OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# interferència
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.fəˈɾɛn.si.ə/, occidental /in.teɾ.feˈɾɛn.si.a/
   * Rimes: -ɛnsia
   * Etimologia: De interferent i el sufix -ència.

### Nom

interferència f. ‎(plural interferències)
* a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.
* (esports de pilota) Falta consistent a impedir o dificultar antireglamentàriament l'acció d'un adversari.
* (basquetbol) Acció d'un jugador d'obstaculitzar la consecució d'una cistella tocant una part de la cistella pròpia estant la pilota en contacte amb el cèrcol, tocant la pilota amb la mà introduïda per sota la cistella, tocant la pilota o una part de la cistella estant la pilota dintre la cistella o bé fent vibrar la cistella.

#### Notes

En futbol americà, és una interferència impedir que un adversari pugui rebre lliurement una pilota; en hoquei sobre gel, bloquejar un adversari sense possessió del disc que no acabi de fer una passada o un llançament.

#### Traduccions

* Anglès: interference $^{(en)}$
* Castellà: interferencia $^{(es)}$
* Francès: interférence $^{(fr)}$, obstruction $^{(fr)}$
* Anglès: interference $^{(en)}$
* Castellà: interferencia $^{(es)}$
* Francès: intervention sur le ballon $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·fe·rèn·ci·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* interferència. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# interferència defensiva
## Català
### Nom

interferència defensiva f. ‎(plural interferències defensives)
* (beisbol) Interferència en què un defensor dificulta l'acció del batedor o d'un corredor.

#### Traduccions

* Anglès: defensive interference $^{(en)}$
* Castellà: interferencia defensiva $^{(es)}$
* Francès: interférence défensive $^{(fr)}$

### Vegeu també

* interferència defensiva. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# interferixen
## Català
### Verb

interferixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de interferir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb interferir.
# interferixos
## Català
### Verb

interferixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb interferir.
# interferència d'aprenentatge
## Català
### Nom

interferència d'aprenentatge f. ‎(plural interferències d'aprenentatge)
* Efecte negatiu d'un aprenentatge sobre un altre, sovint a causa de la semblança entre els continguts.

#### Sinònims

* transferència d'aprenentatge negativa
* interferència didàctica

#### Traduccions

* Anglès: learning interference $^{(en)}$
* Castellà: interferencia del aprendizaje $^{(es)}$
* Francès: interférence $^{(fr)}$

### Vegeu també

* interferència d'aprenentatge. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# interpolación bicúbica
## Castellà
### Nom

interpolación bicúbica f. ‎(plural interpolaciones bicúbicas)
* (videojocs) interpolació bicúbica

### Vegeu també

* interpolación bicúbica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolación bilineal
## Castellà
### Nom

interpolación bilineal f. ‎(plural interpolaciones bilineales)
* (videojocs) interpolació bilineal

### Vegeu també

* interpolación bilineal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolación lineal
## Castellà
### Nom

interpolación lineal f. ‎(plural interpolaciones lineales)
* (videojocs) interpolació lineal

### Vegeu també

* interpolación lineal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolación por vecindad
## Castellà
### Nom

interpolación por vecindad f. ‎(plural interpolaciones por vecindad)
* (videojocs) interpolació per proximitat

#### Sinònims

* interpolación por aproximación

### Vegeu també

* interpolación por vecindad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolación cúbica
## Castellà
### Nom

interpolación cúbica f. ‎(plural interpolaciones cúbicas)
* (videojocs) interpolació cúbica

### Vegeu també

* interpolación cúbica. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interpolam
## Català
### Verb

interpolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de interpolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·lam (4)
* Heterograma de 10 lletres (aeilmnoprt)
* Anagrama: trempolina
# interpolación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾ.po.laˈθjon/, meridional \iŋ.teɾ.po.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.teɾ.po.l(a)ˈsjon/, baix \iŋ.teɾ.po.laˈsjoŋ\, austral /in.teɾ.po.laˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

interpolación f. ‎(plural interpolaciones)
* interpolació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·la·ción (5)
# interpolación por aproximación
## Castellà
### Nom

interpolación por aproximación f. ‎(plural interpolaciones por aproximación)
* (videojocs) interpolació per proximitat

