OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# pałac
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpa.wat͡s/
   * Etimologia: Del txec palác, de l'italià palazzo, del llatí palātium.

### Nom

pałac m. inan.
* palau

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | pałac | pałace |
| Genitiu | pałacu | pałaców |
| Datiu | pałacowi | pałacom |
| Acusatiu | pałac | pałace |
| Instrumental | pałacem | pałacami |
| Locatiu | pałacu | pałacach |
| Vocatiu | pałacu | pałace |

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·łac (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre pałac
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre pałac
# amorantearekin
## Basc
### Nom

amorantearekin
* comitatiu definit singular de amorante
# amorante
## Basc
### Nom

amorante anim.
* amant

#### Declinació

Nom comú animat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
amorante
amorantea
amoranteak
Ergatiu
amorantek
amoranteak
amoranteek
Datiu
amoranteri
amoranteari
amoranteei
Genitiu
amoranteren
amorantearen
amoranteen
Comitatiu
amoranterekin
amorantearekin
amoranteekin
Benefactiu
amoranterentzat
amorantearentzat
amoranteentzat
Instrumental
amorantez
amoranteaz
amoranteez
Partitiu
amoranterik
Prolatiu
amorantetzat
Causal
amoranterengatik
amorantearengatik
amoranteengatik
Locatius
Inessiu
amoranterengan
amorantearengan
amoranteengan
Ablatiu
amoranterengandik
amorantearengandik
amoranteengandik
Al·latiu
amoranterengana
amorantearengana
amoranteengana
Terminatiu
amoranterenganaino
amorantearenganaino
amoranteenganaino
Al·l. direcional
amoranterenganantz
amorantearenganantz
amoranteenganantz
Gen. locatiu
amoranterenganako
amorantearenganako
amoranteenganako :

#### Sinònims

* maitale

## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈran.te/

### Verb

amorante
* participi actiu adverbial present de amori
# amoranteak
## Basc
### Nom

amoranteak
* absolutiu definit plural de amorante
* ergatiu definit singular de amorante
# amorantearen
## Basc
### Nom

amorantearen
* genitiu definit singular de amorante
# amorantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈran.taj/

### Verb

amorantaj
* forma plural de amoranta
# amorantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈran.tan/

### Verb

amorantan
* acusatiu de amoranta
# amorantea
## Basc
### Nom

amorantea
* absolutiu definit singular de amorante
# amoralității
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

amoralității
* genitiu i datiu definit singular de amoralitate
# amoranta
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈran.ta/

### Verb

amoranta ‎(plural amorantaj, acusatiu amorantan, plural acusatiu amorantajn)
* participi actiu present de amori
# amorantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.moˈran.tajn/

### Verb

amorantajn
* acusatiu plural de amoranta
# amorria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.muˈri.ə/ balear /ə.moˈri.ə/, /ə.muˈri.ə/ Occidental: /a.moˈri.a/, /a.muˈri.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

amorria
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de amorriar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb amorriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ri·a (4)
* Anagrama: arraïmo
# anistreplase
## Anglès
### Nom

anistreplase ‎(incomptable)
* (medicina) anistreplasa

### Vegeu també

* anistreplase. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# anisàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.niˈza.ɾəm/, occidental /a.niˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

anisàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de anisar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ni·sà·rem (4)
* Anagrames: amaneris, amanir-se, amanires, amansiré, amarines, amarinés, animar-se, animares, ansaríem, manaries, samarien, sanaríem
# anisàs
## Català
### Verb

anisàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.
# anisàsseu
## Català
### Verb

anisàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.
# anisàssiu
## Català
### Verb

anisàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anisar.
# anteposegueu
## Català
### Verb

anteposegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposegués
## Català
### Verb

anteposegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposeguessen
## Català
### Verb

anteposeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposeguéssom
## Català
### Verb

anteposeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposavi
## Català
### Verb

anteposavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de anteposar.
# anteposeguessa
## Català
### Verb

anteposeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposeguesses
## Català
### Verb

anteposeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposeguem
## Català
### Verb

anteposeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb anteposar.
# anteposavo
## Català
### Verb

anteposavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anteposar.
# amortis cloches
## Francès
### Nom

amortis cloches m. pl.
* forma plural de amorti cloche
# amortis droits
## Francès
### Nom

amortis droits m. pl.
* forma plural de amorti droit
# amortis dans le coin
## Francès
### Nom

amortis dans le coin m. pl.
* forma plural de amorti dans le coin
# amortiré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.mur.tiˈɾe/ balear /ə.moɾ.tiˈɾe/, /ə.mur.tiˈɾe/ Occidental: /a.moɾ.tiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

amortiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de amortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·ti·ré (4)
* Anagrames: amorteri, amorterí, atemorir, rotaríem, torràiem
# amortis au filet
## Francès
### Nom

amortis au filet m. pl.
* forma plural de amorti au filet
# amortis dans l'espace libre
## Francès
### Nom

amortis dans l'espace libre m. pl.
* forma plural de amorti dans l'espace libre
# amortis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈmɔr.tis/, occidental /aˈmɔɾ.tis/
   * Rimes: -ɔɾtis

