OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abrandar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾənˈda/ Occidental: nord-occidental /a.βɾanˈda/ valencià /a.bɾanˈdaɾ/, /a.βɾanˈda/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abrandà
   * Etimologia: Del prefix a- i brandar, segle XIX.

### Verb

abrandar trans., pron. ‎(pronominal abrandar-se)
* Encendre una cosa de manera que faci flama.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abrando, abranda, abrandem

#### Traduccions

* Anglès: set fire $^{(en)}$
* Castellà: atizar $^{(es)}$
* Francès: attiser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·dar (3)
* Anagrames: bandarra, brandara, brandarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
# abrandam
## Català
### Verb

abrandam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abrandar.
# abanderant
## Català
### Verb

abanderant
* Gerundi del verb abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·rant (4)
* Anagrama: abadernant
# abanderarem
## Català
### Verb

abanderarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·ra·rem (5)
* Anagrames: abadernarem, abadernàrem
# abanderaia
## Català
### Verb

abanderaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abanderar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abanderar.
# abanderaies
## Català
### Verb

abanderaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abanderar.
# abanderara
## Català
### Verb

abanderara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abanderar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·ra·ra (5)
* Anagrames: abadernara, abadernarà
# abanderaran
## Català
### Verb

abanderaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·ra·ran (5)
* Anagrama: abadernaran
# abanderaien
## Català
### Verb

abanderaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abanderar.
# abanderam
## Català
### Verb

abanderam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·ram (4)
* Anagrama: abadernam
# abanderaren
## Català
### Verb

abanderaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abanderar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abanderar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ban·de·ra·ren (5)
* Anagrama: abadernaren
# acolorixa
## Català
### Verb

acolorixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acolorixen
## Català
### Verb

acolorixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acolorixes
## Català
### Verb

acolorixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acolorixos
## Català
### Verb

acolorixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acolorives
## Català
### Verb

acolorives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acolorir.
# acoloros
## Català
### Verb

acoloros
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acolorar.
# acolorà
## Català
### Verb

acolorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acolorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·rà (4)
* Anagrama: acaloro
# acolorixo
## Català
### Verb

acolorixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acolorir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acolorir.
# acoloro
## Català

   * Pronúncia: central /ə.kuˈɫo.ɾu/, occidental /a.koˈɫo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

acoloro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acolorar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acolorar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acolorar.
# acolorix
## Català
### Verb

acolorix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acolorir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acolorir.
# abusàs
## Català
### Verb

abusàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusàssim
## Català
### Verb

abusàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusàveu
## Català
### Verb

abusàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abusar.
# abusàssem
## Català
### Verb

abusàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusàsseu
## Català
### Verb

abusàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusàssiu
## Català
### Verb

abusàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abusé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.βuˈse\
       Americà: alt /a.b(u)ˈse/, baix \a.βuˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

abusé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb abusar
# abusés
## Català
### Verb

abusés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abusar.
# abromara
## Català
### Verb

abromara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·ma·ra (4)
* Anagrames: aombrara, aombrarà
# abromam
## Català
### Verb

abromam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mam (3)
* Anagrama: aombram
# abromaran
## Català
### Verb

abromaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·ma·ran (4)
* Anagrama: aombraran
# abromares
## Català
### Verb

abromares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abromar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·ma·res (4)
* Anagrames: abromar-se, aombrares, emborsara, emborsarà, esbromara, esbromarà
# abromant
## Català
### Verb

abromant
* Gerundi del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mant (3)
* Anagrames: aombrant, tombaran
# abromar
## Català
### Verb

abromar
* Forma de l'infinitiu abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·mar (3)
* Anagrames: aombrar, arrambo, bromara, bromarà, ombrara, ombrarà
# abromarem
## Català
### Verb

abromarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·ma·rem (4)
* Anagrames: aombrarem, aombràrem
# abromades
## Català
### Verb

abromades
* Participi femení plural del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·ma·des (4)
* Anagrames: aombrades, emborsada, esbromada
# abromaren
## Català
### Verb

abromaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abromar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abromar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bro·ma·ren (4)
* Anagrames: abornarem, abornàrem, aombraren
# abbeverasse
## Italià
### Verb

abbeverasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de abbeverare
# abbeverassero
## Italià
### Verb

abbeverassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de abbeverare
# abbeverassi
## Italià
### Verb

abbeverassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de abbeverare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de abbeverare
# abbeveraste
## Italià
### Verb

abbeveraste
* segona persona plural (voi) del passat de abbeverare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de abbeverare
# abbeverasti
## Italià
### Verb

abbeverasti
* segona persona singular (tu) del passat de abbeverare
# abbeverata
## Italià
### Verb

abbeverata
* participi passat femení singular de abbeverare
# abbeverare
## Italià

