OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emprenyador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.pɾə.ɲəˈðo/ Occidental: nord-occidental /em.pɾe.ɲaˈðo/, valencià /em.pɾe.ɲaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De emprenyar i el sufix -dor, segle XV.

### Adjectiu

emprenyador m. ‎(femení emprenyadora, plural masculí emprenyadors, plural femení emprenyadores)
* (antic) prenyador
* (col·loquial) Que emprenya.

#### Sinònims

* (que emprenya) empipador

#### Traduccions
### Nom

emprenyador m. ‎(plural emprenyadors, femení emprenyadora)
* (antic) penis
* (andorrà) Llevat per a pastar.
* (col·loquial) Persona que emprenya.

#### Sinònims

* (persona que emprenya) empipador

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre emprenyador
# emprenyadures
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈðu.ɾəs/, occidental /em.pɾe.ɲaˈðu.ɾes/
   * Rimes: -uɾes

### Nom

emprenyadures f. pl.
* Forma plural de emprenyadura.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·du·res (5)
# empreny
## Català
### Verb

empreny
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emprenyar.

#### Variants

* emprenyo, emprenye, emprenyi

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·preny (2)
* Anagrama: prenyem
# emprenya
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɾɛ.ɲə/ balear /əmˈpɾə.ɲə/, /əmˈpɾɛ.ɲə/ Occidental: /emˈpɾe.ɲa/
   * Rimes: -ɛɲa

### Verb

emprenya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emprenyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emprenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya (3)
# emprenyadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.pɾə.ɲəˈðos/ Occidental: nord-occidental /em.pɾe.ɲaˈðos/, valencià /em.pɾe.ɲaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

emprenyadors m. pl.
* Forma plural de emprenyador.

### Nom

emprenyadors m. pl.
* Forma plural de emprenyador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·dors (4)
# encoprésies
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.kɔ.pʁeˈzi/

### Nom

encoprésies f. pl.
* forma plural de encoprésie
# encoratjadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðos/ balear /əŋ.ko.ɾə.d͡ʒəˈðos/, /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðos/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðos/, valencià /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Adjectiu

encoratjadors m. pl.
* Forma plural de encoratjador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·rat·ja·dors (5)
# encopresis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kuˈpɾɛ.zis/ balear /əŋ.koˈpɾɛ.zis/, /əŋ.kuˈpɾɛ.zis/ Occidental: /eŋ.koˈpɾɛ.zis/
   * Rimes: -ɛzis

### Nom

encopresis f. pl.
* Forma plural de encopresi.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·pre·sis (4)
* Anagrames: escorpines, necròpsies

## Anglès
### Nom

encopresis ‎(incomptable)
* encopresi

### Vegeu també

* encopresis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.koˈpɾe.sis\, meridional \eŋ.koˈpɾe.sih\
       Americà: alt \eŋ.koˈpɾe.s(i)s\, baix \eŋ.koˈpɾe.sih\, austral \eŋ.koˈpɾe.sis\
   * Rimes: -esis

### Nom

encopresis f. ‎(plural invariable)
* encopresi

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·pre·sis (4)

### Vegeu també

* encopresis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# encoratjar-se
## Català
### Verb

encoratjar-se
* Forma pronominal de encoratjar.
# encoprésie
## Francès

   * Pronúncia: /ɑ̃.kɔ.pʁeˈzi/

### Nom

encoprésie f. ‎(plural encoprésies)
* encopresi

### Vegeu també

* encoprésie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# encoratjadores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo.ɾəs/ balear /əŋ.ko.ɾə.d͡ʒəˈðo.ɾəs/, /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo.ɾəs/ Occidental: /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

encoratjadores f. pl.
* Forma plural de encoratjadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·rat·ja·do·res (6)
# encoratjadora
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo.ɾə/ balear /əŋ.ko.ɾə.d͡ʒəˈðo.ɾə/, /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo.ɾə/ Occidental: /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

encoratjadora f. ‎(plural encoratjadores)
* Forma femenina de encoratjador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·rat·ja·do·ra (6)
# encoratjador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo/ balear /əŋ.ko.ɾə.d͡ʒəˈðo/, /əŋ.ku.ɾə.d͡ʒəˈðo/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðo/, valencià /eŋ.ko.ɾa.d͡ʒaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De encoratjar i el sufix -dor, segle XX.

