OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inauguris
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.nəwˈɣu.ɾis/, occidental /i.nawˈɣu.ɾis/
   * Rimes: -uɾis

### Verb

inauguris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inaugurar.
# inauguressis
## Català
### Verb

inauguressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inaugurar.
# inauguro
## Català
### Verb

inauguro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inaugurar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inaugurar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inaugurar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.nauˈɣu.ɾo\
       Americà: alt /i.nauˈɡu.ɾo/, baix \i.nauˈɣu.ɾo\
   * Rimes: -uɾo

### Verb

inauguro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inaugurar
# inaugurà
## Català
### Verb

inaugurà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inaugurar.
# inauguràieu
## Català
### Verb

inauguràieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inaugurar.
# inaugureu
## Català
### Verb

inaugureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inaugurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inaugurar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inaugurar.
# hotsetan
## Basc
### Nom

hotsetan
* inessiu definit plural de hots
* inessiu indefinit de hots
# hotsetarantz
## Basc
### Nom

hotsetarantz
* al·latiu direccional definit plural de hots
* al·latiu direccional indefinit de hots
# hotsetatik
## Basc
### Nom

hotsetatik
* ablatiu definit plural de hots
* ablatiu indefinit de hots
# hotsez
## Basc
### Nom

hotsez
* instrumental definit plural de hots
* instrumental indefinit de hots
# hotsi
## Basc
### Nom

hotsi
* datiu indefinit de hots
# hotsik
## Basc
### Nom

hotsik
* partitiu indefinit de hots
# hotsetara
## Basc
### Nom

hotsetara
* al·latiu definit plural de hots
* al·latiu indefinit de hots
# hotsetik
## Basc
### Nom

hotsetik
* ablatiu definit singular de hots
# hotsetaraino
## Basc
### Nom

hotsetaraino
* terminatiu definit plural de hots
* terminatiu indefinit de hots
# hotstzat
## Basc
### Nom

hotstzat
* prolatiu indefinit de hots
# inculpos
## Català
### Verb

inculpos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpin
## Català
### Verb

inculpin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inculpar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inculpar.
# inculpàreu
## Català
### Verb

inculpàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inculpar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpo
## Català
### Verb

inculpo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inculpar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inculpar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inculpar.

### Miscel·lània

* Anagrama: copulin

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋˈkul.po\
       Americà: alt \iŋˈkul.p(o)\, baix \iŋˈkul.po\
   * Rimes: -ulpo

### Verb

inculpo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb inculpar
# inculpis
## Català
### Verb

inculpis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpà
## Català
### Verb

inculpà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de inculpar.
# inculpàieu
## Català
### Verb

inculpàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inculpar.
# inculpàrem
## Català
### Verb

inculpàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inculpar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inculpar.
# inculpi
## Català
### Verb

inculpi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inculpar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inculpar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inculpar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inculpar.
# inacciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.nakˈθjo.nes/, meridional /i.nakˈθjo.neh/
       Americà: alt /i.nakˈsjo.n(e)s/, baix /i.nakˈsjo.neh/, austral /i.nakˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inacciones f. pl.
* forma plural de inacción
# inaccessibly
## Anglès

   * Etimologia: De inaccessible i el sufix -ly.

### Adverbi

inaccessibly ‎(no comparable)
* inaccessiblement
# inaccessible
## Anglès
### Adjectiu

inaccessible ‎(comparatiu more inaccessible, superlatiu most inaccessible)
* inaccessible
# inaccion
## Occità

   * Pronúncia: /i.naˈtsju/

### Nom

inaccion f. ‎(plural inaccions)
* inacció
# inaccessibilmente
## Italià

   * Pronúncia: /i.nat.t͡ʃesˌsi.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De inaccessibile i el sufix -mente.

### Adverbi

inaccessibilmente
* inaccessiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nac·ces·si·bil·mén·te (7)
# inaccessiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nək.səˌsib.bɫəˈmen/, /i.nək.səˌsi.βɫəˈmen/ balear /i.nək.səˌsib.bɫəˈment/, /i.nək.səˌsib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /i.nak.seˌsib.bɫeˈmen/, /i.nak.seˌsi.βɫeˈmen/ valencià /i.nak.seˌsi.bɫeˈment/, /i.nak.seˌsi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inaccessible i el sufix -ment.

### Adverbi

inaccessiblement
* D’una manera inaccessible.

#### Traduccions

* Anglès: inaccessibly $^{(en)}$
* Castellà: inaccesiblemente $^{(es)}$
* Italià: inaccessibilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ac·ces·si·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inacceptable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nək.səpˈtab.bɫə/, /i.nək.səpˈta.βɫə/ balear /i.nək.səpˈtab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /i.nak.sepˈtab.bɫe/, /i.nak.sepˈta.βɫe/ valencià /i.nak.sepˈta.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del prefix in- i acceptable

### Adjectiu

inacceptable inv. ‎(plural inacceptables)
* Que no pot ser acceptat.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ac·cep·ta·ble (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inaccesiblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.nak.θeˌsi.βleˈmen.te\
       Americà: alt /i.nak.s(e)ˌsi.bleˈmen.te/, baix \i.nak.seˌsi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inaccesible i el sufix -mente.

### Adverbi

inaccesiblemente
* inaccessiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nac·ce·si·ble·men·te (7)
# indigestasses
## Català
### Verb

indigestasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestava
## Català
### Verb

indigestava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indigestar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indigestar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ges·ta·va (5)
* Anagrama: investigada
# indigestaríeu
## Català
### Verb

indigestaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indigestar-se.
# indigestassen
## Català
### Verb

indigestassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestassin
## Català
### Verb

indigestassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestassis
## Català
### Verb

indigestassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestau
## Català
### Verb

indigestau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indigestar-se.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indigestar-se.
# hongo
## Castellà

   * Pronúncia: \ˈoŋ.ɡo\
   * Rimes: -onɡo
   * Etimologia: Del llatí fungus.

### Nom

hongo m. ‎(plural hongos)
* fong

#### Relacionats

* fúngico

### Miscel·lània

* Síl·labes: hon·go (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre hongo
# hongos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈoŋ.ɡos\, meridional \ˈoŋ.ɡoh\
       Americà: alt \ˈoŋ.ɡ(o)s\, baix \ˈoŋ.ɡoh\, austral \ˈoŋ.ɡos\
   * Rimes: -onɡos

### Nom

hongos m. pl.
* forma plural de hongo

### Miscel·lània

* Síl·labes: hon·gos (2)
# honneur
## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈnœʁ/

### Nom

honneur m. ‎(plural honneurs)
* honor
# honneurs
## Francès

   * Pronúncia: /ɔˈnœʁ/

### Nom

honneurs m. pl.
* forma plural de honneur
# hongkonguès
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡɛs/ balear /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡəs/, /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡɛs/ Occidental: /ˌhɔŋˌkɔŋˈɡes/
   * Rimes: -ɛs
   * Etimologia: De Hong Kong i ès.

### Adjectiu

hongkonguès m. ‎(femení hongkonguesa, plural masculí hongkonguesos, plural femení hongkongueses)
* Relatiu o pertanyent a Hong Kong.

#### Traduccions

* Asturià: ḥongkonés $^{(ast)}$
* Castellà: hongkonés $^{(es)}$ m.

### Nom

hongkonguès m. ‎(plural hongkonguesos, femení hongkonguesa)
* Persona que habita o és originària de Hong Kong.