   * Pronúncia: /ab.be.veˈraː.re/

### Verb

abbeverare trans., pron. ‎(pronominal abbeverarsi)
* abeurar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·be·ve·rà·re (5)
# abbeverassimo
## Italià
### Verb

abbeverassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de abbeverare
# abbeverarono
## Italià
### Verb

abbeverarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de abbeverare
# abbeverarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ab.be.veˈrar.si/

### Verb

abbeverarsi pron.
* forma pronominal de abbeverare
* sadollar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·be·ve·ràr·si (5)
# acoltelléssem
## Català
### Verb

acoltelléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acoltellí
## Català
### Verb

acoltellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acoltellar.
# acoltellés
## Català
### Verb

acoltellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acoltelléssim
## Català
### Verb

acoltelléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acoltelléssiu
## Català
### Verb

acoltelléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acoltellàssiu
## Català
### Verb

acoltellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acomboi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kumˈbɔj/ balear /ə.komˈbɔj/, /ə.kumˈbɔj/ Occidental: /a.komˈbɔj/
   * Rimes: -ɔj

### Verb

acomboi
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomboiar.
# acoltellàveu
## Català
### Verb

acoltellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acoltellar.
# acoltellésseu
## Català
### Verb

acoltellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acoltellar.
# acaparàs
## Català
### Verb

acaparàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaparé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.paˈɾe/
       Americà: alt /a.ka.p(a)ˈɾe/, baix /a.ka.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acaparé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acaparar
# acaparàssiu
## Català
### Verb

acaparàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaparés
## Català
### Verb

acaparés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·pa·rés (4)
* Anagrama: aparesca
# acaparàssem
## Català
### Verb

acaparàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaparàssim
## Català
### Verb

acaparàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.

### Miscel·lània

* Anagrama: capmassaria
# acaparàsseu
## Català
### Verb

acaparàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaparar.
# acaparàveu
## Català
### Verb

acaparàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acaparar.
# abomenu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.nu/
   * Àudio: França

### Verb

abomenu
* volitiu de abomeni
# abombéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈbe.siw/ balear /ə.bomˈbe.siw/, /ə.bumˈbe.siw/ Occidental: /a.bomˈbe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

abombéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abombar.

#### Variants

* abombésseu, abombàsseu, abombàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bés·siu (4)
# abombí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βumˈbi/ balear /ə.bomˈbi/, /ə.bumˈbi/ Occidental: /a.bomˈbi/
   * Rimes: -i

### Verb

abombí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abombar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bom·bí (3)
# abomeni
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.ni/
   * Àudio: França

### Verb

abomeni ‎(present abomenas, passat abomenis, futur abomenos, condicional abomenus, volitiu abomenu)
* abominar
# abomenas
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.nas/
   * Àudio: França

### Verb

abomenas
* present de abomeni
# abomenos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.nos/
   * Àudio: França

### Verb

abomenos
* futur de abomeni
# abomina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βuˈmi.nə/, occidental /a.βoˈmi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

abomina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abominar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abominar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·mi·na (4)
* Anagrama: amboina

## Italià
### Verb

abomina
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de abominare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de abominare
# abomene
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.ne/

### Adverbi

abomene
* abominablement
# abomenis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.nis/
   * Àudio: França

### Verb

abomenis
* passat de abomeni
# abomenus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.boˈme.nus/
   * Àudio: França

### Verb

abomenus
* condicional de abomeni
# acapissar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kə.piˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.ka.piˈsa/ valencià /a.ka.piˈsaɾ/, /a.ka.piˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

acapissar trans.
* (eivissenc) Escometre el gos a les ovelles.
* (eivissenc) apallissar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·pis·sar (4)
* Anagrames: capissara, capissarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, EEiF
# accordionists
## Anglès
### Nom

accordionists
* forma plural de accordionist
# accordevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /ak.korˌde.volˈmen.te/
   * Etimologia: De accordevole i el sufix -mente.

### Adverbi

accordevolmente
* acordadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cor·de·vol·mén·te (6)
# accordionist
## Anglès

   * Etimologia: De accordion i el sufix -ist.

### Nom

accordionist ‎(plural accordionists)
* acordionista
# accordatamente
## Italià

   * Pronúncia: /ak.korˌda.taˈmen.te/
   * Etimologia: De accordato i el sufix -mente.

### Adverbi

accordatamente
* acordadament

#### Antònims

* scordatamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cor·da·ta·mén·te (6)
# accorder un but
## Francès
### Verb

accorder un but
* (esports de pilota) concedir un gol

### Vegeu també

* accorder un but. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# accordi
## Italià

   * Pronúncia: /akˈkɔr.di/

### Nom

accordi m. pl.
* forma plural de accordo
# accordingly
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkɔː(ɹ).dɪŋ.li/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De according i el sufix -ly.