### Adjectiu

encoratjador m. ‎(femení encoratjadora, plural masculí encoratjadors, plural femení encoratjadores)
* Que encoratja.
    «Vaig fer el canvi en un moment en què jo pensava que la meva professió ja no em depararia grans sorpreses, aventures, dificultats… i tot això el MNAC m’ho va proporcionar. Potser va ser al moment adequat, ja que jo ja havia establert uns contactes internacionals dels quals el museu se’n va poder nodrir. Per mi va ser realment encoratjador.» (Abdon Vilà, Martí Rossell, «Entrevista a Maite Ocaña», L'Universitari, Universitat Pompeu Fabra, feb. 2022)

#### Sinònims

* animador

#### Traduccions

* Anglès: encouraging $^{(en)}$
* Castellà: alentador $^{(es)}$, animador $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·co·rat·ja·dor (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# empapatxàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pəˈt͡ʃa.ɾəm/, occidental /em.pa.paˈt͡ʃa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

empapatxàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empapatxar.
# empapatxàs
## Català
### Verb

empapatxàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* [1] empapatxés
* [2] empapatxés
# empapatxàsseu
## Català
### Verb

empapatxàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* empapatxéssiu, empapatxésseu, empapatxàssiu
# empapatxàssim
## Català
### Verb

empapatxàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* empapatxéssim, empapatxéssem, empapatxàssem
# empapatxis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpa.t͡ʃis/, occidental /em.paˈpa.t͡ʃis/
   * Rimes: -atʃis

### Verb

empapatxis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empapatxar.
# empapatxàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pəˈt͡ʃa.ɾəw/, occidental /em.pa.paˈt͡ʃa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empapatxàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empapatxar.
# empapatxàssem
## Català
### Verb

empapatxàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* empapatxéssim, empapatxéssem, empapatxàssim
# empapatxo
## Català
### Verb

empapatxo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empapatxar.

#### Variants

* empapatxi, empapatx
# empapatxàssiu
## Català
### Verb

empapatxàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapatxar.

#### Variants

* empapatxéssiu, empapatxésseu, empapatxàsseu
# empapatxà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pəˈt͡ʃa/, occidental /em.pa.paˈt͡ʃa/
   * Rimes: -a

### Verb

empapatxà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de empapatxar.
# empresten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾes.tən/, occidental /emˈpɾes.ten/
   * Rimes: -esten

### Verb

empresten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de emprestar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·ten (3)
* Anagrama: presentem
# emprestessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.sən/, occidental /em.pɾesˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

emprestessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tes·sen (4)
* Anagrama: presentéssem
# emprestesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.səs/, occidental /em.pɾesˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

emprestesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
# empreste
## Català
### Verb

empreste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emprestar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·te (3)
* Anagrames: permetes, permetés, temperes, temperés
# emprestem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəsˈtɛm/ balear /əm.pɾəsˈtəm/, /əm.pɾəsˈtɛm/ Occidental: /em.pɾesˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

emprestem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emprestar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb emprestar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tem (3)
* Anagrama: empremtes
# emprestes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpɾes.təs/, occidental /emˈpɾes.tes/
   * Rimes: -estes

### Verb

emprestes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de emprestar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tes (3)
* Anagrames: reptéssem, trepéssem
# emprestessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəsˈte.sin/, occidental /em.pɾesˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

emprestessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tes·sin (4)
* Anagrama: presentéssim
# emprestaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəsˈta.βən/, balear /əm.pɾəsˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /em.pɾesˈta.βen/ valencià /em.pɾesˈta.ven/, /em.pɾesˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

emprestaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·ta·ven (4)
* Anagrama: presentàvem
# emprestaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəsˈta.βəs/, balear /əm.pɾəsˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.pɾesˈta.βes/ valencià /em.pɾesˈta.ves/, /em.pɾesˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

emprestaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emprestar.
# emprestessi
## Català
### Verb

emprestessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pres·tes·si (4)
* Anagrames: impetresses, permetessis, temperessis
# enfortíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.səm/ balear /əɱ.foɾˈti.səm/, /əɱ.furˈti.səm/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

enfortíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguéssem, enfortiguérem, enfortíssim, enfortírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tís·sem (4)
* Anagrama: triomfessen

