migrar.
# minoreguéssou
## Català
### Verb

minoreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.
# minoressa
## Català
### Verb

minoressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·no·res·sa (4)
* Anagrames: aromessin, orinàssem, somniares
# minoreguéssom
## Català
### Verb

minoreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.
# minores
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈno.ɾəs/, occidental /miˈno.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

minores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de minorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb minorar.

## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnoː.reːs/

### Adjectiu

minōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de minor
* vocatiu masculí/femení plural de minor
* acusatiu masculí/femení plural de minor

### Nom

minōrēs
* nominatiu plural de minor
* vocatiu plural de minor
* acusatiu plural de minor
# minoressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.nuˈɾe.sin/ balear /mi.noˈɾe.sin/, /mi.nuˈɾe.sin/ Occidental: /mi.noˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

minoressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.
# minorem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.nuˈɾɛm/ balear /mi.noˈɾəm/, /mi.nuˈɾɛm/ Occidental: /mi.noˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

minorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de minorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb minorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb minorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·no·rem (3)
* Anagrames: memorin, merònim

## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnoː.rɛm/

### Adjectiu

minōrem
* acusatiu masculí/femení singular de minor

### Nom

minōrem
* acusatiu singular de minor
# minoren
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈno.ɾən/, occidental /miˈno.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

minoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de minorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb minorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb minorar.
# minoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.nuˈɾe.sən/ balear /mi.noˈɾe.sən/, /mi.nuˈɾe.sən/ Occidental: /mi.noˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

minoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.
# minoressi
## Català
### Verb

minoressi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb minorar.

### Miscel·lània

* Anagrames: missioner, orinéssim
# micción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mikˈθjon/, meridional \mikˈθjoŋ\
       Americà: alt /mikˈsjon/, baix \mikˈsjoŋ\, austral /mikˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

micción f. ‎(plural micciones)
* micció

### Miscel·lània

* Síl·labes: mic·ción (2)
# mice
## Anglès
### Nom

mice
* forma plural de mouse
# miccia
## Italià

   * Pronúncia: /ˈmit.t͡ʃa/

### Nom

miccia f. ‎(plural micce)
* espoleta

#### Derivats

* micciera

### Miscel·lània

* Síl·labes: mìc·cia (2)
* Anagrama: camici
# micelares
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mi.θeˈla.ɾes/, meridional /mi.θeˈla.ɾeh/
       Americà: alt /mi.seˈla.(ɾe)s/, baix /mi.seˈla.ɾeh/, austral /mi.seˈla.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

micelares inv. pl.
* forma plural de micelar
# micció
## Català

   * Pronúncia: /mik.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí mictio, segle XX.

### Nom

micció f. ‎(plural miccions)
* Acció d'orinar.

#### Traduccions

* Anglès: micturition $^{(en)}$
* Castellà: micción $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mic·ci·ó (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# micciera
## Italià

   * Pronúncia: /mitˈt͡ʃɛː.ra/
   * Etimologia: De miccia i el sufix -iera.

### Nom

micciera f. ‎(plural micciere)
* (nàutic) Una petita caixa de metall, que s'utilitza en els dies de vela per contenir un fusible de combustió lenta que actua com una font de flama.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mic·ciè·ra (3)
# micciere
## Italià

   * Pronúncia: /mitˈt͡ʃɛː.re/

### Nom

micciere f. pl.
* forma plural de micciera
# micciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mikˈθjo.nes/, meridional /mikˈθjo.neh/
       Americà: alt /mikˈsjo.n(e)s/, baix /mikˈsjo.neh/, austral /mikˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

micciones f. pl.
* forma plural de micción
# mosseguéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.səˈɣe.sim/ balear /mo.səˈɣe.sim/, /mu.səˈɣe.sim/ Occidental: /mo.seˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

mosseguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mossegar.
# mosseguéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.səˈɣe.siw/ balear /mo.səˈɣe.siw/, /mu.səˈɣe.siw/ Occidental: /mo.seˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mosseguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mossegar.
# mossegàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.səˈɣa.ɾəw/ balear /mo.səˈɣa.ɾəw/, /mu.səˈɣa.ɾəw/ Occidental: /mo.seˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mossegàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mossegar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mossegar.
# mossegà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.səˈɣa/ balear /mo.səˈɣa/, /mu.səˈɣa/ Occidental: /mo.seˈɣa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: mossegar