### Verb

amortis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb amortar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·mor·tis (3)
* Heterograma de 7 lletres (aimorst)
* Anagrames: mortasi, mortasí

## Francès

   * Pronúncia: /a.mɔʁˈti/

### Nom

amortis m. pl.
* forma plural de amorti
# anarkismoa
## Basc
### Nom

anarkismoa
* absolutiu definit singular de anarkismo
# anarkietatik
## Basc
### Nom

anarkietatik
* ablatiu definit plural de anarkia
# anarkio
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.narˈki.o/
   * Àudio: França

### Nom

anarkio ‎(acusatiu anarkion, plural anarkioj, plural acusatiu anarkiojn)
* anarquia
# anarkioj
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.narˈki.oj/

### Nom

anarkioj
* forma plural de anarkio
# anarkiojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.narˈki.ojn/

### Nom

anarkiojn
* acusatiu plural de anarkio
# anarkiez
## Basc
### Nom

anarkiez
* instrumental definit plural de anarkia
# anarkismoak
## Basc
### Nom

anarkismoak
* absolutiu definit plural de anarkismo
* ergatiu definit singular de anarkismo
# anarkismoan
## Basc
### Nom

anarkismoan
* inessiu definit singular de anarkismo
# anarkion
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.narˈki.on/

### Nom

anarkion
* acusatiu de anarkio
# anarkismo
## Basc

   * Pronúncia: /a.nar.kis̺.mo/
   * Etimologia: De anarkia i el sufix -ismo.

### Nom

anarkismo inan.
* anarquisme

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
anarkismo
anarkismoa
anarkismoak
Ergatiu
anarkismok
anarkismoak
anarkismoek
Datiu
anarkismori
anarkismoari
anarkismoei
Genitiu
anarkismoren
anarkismoaren
anarkismoen
Comitatiu
anarkismorekin
anarkismoarekin
anarkismoekin
Benefactiu
anarkismorentzat
anarkismoarentzat
anarkismoentzat
Instrumental
anarkismoz
anarkismoaz
anarkismoez
Partitiu
anarkismorik
Prolatiu
anarkismotzat
Causal
anarkismorengatik
anarkismoarengatik
anarkismoengatik
Locatius
Inessiu
anarkismotan
anarkismoan
anarkismoetan
Ablatiu
anarkismotatik
anarkismotik
anarkismoetatik
Al·latiu
anarkismotara
anarkismora
anarkismoetara
Terminatiu
anarkismotaraino
anarkismoraino
anarkismoetaraino
Al·l. direcional
anarkismotarantz
anarkismorantz
anarkismoetarantz
Gen. locatiu
anarkismotako
anarkismoko
anarkismoetako :

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «anarkismo» a l’Elhuyar Hiztegia.

## Plantilla:-ilo-

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarkismo
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en ilocano

## Papiament

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarkismo m.
* anarquisme

#### Variants

* anarquismo

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en papiament

## Tagal

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarkismo
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en tagal

## Waray

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

anarkismo
* anarquisme

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en waray
# anteriorment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.ɾiˌorˈmen/ balear /ən.tə.ɾiˌoɾˈment/, /ən.tə.ɾiˌorˈmen/ Occidental: nord-occidental /an.te.ɾiˌorˈmen/ valencià /an.te.ɾiˌoɾˈment/, /an.te.ɾiˌoɾˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anterior i el sufix -ment.

### Adverbi

anteriorment
* D'una manera anterior.

#### Antònims

* posteriorment

#### Traduccions

* Anglès: previously $^{(en)}$, anteriorly $^{(en)}$
* Castellà: anteriormente $^{(es)}$
* Extremeny: anteriormenti $^{(ext)}$
* Francès: antérieurement $^{(fr)}$, auparavant $^{(fr)}$
* Italià: anteriormente $^{(it)}$
* Portuguès: anteriormente $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·te·ri·or·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anteriorem
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.rɛm/