## Català antic
### Verb

enfortíssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortírem
# enfortírets
## Català antic
### Verb

enfortírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortíssets, enfortísseu, enfortíreu
# enfortís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈtis/ balear /əɱ.foɾˈtis/, /əɱ.furˈtis/ Occidental: /eɱ.foɾˈtis/
   * Rimes: -is

### Verb

enfortís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortigués, enfortissi, enfortiguera, enfortira
* [2] enfortigués, enfortissi, enfortiguera, enfortira

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tís (3)
* Heterograma de 8 lletres (efinorst)

## Català antic
### Verb

enfortís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* [1] enfortira
* [2] enfortira
# enfortíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.əw/ balear /əɱ.foɾˈti.əw/, /əɱ.furˈti.əw/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enfortíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortíveu, enfortiguéveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tí·eu (4)

## Català antic
### Verb

enfortíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir

#### Variants

* enfortíets
# enfortíreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.ɾəw/ balear /əɱ.foɾˈti.ɾəw/, /əɱ.furˈti.ɾəw/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

enfortíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enfortir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortiguéreu
* [2] enfortiguésseu, enfortiguéreu, enfortíssiu, enfortísseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tí·reu (4)

## Català antic
### Verb

enfortíreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de enfortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* [1] enfortist
* [2] enfortíssets, enfortísseu, enfortírets
# enfortíets
## Català antic
### Verb

enfortíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir

#### Variants

* enfortíeu
# enfortísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.səw/ balear /əɱ.foɾˈti.səw/, /əɱ.furˈti.səw/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

enfortísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* enfortiguésseu, enfortiguéreu, enfortíssiu, enfortíreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tís·seu (4)

## Català antic
### Verb

enfortísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortíssets, enfortírets, enfortíreu
# enfortíssets
## Català antic
### Verb

enfortíssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* enfortísseu, enfortírets, enfortíreu
# enfortíem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.əm/ balear /əɱ.foɾˈti.əm/, /əɱ.furˈti.əm/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enfortíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir.

#### Variants

* enfortívem, enfortiguévem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tí·em (4)

## Català antic
### Verb

enfortíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enfortir
# enfortírem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɱ.furˈti.ɾəm/ balear /əɱ.foɾˈti.ɾəm/, /əɱ.furˈti.ɾəm/ Occidental: /eɱ.foɾˈti.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

enfortírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enfortir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enfortir.

#### Variants

* [1] enfortiguérem
* [2] enfortiguéssem, enfortiguérem, enfortíssim, enfortíssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·for·tí·rem (4)

## Català antic
### Verb

enfortírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de enfortir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de enfortir

#### Variants

* [1] enfortim
* [2] enfortíssem
# enganar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡəˈna/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈna/ valencià /eŋ.ɡaˈnaɾ/, /eŋ.ɡaˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enganà

### Verb

enganar trans., pron. ‎(pronominal enganar-se)
* (antic, balear, pallarès) enganyar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engano, engana, enganem

#### Antònims

* desenganar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nar (3)
* Anagrames: agranen, negaran

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Català antic
### Verb

enganar
* enganyar, trair
    Scuder qui engana son vehi engana ta casa (Libre de mil proverbis, Ramon Llull)

#### Compostos i expressions

* enganar les nits

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# enganar les nits
## Català antic
### Verb

enganar les nits
* Trobar una ocupació per passar la nit en vetlla.
    "La reciten per enganar les nits les velles com filen, en ivern, entorn del foch" (Lo sompni, Bernat Metge)

