OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enxisàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʃiˈza.βəw/, balear /əɲ.ʃiˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /eɲ.t͡ʃiˈza.βew/ valencià /eɲ.t͡ʃiˈza.vew/, /eɲ.t͡ʃiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enxisàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enxisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sà·veu (4)
# enxisés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈzes/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

enxisés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxisar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxisar.

#### Variants

* [1] enxisara
* [2] enxisara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sés (3)
* Anagrama: xineses
# enxixat
## Català

   * Pronúncia: central /əɲ.ʃiˈʃat/
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

enxixat m. ‎(femení enxixada, plural masculí enxixats, plural femení enxixades)
* empiocat, malaltís
    «Avui que fa bon dia anirem a buscar espàrrecs o anar a veure una veïna que fa dies que està una mica enxixada.» (Set en U, Sant Gregori, abril 2013)
* El temps, que no fa gaire bo.
    Avui fa un dia enxixat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·xat (3)
* Anagrama: xinxeta

### Vegeu també

* Fa un dia enxixat, Advèrbia, Jordi Dorca, 14-3-2011
# enxisí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈzi/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

enxisí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enxisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sí (3)
* Anagrama: neixis
# enxisàsseu
## Català
### Verb

enxisàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxisar.

#### Variants

* enxisésseu, enxisàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sàs·seu (4)
# enxisàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʃiˈza.βəm/, balear /əɲ.ʃiˈza.vəm/ Occidental: nord-occidental /eɲ.t͡ʃiˈza.βem/ valencià /eɲ.t͡ʃiˈza.vem/, /eɲ.t͡ʃiˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

enxisàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enxisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sà·vem (4)
# enxisésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈze.səw/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enxisésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxisar.

#### Variants

* enxisàsseu, enxisàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sés·seu (4)
# enxiséssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈze.səm/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enxiséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enxisar.

#### Variants

* enxisàssem, enxisàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·sés·sem (4)
# envejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒa.βəs/ balear /əɱ.vəˈd͡ʒa.vəs/, /əɱ.vəˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒa.βes/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒa.ves/, /em.beˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

envejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envejaies
# envejos
## Català
### Verb

envejos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* envegis, enveges
# envejosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˌʒo.zəˈmen/ balear /əɱ.vəˌʒo.zəˈment/, /əɱ.vəˌʒo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /em.beˌʒo.zaˈmen/ valencià /eɱ.veˌd͡ʒo.zaˈment/, /em.beˌd͡ʒo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De envejós i el sufix -ment.

### Adverbi

envejosament
* D'una manera envejosa.

#### Traduccions

* Anglès: enviously $^{(en)}$
* Castellà: envidiosamente $^{(es)}$
* Francès: envieusement $^{(fr)}$
* Italià: invidiosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·jo·sa·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# envejavi
## Català
### Verb

envejavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envejaia, envejava
# envejecimiento
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.be.xe.θiˈmjen.to/, meridional \em.be.he.θiˈmjeŋ.to\
       Americà: alt /em.be.x(e).siˈmjen.to/, baix \eŋ.be.he.siˈmjeŋ.to\, austral /em.be.xe.siˈmjen.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

envejecimiento m. ‎(plural envejecimientos)
* envelliment

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·je·ci·mien·to (6)

### Vegeu també

* envejecimiento. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# envejo
## Català
### Verb

envejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envejar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envejar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envejar.

#### Variants

* [1] envege, envegi, enveig
* [2] envegi, envege
* [3] envegi, envege
# envejavo
## Català
### Verb

envejavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envejàieu, envejàveu
# envejecimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.be.xe.θiˈmjen.tos/, meridional \em.be.he.θiˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /em.be.xe.siˈmjen.t(o)s/, baix \eŋ.be.he.siˈmjeŋ.toh\, austral /em.be.xe.siˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

envejecimientos m. pl.
* forma plural de envejecimiento
# envejosa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒo.zə/, balear /əɱ.vəˈʒo.zə/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒo.za/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒo.za/, /em.beˈd͡ʒo.za/
   * Rimes: -oza

### Adjectiu

envejosa f. ‎(plural envejoses)
* Forma femenina de envejós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ve·jo·sa (4)
* Anagrames: jovenesa, onejaves
# envejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈʒa.βən/ balear /əɱ.vəˈd͡ʒa.vən/, /əɱ.vəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.beˈʒa.βen/ valencià /eɱ.veˈd͡ʒa.ven/, /em.beˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

envejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envejar.

#### Variants

* envejaien
# esbromeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈmɛw/ balear /əz.bɾoˈməw/, /əz.bɾuˈmɛw/ Occidental: /ez.bɾoˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbromeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbromar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbromar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emborseu
# esbromin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾo.min/, occidental /ezˈbɾo.min/
   * Rimes: -omin

### Verb

esbromin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbromar.