#### Traduccions

* Asturià: ḥongkonés $^{(ast)}$ m.
* Castellà: hongkonés $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hong·kon·guès (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Optimot, ésAdir
# hongkonés
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \xonɣ.koˈnes\, meridional \honɣ.koˈneh\
       Americà: alt \xonɣ.k(o)ˈnes\, baix \honɣ.koˈneh\, austral \xonɣ.koˈnes\
   * Rimes: -es

### Adjectiu

hongkonés m. ‎(femení hongkonesa, plural masculí hongkoneses, plural femení hongkonesas)
* hongkonguès

### Nom

hongkonés m. ‎(plural hongkoneses, femení hongkonesa)
* hongkonguès

### Miscel·lània

* Síl·labes: hong·ko·nés (3)
# huntzetarantz
## Basc
### Nom

huntzetarantz
* al·latiu direccional definit plural de huntz
* al·latiu direccional indefinit de huntz
# huntzetik
## Basc
### Nom

huntzetik
* ablatiu definit singular de huntz
# huntzez
## Basc
### Nom

huntzez
* instrumental indefinit de huntz
* instrumental definit plural de huntz
# huntzetan
## Basc
### Nom

huntzetan
* inessiu definit plural de huntz
* inessiu indefinit de huntz
# huntzik
## Basc
### Nom

huntzik
* partitiu indefinit de huntz
# huntzetara
## Basc
### Nom

huntzetara
* al·latiu definit plural de huntz
* al·latiu indefinit de huntz
# huntzetatik
## Basc
### Nom

huntzetatik
* ablatiu indefinit de huntz
* ablatiu definit plural de huntz
# huntzi
## Basc
### Nom

huntzi
* datiu indefinit de huntz
# huntztzat
## Basc
### Nom

huntztzat
* prolatiu indefinit de huntz
# huntzetaraino
## Basc
### Nom

huntzetaraino
* terminatiu indefinit de huntz
* terminatiu definit plural de huntz
# individualitzassin
## Català
### Verb

individualitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzaven
## Català
### Verb

individualitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de individualitzar.
# individualitzaríeu
## Català
### Verb

individualitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de individualitzar.
# individualitzassen
## Català
### Verb

individualitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzau
## Català
### Verb

individualitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de individualitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb individualitzar.
# individualitzava
## Català
### Verb

individualitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de individualitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de individualitzar.
# individualitzasses
## Català
### Verb

individualitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# individualitzassis
## Català
### Verb

individualitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb individualitzar.
# incorreguessin
## Català
### Verb

incorreguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorreguessis
## Català
### Verb

incorreguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorregueres
## Català
### Verb

incorregueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de incórrer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorregué
## Català
### Verb

incorregué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gué (4)
* Anagrama: incorregeu
# incorreguérem
## Català
### Verb

incorreguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de incórrer.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorreguessen
## Català
### Verb

incorreguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorreguesses
## Català
### Verb

incorreguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·gues·ses (5)
* Anagrama: escorreguessin
# incorregueren
## Català
### Verb

incorregueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de incórrer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# il·ludeixen
## Català
### Verb

il·ludeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de il·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dei·xen (4)
# il·literari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.təˈɾa.ɾi/, /i.ɫi.təˈɾa.ɾi/ balear /iɫ.ɫi.təˈɾa.ɾi/ Occidental: /iɫ.ɫi.teˈɾa.ɾi/, /i.ɫi.teˈɾa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del prefix il- i literari

### Adjectiu

il·literari m. ‎(femení il·literària, plural masculí il·literaris, plural femení il·literàries)
* No literari.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·te·ra·ri (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# il·ludeixi
## Català
### Verb

il·ludeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·ludir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb il·ludir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb il·ludir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludeix, il·ludeixo, il·ludesc
* [2] il·ludesqui
* [3] il·ludesqui
* [4] il·ludesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dei·xi (4)
# il·ludeix
## Català
### Verb

il·ludeix
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de il·ludir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de il·ludir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb il·ludir.

#### Variants

* [1] il·ludeixo, il·ludesc, il·ludeixi

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·deix (3)
# il·ludeixes
## Català
### Verb

il·ludeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de il·ludir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·lu·dei·xes (4)
# il·licità
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.siˈta/, /i.ɫi.siˈta/ balear /iɫ.ɫi.siˈta/ Occidental: /iɫ.ɫi.siˈta/, /i.ɫi.siˈta/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Cultisme del llatí Illicītānus, de Illici.