### Vegeu també

* Vocabulari de la Llengua Catalana Medieval de Lluís Faraudo ©
# enganaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈna.ɾən/, occidental /eŋ.ɡaˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enganaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enganar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de enganar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganara
## Català
### Verb

enganara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

## Català antic
### Verb

enganara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganarets
## Català antic
### Verb

enganarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de enganar
# enganares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈna.ɾəs/, occidental /eŋ.ɡaˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enganares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enganar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·na·res (4)
* Anagrama: enganar-se

## Català antic
### Verb

enganares
* segona persona singular (tu) del passat de enganar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de enganar
# enganar-se
## Català
### Verb

enganar-se
* Forma pronominal de enganar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enganares
# enganaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.nəˈɾan/, occidental /eŋ.ɡa.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enganaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enganar.

## Català antic
### Verb

enganaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de enganar
# enganarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.nəˈɾɛm/ balear /əŋ.ɡə.nəˈɾəm/, /əŋ.ɡə.nəˈɾɛm/ Occidental: /eŋ.ɡa.naˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enganarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·na·rem (4)
* Anagrames: agermanen, amargenen, manegaren

## Català antic
### Verb

enganarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de enganar
# encavallaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəˈʎa.βəs/, balear /əŋ.kə.vəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βaˈʎa.βes/ valencià /eŋ.ka.vaˈʎa.ves/, /eŋ.ka.βaˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encavallaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encavallar.

### Miscel·lània

* Anagrama: escavallaven
# encavallaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəˈʎa.βən/, balear /əŋ.kə.vəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βaˈʎa.βen/ valencià /eŋ.ka.vaˈʎa.ven/, /eŋ.ka.βaˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encavallaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encavallar.
# encavallaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βə.ʎəˈɾe/, balear /əŋ.kə.və.ʎəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βa.ʎaˈɾe/ valencià /eŋ.ka.va.ʎaˈɾe/, /eŋ.ka.βa.ʎaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encavallaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encavallar.
# encavallassen
## Català
### Verb

encavallassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encavallar.

#### Variants

* encavallessin, encavallessen, encavallaren
# encavallasses
## Català
### Verb

encavallasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encavallar.

#### Variants

* encavallessis, encavallesses, encavallares
# encavallat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəˈʎat/, balear /əŋ.kə.vəˈʎat/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βaˈʎat/ valencià /eŋ.ka.vaˈʎat/, /eŋ.ka.βaˈʎat/
   * Rimes: -at

### Verb

encavallat
* Participi masculí singular del verb encavallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·va·llat (4)
* Anagrama: Cantavella
# encavallava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəˈʎa.βə/, balear /əŋ.kə.vəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βaˈʎa.βa/ valencià /eŋ.ka.vaˈʎa.va/, /eŋ.ka.βaˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encavallava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encavallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encavallar.
# encavallaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βə.ʎəˈɾi.əw/, balear /əŋ.kə.və.ʎəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βa.ʎaˈɾi.ew/ valencià /eŋ.ka.va.ʎaˈɾi.ew/, /eŋ.ka.βa.ʎaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encavallaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encavallar.
# enganaríets
## Català antic
### Verb

enganaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de enganar
# enganaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.nəˈɾi.ə/, occidental /eŋ.ɡa.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enganaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enganar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enganar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·na·ri·a (5)
* Anagrama: agranaien

## Català antic
### Verb

enganaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de enganar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de enganar
# enganaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.nəˈɾi.əs/, occidental /eŋ.ɡa.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enganaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enganar.

## Català antic
### Verb

enganaries
* segona persona singular (tu) del condicional de enganar
# enganaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.nəˈɾas/, occidental /eŋ.ɡa.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enganaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enganar.

## Català antic
### Verb

enganaràs
* segona persona singular (tu) del futur de enganar
# enganarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.nəˈɾi.ən/, occidental /eŋ.ɡa.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enganarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enganar.

## Català antic
### Verb

enganarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de enganar
# enganarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.nəˈɾa/, occidental /eŋ.ɡa.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enganarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enganar.

## Català antic
### Verb

enganarà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de enganar