### Adjectiu

anteriōrem
* acusatiu masculí/femení singular de anterior
# anterioris
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

anteriōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de anterior
# anterior auricular muscles
## Anglès
### Nom

anterior auricular muscles
* forma plural de anterior auricular muscle
# anteriores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /an.teˈɾjo.ɾes/, meridional \aŋ.teˈɾjo.ɾeh\
       Americà: alt /an.teˈɾjo.(ɾe)s/, baix \aŋ.teˈɾjo.ɾeh\, austral /an.teˈɾjo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

anteriores inv. pl.
* forma plural de anterior

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·te·rio·res (4)
* Anagrames: aterronéis, atroneréis, entorareis, entoraréis, entreoirás, norteareis, nortearéis, orientares, orientarse, reorientas, reorientás, risotearen, tironeares, torneareis, tornearéis

## Gallec

   * Pronúncia: /an.tɛˈɾjo.ɾes/

### Adjectiu

anteriores inv. pl.
* forma plural de anterior

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·te·rio·res (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.reːs/

### Adjectiu

anteriōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de anterior
* vocatiu masculí/femení plural de anterior
* acusatiu masculí/femení plural de anterior
# anteriori
## Italià

   * Pronúncia: /an.teˈrjoː.ri/

### Adjectiu

anteriori inv. pl.
* forma plural de anteriore

## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.riː/

### Adjectiu

anteriōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de anterior
# anterioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

anteriōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de anterior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de anterior
# anteriorly
## Anglès

   * Etimologia: De anterior i el sufix -ly.

### Adverbi

anteriorly ‎(comparatiu more anteriorly, superlatiu most anteriorly)
* anteriorment
# anteriora
## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.ra/

### Adjectiu

anteriōra
* nominatiu neutre plural de anterior
* vocatiu neutre plural de anterior
* acusatiu neutre plural de anterior
# anteriore
## Italià

   * Pronúncia: /an.teˈrjoː.re/

### Adjectiu

anteriore inv. ‎(plural anteriori)
* anterior

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·te·rió·re (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /an.tɛ.rɪˈoː.rɛ/

### Adjectiu

anteriōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de anterior
# apalleronis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ʎəˈɾo.nis/, occidental /a.pa.ʎeˈɾo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

apalleronis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apalleronar.
# apallerones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ʎəˈɾo.nəs/, occidental /a.pa.ʎeˈɾo.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

apallerones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apalleronar.
# apalleronessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.sin/ balear /ə.pə.ʎə.ɾoˈne.sin/, /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.sin/ Occidental: /a.pa.ʎe.ɾoˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apalleronessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apalleronar.
# apalleronessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.sis/ balear /ə.pə.ʎə.ɾoˈne.sis/, /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.sis/ Occidental: /a.pa.ʎe.ɾoˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apalleronessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apalleronar.
# apallerono
## Català
### Verb

apallerono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apalleronar.
# apalleronessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.sən/ balear /ə.pə.ʎə.ɾoˈne.sən/, /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.sən/ Occidental: /a.pa.ʎe.ɾoˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apalleronessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apalleronar.
# apalleroni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ʎəˈɾo.ni/, occidental /a.pa.ʎeˈɾo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

apalleroni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apalleronar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apalleronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apalleronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apalleronar.
# apalleronesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.səs/ balear /ə.pə.ʎə.ɾoˈne.səs/, /ə.pə.ʎə.ɾuˈne.səs/ Occidental: /a.pa.ʎe.ɾoˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apalleronesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apalleronar.
# apalleroneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎə.ɾuˈnɛw/ balear /ə.pə.ʎə.ɾoˈnəw/, /ə.pə.ʎə.ɾuˈnɛw/ Occidental: /a.pa.ʎe.ɾoˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apalleroneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apalleronar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apalleronar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apalleronar.
# apalleronin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ʎəˈɾo.nin/, occidental /a.pa.ʎeˈɾo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

apalleronin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apalleronar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apalleronar.
# anul·larem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuɫ.ɫəˈɾɛm/, /ə.nu.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.nuɫ.ɫəˈɾəm/, /ə.nuɫ.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.nuɫ.ɫaˈɾem/, /a.nu.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

anul·larem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de anul·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nul·la·rem (4)
* Anagrames: allumaren, allumenar, allunarem, allunàrem, llaunarem, llaunàrem
# anul·lariven
## Català
### Verb

anul·lariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de anul·lar.
# anul·lariva
## Català
### Verb

anul·lariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de anul·lar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de anul·lar.
# anul·larives
## Català
### Verb

anul·larives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de anul·lar.
# apagàssem
## Català
### Verb

apagàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apagar.
# apagàieu
## Català
### Verb

apagàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apagar.
# apagàs
## Català
### Verb

apagàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apagar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apagar.
# apagàssim
## Català
### Verb

apagàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apagar.
# apagàssiu
## Català
### Verb

apagàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apagar.
# apagàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈɣa.βəw/, balear /ə.pəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.paˈɣa.βew/ valencià /a.paˈɣa.vew/, /a.paˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

apagàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apagar.
# apel·laies
## Català
### Verb

apel·laies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apel·lar.
# apel·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəɫˈɫa/, /ə.pəˈɫa/ balear /ə.pəɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /a.peɫˈɫa/, /a.peˈɫa/ valencià /a.peɫˈɫaɾ/, /a.peˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apel·là
   * Etimologia: Del llatí appellāre ‎(«sol·licitar la presència d'algú, adreçar-se a una autoritat»), segle XII, format pel prefix ad- ‎(«en direcció a») i el verb pellere ‎(«empènyer, posar en moviment»).

### Verb

apel·lar intr.
* Recórrer al tribunal superior perquè anul·li una sentència.
* Cridar, fer venir a algú.
* Recórrer a alguna cosa per buscar remei.
    Apel·lo al teu sentit patriòtic perquè ajudis aquest desconegut.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apel·lo, apel·la, apel·lem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Sinònims

* invocar, citar

#### Derivats

* apel·lable

#### Relacionats

* apel·lació

#### Traduccions

* Anglès: resort $^{(en)}$
* Castellà: apelar $^{(es)}$
* Francès: appeler $^{(fr)}$
* Italià: appellare $^{(it)}$
* Llatí: appellō $^{(la)}$
* Castellà: llamar $^{(es)}$
* Llatí: appellō $^{(la)}$
* Anglès: appeal $^{(en)}$
* Castellà: apelar $^{(es)}$
* Francès: faire appel $^{(fr)}$
* Llatí: auxilium quaerere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pel·lar (3)
* Anagrames: aparell, apellar, arpella, arpellà, llepara, lleparà, pallaré, pallera, parella, pellara, pellarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# apel·larem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəɫ.ɫəˈɾɛm/, /ə.pə.ɫəˈɾɛm/ balear /ə.pəɫ.ɫəˈɾəm/, /ə.pəɫ.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /a.peɫ.ɫaˈɾem/, /a.pe.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apel·larem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pel·la·rem (4)
* Anagrames: apallerem, aparellem, empallaré, empellara, empellarà
# apel·laien
## Català
### Verb

apel·laien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apel·lar.
# apel·laia
## Català
### Verb

apel·laia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apel·lar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apel·lar.
# apel·lam
## Català
### Verb

apel·lam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pel·lam (3)
* Anagrames: apallem, empalla, empallà
# apiadàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈða.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

apiadàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    [Nosaltres] ens apiadéssim, ens apiadéssem, ens apiadàssem, ens apiadàssim o ens apiadàrem.
# apiadàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈðas/
   * Rimes: -as

### Verb

apiadàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    [Jo] m'apiadés, m'apiadàs o m'apiadara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    [Ell/ella/vostè] s'apiadés, s'apiadàs o s'apiadara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·a·dàs (4)
* Anagrama: aspiada
# apiadàsseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈða.səw/, occidental /a.pi.aˈða.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

apiadàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    [Vosaltres/vós] us apiadéssiu, us apiadésseu, us apiadàsseu, us apiadàssiu o us apiadàreu.
# apiados
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.piˈa.ðos/

### Verb

apiados
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] t'apiadis o t'apiades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pi·a·dos (4)
* Anagrama: diapasó
# apiadàssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈða.səm/, occidental /a.pi.aˈða.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

apiadàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    [Nosaltres] ens apiadéssim, ens apiadéssem, ens apiadàssem, ens apiadàssim o ens apiadàrem.
# apiadàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈða.ɾəw/, occidental /a.pi.aˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

apiadàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de apiadar.
    [Vosaltres/vós] us apiadàreu o us vau/vàreu apiadar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb apiadar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] us apiadéssiu, us apiadésseu, us apiadàsseu, us apiadàssiu o us apiadàreu.
# apiadà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pi.əˈða/, occidental /a.pi.aˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: apiadar

### Verb

apiadà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de apiadar.
    [Ell/ella/vostè] s'apiadà o es va apiadar.
# apiadàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pi.aˈða.jew/

### Verb

apiadàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de apiadar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] us apiadàveu.
# aparentaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾən.təˈɾan/, occidental /a.pa.ɾen.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aparentaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aparentar.
# aparentaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾən.təˈɾi.əs/, occidental /a.pa.ɾen.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

aparentaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aparentar.
# aparentaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ɾənˈta.ɾən/, occidental /a.pa.ɾenˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aparentaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aparentar.
    [Ells/elles/vostès] aparentaren o van/varen aparentar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aparentar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] aparentessin, aparentessen, aparentassen, aparentassin o aparentaren.