OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agremiat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾə.miˈat/, occidental /a.ɣɾe.miˈat/
   * Rimes: -at

### Verb

agremiat
* Participi masculí singular del verb agremiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·mi·at (4)
* Anagrames: agitarem, agitàrem
# agremiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.miˈa.βən/, balear /ə.ɣɾə.miˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾe.miˈa.βen/ valencià /a.ɣɾe.miˈa.ven/, /a.ɣɾe.miˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agremiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agremiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·mi·a·ven (5)
* Anagrama: navegaríem
# agremiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.miˈa.βə/, balear /ə.ɣɾə.miˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾe.miˈa.βa/ valencià /a.ɣɾe.miˈa.va/, /a.ɣɾe.miˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agremiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agremiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agremiar.
# agremiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾə.miˈa.βəs/, balear /ə.ɣɾə.miˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾe.miˈa.βes/ valencià /a.ɣɾe.miˈa.ves/, /a.ɣɾe.miˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agremiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agremiar.
# agremiau
## Català
### Verb

agremiau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agremiar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agremiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·mi·au (4)
* Anagrames: aguaríem, amagríeu, amigareu, amigàreu, amiguera, remugaia
# agremie
## Català
### Verb

agremie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agremiar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agremiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agremiar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agremiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·mi·e (4)
* Anagrames: airegem, regàiem
# agremiassin
## Català
### Verb

agremiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agremiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·mi·as·sin (5)
* Anagrama: assignaríem
# agremiassis
## Català
### Verb

agremiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agremiar.
# agitazione
## Italià

   * Pronúncia: /a.d͡ʒi.tatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

agitazione f. ‎(plural agitazioni)
* agitació
* vaga

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·ta·zió·ne (5)
# agitava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒiˈta.βə/, balear /ə.ʒiˈta.və/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈta.βa/ valencià /a.d͡ʒiˈta.va/, /a.d͡ʒiˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

agitava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# agitaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒiˈta.βəs/, balear /ə.ʒiˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈta.βes/ valencià /a.d͡ʒiˈta.ves/, /a.d͡ʒiˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# agite
## Català
### Verb

agite
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agitar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agitar.
# agiteguessa
## Català
### Verb

agiteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agitar.
# agitaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒiˈta.βən/, balear /ə.ʒiˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒiˈta.βen/ valencià /a.d͡ʒiˈta.ven/, /a.d͡ʒiˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agitaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·ta·ven (4)
* Anagrames: engatavi, negativa, negativà, teginava
# agitavo
## Català
### Verb

agitavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gi·ta·vo (4)
* Anagrama: goitava
# agitavi
## Català
### Verb

agitavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agitar.
# agitazioni
## Italià

   * Pronúncia: /a.d͡ʒi.tatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

agitazioni f. pl.
* forma plural de agitazione
# agiteguem
## Català
### Verb

agiteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agitar.
# aequalia
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.lɪ.a/

### Adjectiu

aequālia
* nominatiu neutre plural de aequālis
* vocatiu neutre plural de aequālis
* acusatiu neutre plural de aequālis
# aequalium
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.lɪ.ʊm/

### Adjectiu

aequālium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de aequālis
# aequalem
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.lɛm/

### Adjectiu

aequālem
* acusatiu masculí/femení singular de aequālis
# aequali
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.liː/

### Adjectiu

aequālī
* datiu masculí/femení/neutre singular de aequālis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de aequālis
# aequalis
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.lɪs/
   * Etimologia: De aequus.

### Adjectiu

aequālis m., f., aequāle n.
* igual

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | aequālis | aequāle | aequālēs | aequālia |
| Vocatiu | aequālis | aequāle | aequālēs | aequālia |
| Acusatiu | aequālem | aequāle | aequālēs | aequālia |
| Genitiu | aequālis | aequālis | aequālium | aequālium |
| Datiu | aequālī | aequālī | aequālibus | aequālibus |
| Ablatiu | aequālī | aequālī | aequālibus | aequālibus |

#### Antònims

* diversus
# aequale
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.lɛ/

### Adjectiu

aequāle
* nominatiu neutre singular de aequālis
* vocatiu neutre singular de aequālis
* acusatiu neutre singular de aequālis
# aequare
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛːˈkwaː.rɛ/

### Verb

aequāre
* infinitiu del present actiu de aequō
# aequales
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.leːs/

### Adjectiu

aequālēs
* nominatiu masculí/femení plural de aequālis
* vocatiu masculí/femení plural de aequālis
* acusatiu masculí/femení plural de aequālis
# aequalibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ajˈkwaː.lɪ.bʊs/

### Adjectiu

aequālibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de aequālis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de aequālis
# aequam
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaj.kwam/

### Adjectiu

aequam
* acusatiu femení singular de aequus
# aguados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aˈɣwa.ðos\, meridional \aˈɣwa.(ð)oh\
       Americà: alt /aˈɡwa.d(o)s/, baix \aˈɣwa.ðoh\, austral \aˈɣwa.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

aguados m. pl.
* forma plural de aguado

### Nom

aguados m. pl.
* forma plural de aguado
# aguafuerte
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣwaˈfweɾ.te\
       Americà: alt /a.ɡwaˈfweɾ.t(e)/, baix \a.ɣwaˈfweɾ.te\
   * Rimes: -eɾte

### Nom

aguafuerte m. f. ‎(plural aguafuertes)
* (Gravat) aiguafort

#### Sinònims

* agua fuerte

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gua·fuer·te (4)

### Vegeu també

* aguafuerte. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# aguait
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwajt/, occidental /aˈɣwajt/
   * Rimes: -ajt

### Nom

aguait m. ‎(plural aguaits)
* Acció d'aguaitar.
* Parany, emboscada.

#### Derivats

* estar a l'aguait, estar en observació.

#### Traduccions

* Alemany: Lauer $^{(de)}$ f.
* Anglès: surveillance $^{(en)}$
* Castellà: acecho $^{(es)}$
* Francès: guet $^{(fr)}$, aguets $^{(fr)}$
* Romanès: pândă $^{(ro)}$ f.
* Alemany: Lauer $^{(de)}$ f.
* Basc: zelata $^{(eu)}$
* Castellà: asechanza $^{(es)}$, celada $^{(es)}$
* Francès: affût $^{(fr)}$, embûche $^{(fr)}$
* Italià: agguato $^{(it)}$
* Llatí: insidiae $^{(la)}$
* Occità: agach $^{(oc)}$

### Verb

aguait
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aguaitar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] aguaito, aguaite, aguait o aguaiti.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·guait (2)
* Anagrames: agitau, aguiat, aiguat, augita, guaita

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# aguaita
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣwaj.tə/, occidental /aˈɣwaj.ta/

### Verb

aguaita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aguaitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aguaitar.
# aguaitaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwajˈta.jes/

### Verb

aguaitaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] aguaitaves.
# aguaitaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwajˈta.jɛ/, /a.ɣwajˈta.je/

### Verb

aguaitaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] aguaitava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] aguaitava.
# aguaitaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣwajˈta.jen/

### Verb

aguaitaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aguaitar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] aguaitaven.
# aguafuertes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ɣwaˈfweɾ.tes\, meridional \a.ɣwaˈfweɾ.teh\
       Americà: alt /a.ɡwaˈfweɾ.t(e)s/, baix \a.ɣwaˈfweɾ.teh\, austral \a.ɣwaˈfweɾ.tes\
   * Rimes: -eɾtes

### Nom

aguafuertes m. f. pl.
* forma plural de aguafuerte
# afligit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fɫiˈʒit/ Occidental: nord-occidental /a.fɫiˈʒit/, valencià /a.fɫiˈd͡ʒit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: De afligir.

### Adjectiu

afligit m. ‎(femení afligida, plural masculí afligits, plural femení afligides)
* Que denota aflicció.

#### Traduccions

* Castellà: afligido $^{(es)}$
* Francès: affligé $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: TRIST $^{(csc)}$

### Verb

afligit
* Participi masculí singular del verb afligir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fli·git (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# afligisses
## Català
### Verb

afligisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# afligisqueu
## Català
### Verb

afligisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afligir.
# afligissen
## Català
### Verb

afligissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# afligiu
## Català
### Verb

afligiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afligir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afligir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afligir.
# afligisques
## Català
### Verb

afligisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afligir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fli·gis·ques (4)
* Anagrama: afligesquis
# afligissin
## Català
### Verb

afligissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# afligissi
## Català
### Verb

afligissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# afligissis
## Català
### Verb

afligissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afligir.
# agnominació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.nu.mi.nə.siˈo/ balear /əŋ.no.mi.nə.siˈo/, /əŋ.nu.mi.nə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /aŋ.no.mi.na.siˈo/, valencià /aɡ.no.mi.na.siˈo/
   * Rimes: -o

### Nom

agnominació f. ‎(plural agnominacions)
* paronomàsia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·no·mi·na·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# agnosie
## Francès

   * Pronúncia: /a.ɡnoˈzi/

### Nom

agnosie f. ‎(plural agnosies)
* agnòsia

## Italià

   * Pronúncia: /aɲ.ɲoˈsiː.e/

### Nom

agnosie f. pl.
* forma plural de agnosia
# agnello
## Italià

   * Pronúncia: /aɲˈɲɛl.lo/
   * Etimologia: Del llatí agnellus.

### Nom

agnello m. ‎(plural agnelli)
* anyell

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gnèl·lo (3)
# agnates
## Anglès
### Nom

agnates
* forma plural de agnate
# agnosies
## Francès

   * Pronúncia: /a.ɡnoˈzi/

### Nom

agnosies f. pl.
* forma plural de agnosie
# agnosias
## Anglès
### Nom

agnosias
* forma plural de agnosia

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɣˈno.sjas\, meridional \aɣˈno.sjah\
       Americà: alt /aɡˈno.s(ja)s/, baix \aɣˈno.sjah\, austral \aɣˈno.sjas\
   * Rimes: -osjas

### Nom

agnosias f. pl.
* forma plural de agnosia

## Gallec
### Nom

agnosias f. pl.
* forma plural de agnosia
# agnelli
## Italià

   * Pronúncia: /aɲˈɲɛl.li/

### Nom

agnelli m. pl.
* anyells

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gnèl·li (3)
* Anagrama: galline
# agnosia
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

agnosia ‎(plural agnosias)
* agnòsia

### Vegeu també

* agnosia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɣˈno.sja\
       Americà: alt /aɡˈno.sja/, baix \aɣˈno.sja\
   * Rimes: -osja

### Nom

agnosia f. ‎(plural agnosias)
* agnòsia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·no·sia (3)

## Gallec
### Nom

agnosia f. ‎(plural agnosias)
* agnòsia

## Italià

   * Pronúncia: /aɲ.ɲoˈsiː.a/

### Nom

agnosia f. ‎(plural agnosie)
* agnòsia

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gno·sì·a (4)
# aigualisques
## Català
### Verb

aigualisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aigualir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·lis·ques (4)
* Anagrama: aigualesquis
# aigualisquem
## Català
### Verb

aigualisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.sən/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

aigualissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualissi
## Català
### Verb

aigualissi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwə.ɫiˈɾi.əw/, occidental /aj.ɣwa.ɫiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aigualiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aigualir.
# aigualisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.səs/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

aigualisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·lis·ses (4)
* Anagrama: esglaiàssiu
# aigualisc
## Català
### Verb

aigualisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aigualir.
# aigualisca
## Català
### Verb

aigualisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aigualir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aigualir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aigualir.
# aigualisquen
## Català
### Verb

aigualisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aigualir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aigualir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·lis·quen (4)
* Anagrama: aigualesquin
# aigualisqueu
## Català
### Verb

aigualisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aigualir.
# aixovar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃuˈβa/ balear /ə.ʃoˈva/, /ə.ʃuˈva/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃoˈβa/ valencià /aj.ʃoˈvaɾ/, /a.ʃuˈβaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De l'àrab andalusí الشِوَار ‎(aš-šiwár), de l'àrab شَوَار ‎(šawār), شِوَار ‎(šiwār), segle XII. Cognat del castellà ajuar.

### Nom

aixovar m. ‎(plural aixovars)
* Conjunt de roba, utensilis i mobles d'una casa, o els aportats en el moment del matrimoni.

#### Compostos i expressions

* aixovar funerari: conjunt d'objectes dipositats en els enterraments, individuals o col·lectius, al costat del difunt.

#### Traduccions

* Alemany: Aussteuer $^{(de)}$ f.
* Anglès: trousseau $^{(en)}$
* Castellà: ajuar $^{(es)}$ m.
* Esperanto: vestaro $^{(eo)}$
* Francès: trousseau $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xo·var (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aixovar domèstic
## Català
### Nom

aixovar domèstic m. ‎(plural aixovars domèstics)
* Conjunt d’estris domèstics i efectes personals destinats a l’ús particular.