### Verb

mossegà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mossegar.
# mossegàieu
## Català
### Verb

mossegàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mossegar.
# mossegàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mu.səˈɣa.ɾəm/ balear /mo.səˈɣa.ɾəm/, /mu.səˈɣa.ɾəm/ Occidental: /mo.seˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mossegàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mossegar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mossegar.
# mossegàssem
## Català
### Verb

mossegàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mossegar.
# mistificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /mis.ti.fiˈka.ɾəm/, occidental /mis.ti.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mistificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mistificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mistificar.
# mistifico
## Català
### Verb

mistifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mistificar.
# mistificassis
## Català
### Verb

mistificassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mistificar.
# mistificava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mis.ti.fiˈka.βə/, balear /mis.ti.fiˈka.və/ Occidental: nord-occidental /mis.ti.fiˈka.βa/ valencià /mis.ti.fiˈka.va/, /mis.ti.fiˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

mistificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de mistificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de mistificar.
# mistificaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mis.ti.fiˈka.βən/, balear /mis.ti.fiˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /mis.ti.fiˈka.βen/ valencià /mis.ti.fiˈka.ven/, /mis.ti.fiˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

mistificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de mistificar.
# mistificau
## Català
### Verb

mistificau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mistificar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mistificar.
# mistificaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mis.ti.fiˈka.βəs/, balear /mis.ti.fiˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /mis.ti.fiˈka.βes/ valencià /mis.ti.fiˈka.ves/, /mis.ti.fiˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

mistificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de mistificar.
# mortificos
## Català
### Verb

mortificos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mortificar.
# mortificà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ti.fiˈka/ balear /moɾ.ti.fiˈka/, /mur.ti.fiˈka/ Occidental: /moɾ.ti.fiˈka/
   * Rimes: -a

### Verb

mortificà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mortificar.
# mortificàieu
## Català
### Verb

mortificàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mortificar.
# mortifico
## Català
### Verb

mortifico
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mortificar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mortificar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mortificar.
# mortificàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ti.fiˈka.ɾəm/ balear /moɾ.ti.fiˈka.ɾəm/, /mur.ti.fiˈka.ɾəm/ Occidental: /moɾ.ti.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

mortificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de mortificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mortificar.
# mortificàssem
## Català
### Verb

mortificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mortificar.
# mortificazioni
## Italià

   * Pronúncia: /mor.ti.fi.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

mortificazioni f. pl.
* forma plural de mortificazione
# mortificàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mur.ti.fiˈka.ɾəw/ balear /moɾ.ti.fiˈka.ɾəw/, /mur.ti.fiˈka.ɾəw/ Occidental: /moɾ.ti.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

mortificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de mortificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mortificar.
# mortificàs
## Català
### Verb

mortificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mortificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mortificar.
# miralleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾəˈʎɛ.ʒəs/ balear /mi.ɾəˈʎə.ʒəs/, /mi.ɾəˈjɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾaˈʎe.ʒes/, valencià /mi.ɾaˈʎe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

miralleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de mirallejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mirallejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·lle·ges (4)
* Anagrames: legislarem, legislàrem
# mirallegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾə.ʎəˈʒe.sin/ balear /mi.ɾə.ʎəˈʒe.sin/, /mi.ɾə.jəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾa.ʎeˈʒe.sin/, valencià /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mirallegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirallejar.
# mirallegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾə.ʎəˈʒɛw/ balear /mi.ɾə.ʎəˈʒəw/, /mi.ɾə.jəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾa.ʎeˈʒew/, valencià /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mirallegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mirallejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mirallejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mirallejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·lle·geu (4)
* Anagrames: alleugerim, güellaríem
# mirallegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾəˈʎɛ.ʒis/ balear /mi.ɾəˈʎə.ʒis/, /mi.ɾəˈjɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾaˈʎe.ʒis/, valencià /mi.ɾaˈʎe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

mirallegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mirallejar.
# mirallegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾəˈʎɛ.ʒin/ balear /mi.ɾəˈʎə.ʒin/, /mi.ɾəˈjɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾaˈʎe.ʒin/, valencià /mi.ɾaˈʎe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

mirallegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mirallejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mirallejar.
# mirallegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾə.ʎəˈʒes/ balear /mi.ɾə.ʎəˈʒes/, /mi.ɾə.jəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾa.ʎeˈʒes/, valencià /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

mirallegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirallejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirallejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ra·lle·gés (4)
* Anagrames: legislarem, legislàrem
# mirallegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾə.ʎəˈʒe.səs/ balear /mi.ɾə.ʎəˈʒe.səs/, /mi.ɾə.jəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾa.ʎeˈʒe.ses/, valencià /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

mirallegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirallejar.
# mirallegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾə.ʎəˈʒe.sən/ balear /mi.ɾə.ʎəˈʒe.sən/, /mi.ɾə.jəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾa.ʎeˈʒe.sen/, valencià /mi.ɾa.ʎeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

mirallegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirallejar.