OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# felicitats
## Català

   * Pronúncia: oriental /fə.ɫi.siˈtats/, occidental /fe.ɫi.siˈtats/
   * Rimes: -ats
   * Etimologia: Com a interjecció és un calc semàntic del castellà felicidades del segle XX.

### Nom

felicitats f. pl.
* Forma plural de felicitat.

### Interjecció

felicitats!
* (castellanisme) per molts anys
    «—Felicitats, Roser —li va dir la dona estampant-li una besada en cada galta—. Aquesta és l’edat més bonica de la vida. Tant de bo la disfrutes.» (Àngels Moreno, Malson, pàg. 77, 2001)
* (castellanisme) felicitacions
    «En aquell moment arribaven la Marta i l’Anna. —Hola, investigadors, felicitats pel vostre èxit —digué la Marta.» (Àlan Greus, L'amulet egipci, pàg. 140, 1997)

#### Sinònims

* (per molts anys) per molts d'anys!, per molts anys!, molts d'anys! (mallorquí), molts d'anys i bons! (mallorquí), bons anys! (menorquí), molts anys i bons! (eivissenc), a cent anys! (alguerès), moltes felicitats! (castellanisme)
* (felicitacions) enhorabona! (castellanisme), moltes felicitats! (castellanisme)

#### Compostos i expressions

* moltes felicitats! (castellanisme)

#### Relacionats

* felicitar, felicitació
* en vida teva, en vida teua, en vida de tots

### Verb

felicitats
* Participi masculí plural del verb felicitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ci·tats (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, ésAdir
# felicitau
## Català
### Verb

felicitau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de felicitar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb felicitar.

#### Variants

* [1] feliciteu
* [2] feliciteu

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ci·tau (4)
# felicitaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.ɫi.siˈta.βən/, balear /fə.ɫi.siˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /fe.ɫi.siˈta.βen/ valencià /fe.ɫi.siˈta.ven/, /fe.ɫi.siˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

felicitaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de felicitar.

#### Variants

* felicitaien

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ci·ta·ven (5)
# felicitavi
## Català
### Verb

felicitavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de felicitar.

#### Variants

* felicitaia, felicitava

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ci·ta·vi (5)
# felicitaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fə.ɫi.siˈta.βəs/, balear /fə.ɫi.siˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /fe.ɫi.siˈta.βes/ valencià /fe.ɫi.siˈta.ves/, /fe.ɫi.siˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

felicitaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de felicitar.

#### Variants

* felicitaies

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ci·ta·ves (5)
# felicite
## Català
### Verb

felicite
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de felicitar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb felicitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb felicitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb felicitar.

#### Variants

* [1] felicito, feliciti, felicit
* [2] feliciti, felicito
* [3] feliciti, felicito
* [4] feliciti

### Miscel·lània

* Síl·labes: fe·li·ci·te (4)
# fregar l'einam
## Català
### Verb

fregar l'einam
* (septentrional) rentar els plats

#### Sinònims

* fer l'aigüerada (septentrional), fer la fregarada (septentrional), escurar els plats, fer s'escurada (eivissenc, formenterer)
# fregata
## Català

   * Pronúncia: oriental /fɾəˈɣa.tə/, occidental /fɾeˈɣa.ta/
   * Rimes: -ata
   * Homòfon: fragata

### Nom

fregata f. ‎(plural fregates)
* Ocell pelecaniformes, que pertany a un gènere que conté cinc espècie

#### Traduccions

* Alemany: Fregattvögel $^{(de)}$ m.
* Anglès: frigatebird $^{(en)}$
* Castellà: fragata $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fre·ga·ta (3)
* Anagrames: atrafeg, trafega, trafegà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# fregatvogel
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De fregat ‎(«fregata [vaixell de guerra]») i vogel ‎(«ocell»), essent el primer element el nom francès internacionalitzat d'aquests ocells, la velocitat del vol dels quals va inspirar la comparació amb el vaixell (frégate). La mateixa composició desambiguadora es troba en alemany Fregattvogel, danès fregatfugl o suec fregattfågel.

### Nom

fregatvogel m. ‎(plural fregatvogels)
* (ornitologia) fregata, nom comú dels ocells fregàtids del gènere Fregata
    Amerikaanse fregatvogel ― fregata magnífica, fregata grossa (Fregata magnificens)
    grote fregatvogel ― fregata gran, fregata comuna, iwa (Fregata minor)
    kleine fregatvogel ― fregata petita (Fregata ariel)
* (ornitologia) (especialment en plural fregatvogels) fregàtid

#### Derivats

* ascensionfregatvogel
* witbuikfregatvogel

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# fregato
## Esperanto

   * Pronúncia: /freˈɡa.to/

### Nom

fregato ‎(acusatiu fregaton, plural fregatoj, plural acusatiu fregatojn)
* fragata
# fregatoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /freˈɡa.toj/

### Nom

fregatoj
* forma plural de fregato
# fregatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /freˈɡa.tojn/

### Nom

fregatojn
* acusatiu plural de fregato
# fregaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /freˈɡa.ton/

### Nom

fregaton
* acusatiu de fregato
# fregeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fɾəˈʒɛ.ʃən/ balear /fɾəˈʒə.ʃən/, /fɾəˈʒɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /fɾeˈʒej.ʃen/ valencià /fɾeˈd͡ʒej.ʃen/, /fɾeˈd͡ʒe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

fregeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de fregir.

#### Variants

* fregixen, frigen, frigin
# fornicau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /fuɾ.niˈkaw/, alguerès /ful.niˈkaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

fornicau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de fornicar.
    [Vosaltres/vós] forniqueu o fornicau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb fornicar.
    Forniqueu o fornicau [vosaltres/vós].
# fornicava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fuɾ.niˈka.βə/, balear /fuɾ.niˈka.və/ Occidental: /foɾ.niˈka.βa/, /foɾ.niˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

fornicava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de fornicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de fornicar.

## Italià
### Verb

fornicava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de fornicare
# fornicationis
## Llatí

   * Pronúncia: /fɔr.nɪ.kaː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

fornicātiōnis
* genitiu singular de fornicātiō
# fornications
## Francès

   * Pronúncia: /fɔʁ.ni.kaˈsjɔ̃/

### Nom

fornications f. pl.
* forma plural de fornication
# fornicatus
## Llatí

   * Pronúncia: /fɔr.nɪˈkaː.tʊs/

### Verb

fornicātus
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de fornicor
# fornicationibus
## Llatí

   * Pronúncia: /fɔr.nɪ.kaː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

fornicātiōnibus
* datiu plural de fornicātiō
* ablatiu plural de fornicātiō
# fornicato
## Italià
### Verb

fornicato m. ‎(femení fornicata, plural masculí fornicati, plural femení fornicate)
* participi passat masculí singular de fornicare
# fornicationum
## Llatí

   * Pronúncia: /fɔr.nɪ.kaː.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

fornicātiōnum
* genitiu plural de fornicātiō
# fornicavamo
## Italià
### Verb

fornicavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de fornicare
# garrotessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈte.sən/ balear /ɡə.roˈte.sən/, /ɡə.ruˈte.sən/ Occidental: /ɡa.roˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

garrotessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəˈrɔ.ti/, occidental /ɡaˈrɔ.ti/
   * Rimes: -ɔti

### Verb

garroti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de garrotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb garrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb garrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb garrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ro·ti (3)
* Anagrames: irrogat, ortigar, tragiro
# garrotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ɡəˈrɔ.təs/, occidental /ɡaˈrɔ.tes/
   * Rimes: -ɔtes

### Verb

garrotes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de garrotar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotessa
## Català
### Verb

garrotessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gar·ro·tes·sa (4)
* Anagrama: arrossegat
# garrotessi
## Català
### Verb

garrotessi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈte.sin/ balear /ɡə.roˈte.sin/, /ɡə.ruˈte.sin/ Occidental: /ɡa.roˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

garrotessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈte.səs/ balear /ɡə.roˈte.səs/, /ɡə.ruˈte.səs/ Occidental: /ɡa.roˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

garrotesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garrotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈte.sis/ balear /ɡə.roˈte.sis/, /ɡə.ruˈte.sis/ Occidental: /ɡa.roˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

garrotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb garrotar.
# garroteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡə.ruˈtɛw/ balear /ɡə.roˈtəw/, /ɡə.ruˈtɛw/ Occidental: /ɡa.roˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

garroteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de garrotar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb garrotar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb garrotar.
# futbolarienganaino
## Basc
### Nom

futbolarienganaino
* terminatiu definit plural de futbolari
# futbolarientzat
## Basc
### Nom

futbolarientzat
* benefactiu definit plural de futbolari
# futbolariez
## Basc
### Nom

futbolariez
* instrumental definit plural de futbolari
# futbolarik
## Basc
### Nom

futbolarik
* ergatiu indefinit de futbolari
# futbolariengana
## Basc
### Nom

futbolariengana
* al·latiu definit plural de futbolari
# futbolarienganantz
## Basc
### Nom

futbolarienganantz
* al·latiu direccional definit plural de futbolari
# futbolarirekin
## Basc
### Nom

futbolarirekin
* comitatiu indefinit de futbolari
# futbolarienganako
## Basc
### Nom

futbolarienganako
* genitiu locatiu definit plural de futbolari
# futbolariengandik
## Basc
### Nom

futbolariengandik
* ablatiu definit plural de futbolari
# futbolariengatik
## Basc
### Nom

futbolariengatik
* causal definit plural de futbolari
# firmigintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.toj/

### Verb

firmigintoj
* forma plural de firmiginto
# firmigi
## Esperanto

   * Pronúncia: /firˈmi.ɡi/

### Verb

firmigi ‎(present firmigas, passat firmigis, futur firmigos, condicional firmigus, volitiu firmigu)
* afermar, apuntalar, estabilitzar

#### Antònims

* malfirmigi
# firmiginta
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.ta/

### Verb

firmiginta ‎(plural firmigintaj, acusatiu firmigintan, plural acusatiu firmigintajn)
* participi actiu passat de firmigi
# firmigintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.tan/

### Verb

firmigintan
* acusatiu de firmiginta
# firmiginte
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.te/

### Verb

firmiginte
* participi actiu adverbial passat de firmigi
# firmiginton
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.ton/

### Verb

firmiginton
* acusatiu de firmiginto
# firmiginto
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.to/

### Verb

firmiginto ‎(plural firmigintoj, acusatiu firmiginton, plural acusatiu firmigintojn)
* participi actiu nominal passat de firmigi
# firmigintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.tojn/

### Verb

firmigintojn
* acusatiu plural de firmiginto
# firmigintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.taj/

### Verb

firmigintaj
* forma plural de firmiginta
# firmigintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /fir.miˈɡin.tajn/

### Verb

firmigintajn
* acusatiu plural de firmiginta
# geografía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \xe.o.ɣɾaˈfi.a\, meridional \he.o.ɣɾaˈfi.a\
       Americà: alt /x(e).o.ɡɾaˈfi.a/, baix \he.o.ɣɾaˈfi.a\, austral \xe.o.ɣɾaˈfi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

geografía f. ‎(plural geografías)
* geografia

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·o·gra·fí·a (5)
# geographic
## Anglès
### Adjectiu

geographic ‎(comparatiu more geographic, superlatiu most geographic)
* geogràfic

#### Sinònims

* geographical
# geographically
## Anglès

   * Etimologia: De geographic i el sufix -ally.

### Adverbi

geographically ‎(no comparable)
* geogràficament
# geografico
## Italià

   * Pronúncia: /d͡ʒe.oˈɡraː.fi.ko/

### Adjectiu

geografico m. ‎(femení geografica, plural masculí geografici, plural femení geografiche)
* geogràfic

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·o·grà·fi·co (5)
# geografías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \xe.o.ɣɾaˈfi.as\, meridional \he.o.ɣɾaˈfi.ah\
       Americà: alt /xe.o.ɡɾaˈfi.(a)s/, baix \he.o.ɣɾaˈfi.ah\, austral \xe.o.ɣɾaˈfi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

geografías f. pl.
* forma plural de geografía
# geogràfic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.uˈɣɾa.fik/ balear /ʒə.oˈɣɾa.fik/, /ʒə.uˈɣɾa.fik/ Occidental: /d͡ʒe.oˈɣɾa.fik/
   * Rimes: -afik
   * Etimologia: De geografia i el sufix -ic, segle XVII

### Adjectiu

geogràfic m. ‎(femení geogràfica, plural masculí geogràfics, plural femení geogràfiques)
* Relatiu o pertanyent a la geografia.
    Un atles geogràfic.

#### Compostos i expressions

* accident geogràfic

#### Traduccions

* Anglès: geographic $^{(en)}$, geographical $^{(en)}$
* Castellà: geográfico $^{(es)}$ m.
* Francès: géographique $^{(fr)}$
* Italià: geografico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·o·grà·fic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# geografici
## Italià

   * Pronúncia: /d͡ʒe.oˈɡraː.fi.t͡ʃi/

### Adjectiu

geografici m. pl.
* forma plural de geografico
# geographical
## Anglès
### Adjectiu

geographical ‎(comparatiu more geographical, superlatiu most geographical)
* geogràfic

#### Sinònims

* geographic
# gestions d'un centre educatiu
## Català
### Nom

gestions d'un centre educatiu f. pl.
* Forma plural de gestió d'un centre educatiu.
# gestions de l'information
## Francès
### Nom

gestions de l'information f. pl.
* forma plural de gestion de l'information
# gestions d'établissement d'enseignement
## Francès
### Nom

gestions d'établissement d'enseignement f. pl.
* forma plural de gestion d'établissement d'enseignement
# gestions d'établissement scolaire
## Francès
### Nom

gestions d'établissement scolaire f. pl.
* forma plural de gestion d'établissement scolaire
# gestions de conflictes
## Català
### Nom

gestions de conflictes f. pl.
* Forma plural de gestió de conflictes.
# gestions de la informació
## Català
### Nom

gestions de la informació f. pl.
* Forma plural de gestió de la informació.
# gestionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛs.tɪˈɔ.nɪ.bʊs/

### Nom

gestionibus
* datiu plural de gestio
* ablatiu plural de gestio
# gestionis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛsˈtɪ.ɔ.nɪs/

### Nom

gestionis
* genitiu singular de gestio
# gestions du savoir
## Francès
### Nom

gestions du savoir f. pl.
* forma plural de gestion du savoir
# foto-
## Català

   * Pronúncia: (tònic)
       Oriental: central /ˈfo.tu/ balear /ˈfo.to/, /ˈfo.tu/ Occidental: /ˈfo.to/
   * Pronúncia: (àton) /fu.tu/, /fo.to/
   * Etimologia: Del grec antic φῶς ‎(phôs, «llum»).

### Prefix

foto-
* Forma prefixada que significa llum.
    foto- + síntesi → fotosíntesi

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# foto
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈfo.tu/ balear /ˈfo.to/, /ˈfo.tu/ Occidental: /ˈfo.to/
   * Rimes: -oto
   * Etimologia: Apòcope de fotografia.

### Nom

foto f. ‎(plural fotos)
* Imatge fotogràfica.

#### Traduccions

* Anglès: photo $^{(en)}$
* Castellà: foto $^{(es)}$ f.
* Francès: photo $^{(fr)}$ f.

### Verb

foto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de fotre.
    [Jo] foto, fot o foti.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·to (2)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈfo.to/
       Americà: alt /ˈfo.t(o)/, baix /ˈfo.to/
   * Rimes: -oto
   * Etimologia: Apòcope de fotografía.
   * Etimologia: Del llatí fautus.

### Nom

foto f. ‎(plural fotos)
* foto

#### Sinònims

* fotografía, instantánea

### Nom

foto m. ‎(plural fotos)
* (obsolet) confiança

#### Sinònims

* confianza

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·to (2)
* Anagrama: tofo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre foto
# fotogenia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /fo.toˈxe.nja/, meridional /fo.toˈhe.nja/
       Americà: alt /fo.t(o)ˈxe.nja/, baix /fo.toˈhe.nja/, austral /fo.toˈxe.nja/
   * Rimes: -enja

### Nom

fotogenia f. ‎(només en singular)
* fotogènia

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·to·ge·nia (4)
# fotjàreu
## Català
### Verb

fotjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de fotjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: tafurejo
# fotjàveu
## Català
### Verb

fotjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de fotjar.
# fotocopiadora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.tu.ku.pi.əˈðo.ɾə/ balear /fo.to.ko.pi.əˈðo.ɾə/, /fu.tu.ku.pi.əˈðo.ɾə/ Occidental: /fo.to.ko.pi.aˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa
   * Etimologia: De màquina fotocopiadora.

### Nom

fotocopiadora f. ‎(plural fotocopiadores)
* Màquina que fa fotocòpies.

#### Traduccions

* Anglès: photocopier $^{(en)}$
* Castellà: fotocopiadora $^{(es)}$ f.
* Francès: photocopieur $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: FOTOCOPIADORA $^{(csc)}$

### Adjectiu

fotocopiadora f. ‎(plural fotocopiadores)
* Forma femenina de fotocopiador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·to·co·pi·a·do·ra (7)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# fotoautotrof
## Suec

   * Etimologia: Del prefix foto- ‎(«foto-») i autotrof ‎(«autòtrof»).

### Adjectiu

fotoautotrof
* (biologia) fotoautòtrof, fotoautotròfic
    alger och fotoautotrofa bakterier ― algues i bacteris fotoautòtrofs

### Nom

fotoautotrof c. (plural indefinit fotoautotrofer, plural definit fotoautotroferna)
* (biologia) fotoautròtrof
    Blågröna bakterier är fotoautotrofer ― Els cianobacteris són fotoautòtrofs
# galeretan
## Basc
### Nom

galeretan
* inessiu definit plural de galera
# galeretarantz
## Basc
### Nom

galeretarantz
* al·latiu direccional definit plural de galera
# galerentzat
## Basc
### Nom

galerentzat
* benefactiu definit plural de galera
# galeres
## Català

   * Pronúncia: oriental /gəˈɫe.ɾəs/, occidental /gaˈɫe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Nom

galeres f. pl.
* Forma plural de galera.
* (especialment en plural) pena a remar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ga·le·res (3)
* Anagrames: alegres, alegrés, Argelès, gelar-se
# galeretaraino
## Basc
### Nom

galeretaraino
* terminatiu definit plural de galera
# galeren
## Basc
### Nom

galeren
* genitiu definit plural de galera
# galeretako
## Basc
### Nom

galeretako
* genitiu locatiu definit plural de galera
# galeretara
## Basc
### Nom

galeretara
* al·latiu definit plural de galera
# galerekin
## Basc
### Nom

galerekin
* comitatiu definit plural de galera
# galerengatik
## Basc
### Nom

galerengatik
* causal definit plural de galera
# foradàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.ɾəˈða.səw/ balear /fo.ɾəˈða.səw/, /fu.ɾəˈða.səw/ Occidental: /fo.ɾaˈða.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

foradàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb foradar.
    [Vosaltres/vós] foradéssiu, foradésseu, foradàsseu, foradàssiu o foradàreu.
# foradàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /fu.ɾəˈða.ɾəm/, occidental /fo.ɾaˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

foradàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de foradar.
    [Nosaltres] foradàrem o vam/vàrem foradar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb foradar.
    Forma valenciana: [nosaltres] foradéssim, foradéssem, foradàssem, foradàssim o foradàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: fo·ra·dà·rem (4)
* Anagrama: reformada
# foradàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /fu.ɾəˈða.ɾəw/, occidental /fo.ɾaˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

foradàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de foradar.
    [Vosaltres/vós] foradàreu o vau/vàreu foradar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb foradar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] foradéssiu, foradésseu, foradàsseu, foradàssiu o foradàreu.
# foradàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /fu.ɾəˈðas/
   * Rimes: -as

### Verb

foradàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb foradar.
    [Jo] foradés, foradàs o foradara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb foradar.
    [Ell/ella/vostè] foradés, foradàs o foradara.
# forado
## Català

   * Pronúncia: oriental /fuˈɾa.ðu/, occidental /foˈɾa.ðo/
   * Rimes: -ado

### Verb

forado
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de foradar.
    [Jo] forado, forade, forad o foradi.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb foradar.
    [Que jo] forado, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] foradi o forade.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb foradar.
    [Que ell/ella/vostè] forado, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] foradi o forade.
# forados
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /foˈɾa.ðos/

### Verb

forados
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb foradar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que tu] foradis o forades.
# foradàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /fo.ɾaˈða.jew/

### Verb

foradàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de foradar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] foradàveu.
# foradàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /fu.ɾəˈða.səm/ balear /fo.ɾəˈða.səm/, /fu.ɾəˈða.səm/ Occidental: /fo.ɾaˈða.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

foradàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb foradar.
    [Nosaltres] foradéssim, foradéssem, foradàssem, foradàssim o foradàrem.
# foradà
## Català

   * Pronúncia: oriental /fu.ɾəˈða/, occidental /fo.ɾaˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: foradar

### Verb

foradà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de foradar.
    [Ell/ella/vostè] foradà o va foradar.
# giscassin
## Català
### Verb

giscassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb giscar.
# giscau
## Català
### Verb

giscau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de giscar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb giscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gis·cau (2)
* Heterograma de 6 lletres (acgisu)
* Anagrames: caguis, guisca, guiscà
# giscaré
## Català
### Verb

giscaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de giscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gis·ca·ré (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegirs)
* Anagrames: caregis, escriga, Garcies, gracies, graciés, gràcies