#### Sinònims

* interpolación por vecindad

### Vegeu també

* interpolación por aproximación. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# invitarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾi.ən/, balear /iɱ.vi.təˈɾi.ən/ Occidental: /im.bi.taˈɾi.en/, /iɱ.vi.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

invitarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·ri·en (5)
* Anagrames: inventarii, inventarií, inventariï
# invitas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwiː.taːs/

### Verb

invītās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de invītō
# invitaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾi.əw/, balear /iɱ.vi.təˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /im.bi.taˈɾi.ɛw/, valencià /iɱ.vi.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

invitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de invitar.
# invitareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾɛw/, balear /iɱ.vi.təˈɾɛw/ Occidental: /im.bi.taˈɾew/, /iɱ.vi.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

invitareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·reu (4)
* Anagrames: interviua, interviuà
# invitaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾi.əs/, balear /iɱ.vi.təˈɾi.əs/ Occidental: /im.bi.taˈɾi.es/, /iɱ.vi.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

invitaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·ri·es (5)
* Anagrames: investiria, visitarien
# invitaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central //imˈbi.təˈɾəs/, balear //iɱˈvi.təˈɾəs/ Occidental: /im.bi.taˈɾas/, /iɱ.vi.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

invitaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·ràs (4)
* Anagrames: instariva, visitaran
# invitarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central //imˈbi.təˈɾə/, balear //iɱˈvi.təˈɾə/ Occidental: /im.bi.taˈɾa/, /iɱ.vi.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

invitarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de invitar.
# invitaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾi.ə/, balear /iɱ.vi.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /im.bi.taˈɾi.ɛ/, /im.bi.taˈɾi.e/ valencià /iɱ.vi.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

invitaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de invitar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de invitar.
# invitaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾe/, balear /iɱ.vi.təˈɾe/ Occidental: /im.bi.taˈɾe/, /iɱ.vi.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

invitaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·ré (4)
* Anagrama: invertia
# invitaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.təˈɾi.əm/, balear /iɱ.vi.təˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /im.bi.taˈɾi.ɛm/, valencià /iɱ.vi.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

invitaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de invitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·rí·em (5)
* Anagrama: imitariven
# isocronitzara
## Català
### Verb

isocronitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb isocronitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb isocronitzar.
# isocronitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.zu.kɾu.ni.d͡zəˈɾan/ balear /i.zo.kɾo.ni.d͡zəˈɾan/, /i.zu.kɾu.ni.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /i.zo.kɾo.ni.d͡zaˈɾan/, valencià /i.zo.kɾo.ni.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

isocronitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de isocronitzar.
# isocronitzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.zu.kɾu.niˈd͡za.ɾən/ balear /i.zo.kɾo.niˈd͡za.ɾən/, /i.zu.kɾu.niˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /i.zo.kɾo.niˈd͡za.ɾen/, valencià /i.zo.kɾo.niˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

isocronitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de isocronitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb isocronitzar.
# isocronitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.zu.kɾu.niˈd͡za/ balear /i.zo.kɾo.niˈd͡za/, /i.zu.kɾu.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /i.zo.kɾo.niˈd͡za/ valencià /i.zo.kɾo.niˈzaɾ/, /i.zo.kɾo.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: isocronitzà
   * Etimologia: De isòcron i el sufix -itzar.