#### Variants

* [1] esbromen
* [2] esbromen

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsin
# esbromes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾo.məs/, occidental /ezˈbɾo.mes/
   * Rimes: -omes

### Verb

esbromes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbromar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* [2] esbromis

### Miscel·lània

* Anagrames: boréssem, emborses, emborsés, obréssem, orbéssem, robéssem
# esbromessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈme.sin/ balear /əz.bɾoˈme.sin/, /əz.bɾuˈme.sin/ Occidental: /ez.bɾoˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esbromessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromessen, esbromassen, esbromaren

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsessin
# esbromis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾo.mis/, occidental /ezˈbɾo.mis/
   * Rimes: -omis

### Verb

esbromis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromes

### Miscel·lània

* Anagrames: boréssim, emborsis, obréssim, obríssem, orbéssim, robéssim
# esbromo
## Català
### Verb

esbromo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbromar.

#### Variants

* esbrome, esbromi

### Miscel·lània

* Anagrama: emborso
# esbromesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈme.səs/ balear /əz.bɾoˈme.səs/, /əz.bɾuˈme.səs/ Occidental: /ez.bɾoˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esbromesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromessis, esbromasses, esbromares

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsesses
# esbromi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbɾo.mi/, occidental /ezˈbɾo.mi/
   * Rimes: -omi

### Verb

esbromi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbromar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbromar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbromar.

#### Variants

* [1] esbromo, esbrome
* [2] esbrome
* [3] esbrome
* [4] esbrome

### Miscel·lània

* Anagrames: bomires, emborsi, emborsí
# esbromessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈme.sən/ balear /əz.bɾoˈme.sən/, /əz.bɾuˈme.sən/ Occidental: /ez.bɾoˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esbromessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromessin, esbromassen, esbromaren

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsessen
# esbromessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bɾuˈme.sis/ balear /əz.bɾoˈme.sis/, /əz.bɾuˈme.sis/ Occidental: /ez.bɾoˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esbromessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbromar.

#### Variants

* esbromesses, esbromasses, esbromares

### Miscel·lània

* Anagrama: emborsessis
# escatí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti/, occidental /es.kaˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

escatí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escatir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tí (3)
* Heterograma de 6 lletres (aceist)

## Català antic
### Verb

escatí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de escatir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de escatir
# escatíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.əm/, occidental /es.kaˈti.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escatíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tí·em (4)

## Català antic
### Verb

escatíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatir
# escatíssets
## Català antic
### Verb

escatíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* escatísseu, escatírets, escatíreu
# escatírets
## Català antic
### Verb

escatírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* escatíssets, escatísseu, escatíreu
# escatís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈtis/, occidental /es.kaˈtis/
   * Rimes: -is

### Verb

escatís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* [1] escatira
* [2] escatira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tís (3)
* Anagrama: citessa

## Català antic
### Verb

escatís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de escatir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* [1] escatira
* [2] escatira
# escatíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.səm/, occidental /es.kaˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

escatíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* escatíssim, escatírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tís·sem (4)

## Català antic
### Verb

escatíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* escatírem
# escatíets
## Català antic
### Verb

escatíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatir

#### Variants

* escatíeu
# escatíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.əw/, occidental /es.kaˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escatíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escatir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tí·eu (4)

## Català antic
### Verb

escatíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escatir

#### Variants

* escatíets
# escatírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ɾəm/, occidental /es.kaˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

escatírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escatir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* [2] escatíssim, escatíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tí·rem (4)
* Anagrama: trescàiem

## Català antic
### Verb

escatírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de escatir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* [1] escatim
* [2] escatíssem
# escatíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈti.ɾəw/, occidental /es.kaˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

escatíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escatir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escatir.

#### Variants

* [2] escatíssiu, escatísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·tí·reu (4)
* Anagrama: trescàieu

## Català antic
### Verb

escatíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de escatir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escatir

#### Variants

* [1] escatist
* [2] escatíssets, escatísseu, escatírets
# enrogallar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎa/ balear /ən.ro.ɣəˈʎa/, /ən.ru.ɣəˈja/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ɣaˈʎa/ valencià /en.ro.ɣaˈʎaɾ/, /en.ro.ɣaˈʎa/ Informal: nord-occidental /an.ro.ɣaˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enrogallà
   * Etimologia: Del prefix en- i rogall, segle XX.

### Verb

enrogallar trans., pron. ‎(pronominal enrogallar-se)
* Fer agafar, o agafar, un rogall.
* enronquir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enrogallo, enrogalla, enrogallem

#### Sinònims

* asserraiar (alguerès), enregollar (dialectal), estar ronc

#### Traduccions

* Anglès: hoarsen $^{(en)}$
* Castellà: enronquecer $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·ga·llar (4)
* Anagrames: argollaren, rellogaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enrogallar-se
## Català
### Verb

enrogallar-se
* Forma pronominal de enrogallar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enregollaràs, enrogallares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enrogallaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎa.ɾən/ balear /ən.ro.ɣəˈʎa.ɾən/, /ən.ru.ɣəˈja.ɾən/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enrogallaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enrogallar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* [2] enrogallessin, enrogallessen, enrogallassin, enrogallassen