### Adverbi

accordingly ‎(comparatiu more accordingly, superlatiu most accordingly)
* conforme
* conseqüentment
# accordion
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkɔ(ɹ).di.ˌən/ àudio (EUA)

### Nom

accordion ‎(plural accordions)
* acordió

### Vegeu també

* accordion. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].

#### Derivats

* accordionist
# accord
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈkɔːd/ àudio (EUA)

### Nom

accord ‎(plural accords)
* acord

## Francès

   * Pronúncia: /aˈkɔʁ/

### Nom

accord m. ‎(plural accords)
* acord
* (gramàtica) concordança
# accordabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /ak.korˌda.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De accordabile i el sufix -mente.

### Adverbi

accordabilmente
* (rar) compatiblement

#### Sinònims

* compatibilmente

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·cor·da·bil·mén·te (6)
# acostéssem
## Català
### Verb

acostéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escotàssem
# acostéssim
## Català
### Verb

acostéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escotàssim
# acostéssiu
## Català
### Verb

acostéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Anagrames: astucioses, escotàssiu
# acosté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kosˈte/, meridional /a.kohˈte/
       Americà: alt /a.k(o)sˈte/, baix /a.kohˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

acosté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb acostar
# acostés
## Català
### Verb

acostés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·tés (3)
* Anagrames: escatós, escotàs
# acosó
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.koˈso/
       Americà: alt /a.k(o)ˈso/, baix /a.koˈso/
   * Rimes: -o

### Verb

acosó
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb acosar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·só (3)
* Anagrama: ocaso
# acostésseu
## Català
### Verb

acostésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escotàsseu
# acostí
## Català
### Verb

acostí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·tí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aciost)
* Anagrama: acotis
# abonàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βuˈna.ɾəw/, occidental /a.βoˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

abonàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abonar.
    [Vosaltres/vós] abonàreu o vau/vàreu abonar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] abonéssiu, abonésseu, abonàsseu, abonàssiu o abonàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nà·reu (4)
* Anagrames: abaroneu, abraoneu
# abonàs
## Català

   * Pronúncia: balear /ə.βoˈnas/, /ə.βuˈnas/
   * Rimes: -as

### Verb

abonàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    [Jo] abonés, abonàs o abonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    [Ell/ella/vostè] abonés, abonàs o abonara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nàs (3)
# abonyegàssiu
## Català
### Verb

abonyegàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonyegar.
# abonàieu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βoˈna.jew/

### Verb

abonàieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] abonàveu.
# abonàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βuˈna.ɾəm/, occidental /a.βoˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

abonàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abonar.
    [Nosaltres] abonàrem o vam/vàrem abonar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonar.
    Forma valenciana: [nosaltres] abonéssim, abonéssem, abonàssem, abonàssim o abonàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nà·rem (4)
* Anagrames: abaronem, abraonem
# abonyegàveu
## Català
### Verb

abonyegàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abonyegar.
# abonà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βuˈna/, occidental /a.βoˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: abonar

### Verb

abonà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abonar.
    [Ell/ella/vostè] abonà o va abonar.
# acoloràrem
## Català
### Verb

acoloràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acolorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloràsseu
## Català
### Verb

acoloràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloràssim
## Català
### Verb

acoloràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloràieu
## Català
### Verb

acoloràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acolorar.
# acoloràs
## Català
### Verb

acoloràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·lo·ràs (4)
* Anagrames: acaloros, calorosa
# acoloràssem
## Català
### Verb

acoloràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloràssiu
## Català
### Verb

acoloràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acoloràreu
## Català
### Verb

acoloràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acolorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acolorar.
# acarreadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ka.re.aˈðo.ɾa\
       Americà: alt /a.k(a).re.aˈdo.ɾa/, baix \a.ka.re.aˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Nom

acarreadora f. ‎(plural acarreadoras)
* forma femenina de acarreador
# acarrearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ka.re.aˈɾe/
       Americà: alt /a.k(a).re.aˈɾe/, baix /a.ka.re.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acarrearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acarrear
# acarrera
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kəˈre.ɾə/, occidental /a.kaˈre.ɾa/
   * Rimes: -eɾa

### Verb

acarrera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acarrerar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acarrerar.
# acarreo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.kaˈre.o/
       Americà: alt /a.k(a)ˈre.o/, baix /a.kaˈre.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

acarreo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb acarrear
# acarreadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ka.re.aˈðo.ɾas\, meridional \a.ka.re.aˈðo.ɾah\
       Americà: alt /a.ka.re.aˈdo.(ɾa)s/, baix \a.ka.re.aˈðo.ɾah\, austral \a.ka.re.aˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

acarreadoras f. pl.
* forma plural de acarreadora