#### Traduccions

* Anglès: household goods $^{(en)}$
* Castellà: ajuar doméstico $^{(es)}$

### Vegeu també

* Diccionari de fiscalitat, Universitat de Barcelona.
# aixàvega
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʃa.βə.ɣə/, balear /əˈʃa.və.ɣə/ Occidental: nord-occidental /ajˈʃa.βe.ɣa/ valencià /ajˈʃa.ve.ɣa/, /aˈʃa.βe.ɣa/
   * Etimologia: De l'àrab الشَّبَكَة ‎(aš-šabaka, «la xarxa»).

### Nom

aixàvega f. ‎(plural aixàvegues)
* Forma alternativa de xàvega.

#### Derivats

* aixavegó

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xà·ve·ga (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# aixàvol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʃa.βuɫ/ balear /əˈʃa.voɫ/, /əˈʃa.vuɫ/ Occidental: nord-occidental /ajˈʃa.βoɫ/ valencià /ajˈʃa.voɫ/, /aˈʃa.βoɫ/

### Nom

aixàvol m. ‎(plural aixàvols)
* alosa
* saboga

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xà·vol (3)

### Vegeu també

* aixàvol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# aixoplugàssiu
## Català
### Verb

aixoplugàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixoplugar.
# aixovars domèstics
## Català
### Nom

aixovars domèstics m. pl.
* Forma plural de aixovar domèstic.
# aixoplugàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃu.pɫuˈɣa.βəw/ balear /ə.ʃo.pɫuˈɣa.vəw/, /ə.ʃu.pɫuˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃo.pɫuˈɣa.βew/ valencià /aj.ʃo.pɫuˈɣa.vew/, /a.ʃo.pɫuˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

aixoplugàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aixoplugar.
# aixàvegues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈʃa.βə.ɣəs/, balear /əˈʃa.və.ɣəs/ Occidental: nord-occidental /ajˈʃa.βe.ɣes/ valencià /ajˈʃa.ve.ɣes/, /aˈʃa.βe.ɣes/

### Nom

aixàvegues f. pl.
* Forma plural de aixàvega.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xà·ve·gues (4)
* Anagrama: eixaugaves
# afrontaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾun.təˈɾi.əs/ balear /ə.fɾon.təˈɾi.əs/, /ə.fɾun.təˈɾi.əs/ Occidental: /a.fɾon.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

afrontaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontaries
* segona persona singular (tu) del condicional de afrontar
# afrontareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾun.təˈɾɛw/ balear /ə.fɾon.təˈɾəw/, /ə.fɾun.təˈɾɛw/ Occidental: /a.fɾon.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

afrontareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de afrontar

#### Variants

* afrontarets
# afrontares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈta.ɾəs/ balear /ə.fɾonˈta.ɾəs/, /ə.fɾunˈta.ɾəs/ Occidental: /a.fɾonˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

afrontares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afrontar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontares
* segona persona singular (tu) del passat de afrontar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de afrontar

#### Variants

* [1] afrontast, afrontist
* [2] afrontasses
# afrontarets
## Català antic
### Verb

afrontarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de afrontar

#### Variants

* afrontareu
# afrontarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾun.təˈɾi.ən/ balear /ə.fɾon.təˈɾi.ən/, /ə.fɾun.təˈɾi.ən/ Occidental: /a.fɾon.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

afrontarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de afrontar
# afrontariva
## Català
### Verb

afrontariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de afrontar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afrontar.
# afrontarives
## Català
### Verb

afrontarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de afrontar.
# afrontaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾunˈta.ɾən/ balear /ə.fɾonˈta.ɾən/, /ə.fɾunˈta.ɾən/ Occidental: /a.fɾonˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

afrontaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afrontar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afrontar.

## Català antic
### Verb

afrontaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de afrontar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de afrontar

#### Variants

* [2] afrontassen
# afrontariven
## Català
### Verb

afrontariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afrontar.
# afrontaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fɾun.təˈɾi.ə/ balear /ə.fɾon.təˈɾi.ə/, /ə.fɾun.təˈɾi.ə/ Occidental: /a.fɾon.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

afrontaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afrontar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afrontar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fron·ta·ri·a (5)
* Anagrames: afitoraran, atrofiaran

## Català antic
### Verb

afrontaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de afrontar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de afrontar
# agosàssim
## Català
### Verb

agosàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agoséssim, agosàssem, agosàrem
# agosés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈzes/ balear /ə.ɣoˈzes/, /ə.ɣuˈzes/ Occidental: /a.ɣoˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

agosés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* [1] agosàs, agosara
* [2] agosàs, agosara

### Miscel·lània

* Anagrama: assego
# agosàssiu
## Català
### Verb

agosàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agoséssiu, agosàsseu, agosàreu