### Miscel·lània

* Anagrama: enregollaran
# enrogallaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣə.ʎəˈɾi.ə/ balear /ən.ro.ɣə.ʎəˈɾi.ə/, /ən.ru.ɣə.jəˈɾi.ə/ Occidental: /en.ro.ɣa.ʎaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enrogallaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enrogallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enrogallar.
# enrogallara
## Català
### Verb

enrogallara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* [1] enrogallés, enrogallàs
* [2] enrogallés, enrogallàs
# enrogallarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣə.ʎəˈɾi.ən/ balear /ən.ro.ɣə.ʎəˈɾi.ən/, /ən.ru.ɣə.jəˈɾi.ən/ Occidental: /en.ro.ɣa.ʎaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enrogallarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enrogallar.
# enrogallaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣə.ʎəˈɾan/ balear /ən.ro.ɣə.ʎəˈɾan/, /ən.ru.ɣə.jəˈɾan/ Occidental: /en.ro.ɣa.ʎaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enrogallaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enrogallar.
# enrogallareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣə.ʎəˈɾɛw/ balear /ən.ro.ɣə.ʎəˈɾəw/, /ən.ru.ɣə.jəˈɾɛw/ Occidental: /en.ro.ɣa.ʎaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrogallareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enrogallar.
# enrogallares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ɣəˈʎa.ɾəs/ balear /ən.ro.ɣəˈʎa.ɾəs/, /ən.ru.ɣəˈja.ɾəs/ Occidental: /en.ro.ɣaˈʎa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enrogallares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enrogallar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrogallar.

#### Variants

* [2] enrogallessis, enrogallesses, enrogallassis, enrogallasses

### Miscel·lània

* Anagrames: enregollaràs, enrogallar-se
# esboldregaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.ə/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾi.ə/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esboldregaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esboldregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ri·a (6)
# esboldregarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.ən/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾi.ən/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.ən/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esboldregarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ri·en (6)
# esboldregarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾa/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾa/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾa/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esboldregarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·rà (5)
# esboldregaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾe/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾe/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾe/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esboldregaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ré (5)
# esboldregareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾɛw/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾəw/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esboldregareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·reu (5)
# esboldregaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əm/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əm/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əm/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esboldregaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·rí·em (6)
# esboldregaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əs/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əs/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esboldregaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ri·es (6)
# esboldregaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əw/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əw/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esboldregaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·rí·eu (6)
# esboldregassen
## Català
### Verb

esboldregassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esboldregar.

#### Variants

* esboldreguessin, esboldreguessen, esboldregassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·gas·sen (5)
# esboldregaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾas/ balear /əz.boɫ.dɾə.ɣəˈɾas/, /əz.buɫ.dɾə.ɣəˈɾas/ Occidental: /ez.boɫ.dɾe.ɣaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

esboldregaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de esboldregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bol·dre·ga·ràs (5)
# eransketari
## Basc
### Nom

eransketari
* datiu indefinit de eransketa
* datiu definit singular de eransketa
# eransketarik
## Basc
### Nom

eransketarik
* partitiu indefinit de eransketa
# eransketan
## Basc
### Nom

eransketan
* inessiu definit singular de eransketa
# eransketarekin
## Basc
### Nom

eransketarekin
* comitatiu indefinit de eransketa
* comitatiu definit singular de eransketa
# eransketarengatik
## Basc
### Nom

eransketarengatik
* causal indefinit de eransketa
* causal definit singular de eransketa
# eransketarentzat
## Basc
### Nom

eransketarentzat
* benefactiu indefinit de eransketa
* benefactiu definit singular de eransketa
# eransketaraino
## Basc
### Nom

eransketaraino
* terminatiu definit singular de eransketa
# eransketara
## Basc
### Nom

eransketara
* al·latiu definit singular de eransketa
# eransketarantz
## Basc
### Nom

eransketarantz
* al·latiu direccional definit singular de eransketa
# eransketaren
## Basc
### Nom

eransketaren
* genitiu definit singular de eransketa
* genitiu indefinit de eransketa
# escanviessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəm.biˈe.sən/, balear /əs.kəɱ.viˈe.sən/ Occidental: nord-occidental /es.kam.biˈe.sen/ valencià /es.kaɱ.viˈe.sen/, /es.kam.biˈe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

escanviessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escanviar.

#### Variants

* escanviessin, escanviassin, escanviassen, escanviaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·vi·es·sen (5)
* Anagrama: avinencesses
# escanviessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəm.biˈe.sis/, balear /əs.kəɱ.viˈe.sis/ Occidental: nord-occidental /es.kam.biˈe.sis/ valencià /es.kaɱ.viˈe.sis/, /es.kam.biˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escanviessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escanviar.

#### Variants

* escanviesses, escanviassis, escanviasses, escanviares
# escanviessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəm.biˈe.sin/, balear /əs.kəɱ.viˈe.sin/ Occidental: nord-occidental /es.kam.biˈe.sin/ valencià /es.kaɱ.viˈe.sin/, /es.kam.biˈe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escanviessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escanviar.

#### Variants

* escanviessen, escanviassin, escanviassen, escanviaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·vi·es·sin (5)
* Anagrama: avinencessis
# escanvii
## Català
### Verb

escanvii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escanviar.

#### Variants

* escanvio, escanvie, escanviï