### Adjectiu

il·licità m. ‎(femení il·licitana, plural masculí il·licitans, plural femení il·licitanes)
* Relatiu o pertanyent a Elx.

#### Sinònims

* elxà

#### Traduccions

* Castellà: ilicitano $^{(es)}$

### Nom

il·licità m. ‎(plural il·licitans, femení il·licitana)
* Natural d’Elx

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·ci·tà (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# il·limitadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈmen/, /i.ɫi.miˌta.ðəˈmen/ balear /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈment/, /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iɫ.ɫi.miˌta.ðaˈmen/, /i.ɫi.miˌta.ðaˈmen/ valencià /iɫ.ɫi.miˌta.ðaˈment/, /i.ɫi.miˌta.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De il·limitat i el sufix -ment.

### Adverbi

il·limitadament
* D’una manera il·limitada.

#### Traduccions

* Anglès: illimitably $^{(en)}$, limitlessly $^{(en)}$
* Castellà: ilimitadamente $^{(es)}$
* Italià: illimitatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: il·li·mi·ta·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# indultava
## Català
### Verb

indultava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indultavi
## Català
### Verb

indultavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.

### Miscel·lània

* Anagrama: diluviant
# indultavo
## Català
### Verb

indultavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indulteguem
## Català
### Verb

indulteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb indultar.
# indultaves
## Català
### Verb

indultaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indultau
## Català
### Verb

indultau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indultar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indultar.
# indultaven
## Català
### Verb

indultaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indultar.
# indulte
## Català
### Verb

indulte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indultar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indultar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indultar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indultar.

### Miscel·lània

* Anagrama: eludint
# ideavi
## Català
### Verb

ideavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de idear.
# ideassin
## Català
### Verb

ideassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·as·sin (4)
* Anagrames: adiessin, aidessin
# ideava
## Català
### Verb

ideava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de idear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·a·va (4)
* Anagrames: adieva, vedaia
# ideau
## Català
### Verb

ideau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de idear.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·au (3)
* Anagrames: adieu, adíeu, aideu, eduïa
# ideaven
## Català
### Verb

ideaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·a·ven (4)
* Anagrames: adieven, vedaien
# ideat
## Català
### Verb

ideat
* Participi masculí singular del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·at (3)
* Anagrames: dieta, edita, edità
# ideats
## Català
### Verb

ideats
* Participi masculí plural del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·ats (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeist)
* Anagrames: adites, editàs, estadi
# ideavo
## Català
### Verb

ideavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de idear.
# ideassis
## Català
### Verb

ideassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·as·sis (4)
* Anagrames: adiessis, aidessis
# ideaves
## Català
### Verb

ideaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de idear.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·de·a·ves (4)
* Anagrames: adieves, desveia, vedaies
# infestéssiu
## Català
### Verb

infestéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# infeud
## Català
### Verb

infeud
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infeudar.

### Miscel·lània

* Anagrama: fendiu
# infestéssim
## Català
### Verb

infestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# infestí
## Català
### Verb

infestí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de infestar.
# infeuda
## Català
### Verb

infeuda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infeudar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infeudar.
# infestés
## Català
### Verb

infestés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# infestéssem
## Català
### Verb

infestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# infestésseu
## Català
### Verb

infestésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infestar.
# indexassin
## Català
### Verb

indexassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexaven
## Català
### Verb

indexaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de indexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devanixen
# indexava
## Català
### Verb

indexava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de indexar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de indexar.
# indexassis
## Català
### Verb

indexassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexat
## Català
### Verb

indexat
* Participi masculí singular del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xat (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeintx)
* Anagrames: deixant, tendixa
# indexats
## Català
### Verb

indexats
* Participi masculí plural del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xats (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeinstx)
* Anagrama: deixants
# indexau
## Català
### Verb

indexau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de indexar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xau (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinux)
* Anagrama: neixuda
# indexaves
## Català
### Verb

indexaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de indexar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devanixes
# indexassen
## Català
### Verb

indexassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexasses
## Català
### Verb

indexasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# industrialitzàssim
## Català
### Verb

industrialitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.