### Verb

isocronitzar trans.
* Fer tornar isòcron.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: isocronitzo, isocronitza, isocronitzem

#### Traduccions

* Anglès: isochronize $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·so·cro·nit·zar (5)
* Anagrama: arrizotònics

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# isocronitzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.zu.kɾu.niˈd͡za.ɾəs/ balear /i.zo.kɾo.niˈd͡za.ɾəs/, /i.zu.kɾu.niˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /i.zo.kɾo.niˈd͡za.ɾes/, valencià /i.zo.kɾo.niˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

isocronitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de isocronitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb isocronitzar.
# isocronitzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.zu.kɾu.ni.d͡zəˈɾi.ə/ balear /i.zo.kɾo.ni.d͡zəˈɾi.ə/, /i.zu.kɾu.ni.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /i.zo.kɾo.ni.d͡zaˈɾi.a/, valencià /i.zo.kɾo.ni.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

isocronitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de isocronitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de isocronitzar.
# isocronitzam
## Català
### Verb

isocronitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de isocronitzar.
# isocronitzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.zu.kɾu.ni.d͡zəˈɾɛw/ balear /i.zo.kɾo.ni.d͡zəˈɾəw/, /i.zu.kɾu.ni.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /i.zo.kɾo.ni.d͡zaˈɾew/, valencià /i.zo.kɾo.ni.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

isocronitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de isocronitzar.
# irradiésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈe.səw/, occidental /i.ra.ðiˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

irradiésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradií
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈi/, occidental /i.ra.ðiˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

irradií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de irradiar.
# irradiï
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rəˈði.i/, occidental /i.raˈði.i/
   * Rimes: -ii

### Verb

irradiï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de irradiar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb irradiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb irradiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb irradiar.
# irradiéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈe.sim/, occidental /i.ra.ðiˈe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

irradiéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈe.siw/, occidental /i.ra.ðiˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

irradiéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiïn
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rəˈði.in/, occidental /i.raˈði.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

irradiïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb irradiar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb irradiar.
# irradiés
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈes/, occidental /i.ra.ðiˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

irradiés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rə.ðiˈe.səm/, occidental /i.ra.ðiˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

irradiéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irradiar.
# irradiïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.rəˈði.is/, occidental /i.raˈði.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

irradiïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb irradiar.
# irragionevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /ir.ra.d͡ʒoˌne.volˈmen.te/
   * Etimologia: De irragionevole i el sufix -mente.

### Adverbi

irragionevolmente
* irracionalment, desenraonadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ra·gio·ne·vol·mén·te (7)
# intersecassin
## Català
### Verb

intersecassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersecassis
## Català
### Verb

intersecassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersecarà
## Català
### Verb

intersecarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de intersecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·se·ca·rà (5)
* Anagrama: encarestiar
# intersecaríeu
## Català
### Verb

intersecaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intersecar.
# intersecasses
## Català
### Verb

intersecasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# intersecaràs
## Català
### Verb

intersecaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de intersecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·se·ca·ràs (5)
* Anagrama: trescanaries
# intersecassen
## Català
### Verb

intersecassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intersecar.
# invitació
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bi.tə.siˈo/, balear /iɱ.vi.tə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /im.bi.ta.siˈo/ valencià /iɱ.vi.ta.siˈo/, /im.bi.ta.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí invitatio, segle XIX.

### Nom

invitació f. ‎(plural invitacions)
* Fet d’invitar.
* Document o missatge amb què s’invita.

#### Sinònims

* convit, convidada

#### Relacionats

* convocatòria

#### Traduccions

* Alemany: Einladung $^{(de)}$ f.
* Anglès: invitation $^{(en)}$
* Àrab: دَعْوَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Armeni: հրավեր $^{(hy)}$ ‎(hraver)
* Àzeri: dəvət $^{(az)}$
* Basc: gonbit $^{(eu)}$
* Belarús: запрашэ́нне $^{(be)}$ n. ‎(zapraixenne)
* Búlgar: покана $^{(bg)}$ f. ‎(pokana)
* Castellà: invitación $^{(es)}$ f.
* Coreà: 초대 $^{(ko)}$ ‎(chodae)
* Finès: kutsu $^{(fi)}$
* Francès: invitation $^{(fr)}$ f.
* Gallec: invitación $^{(gl)}$ f.
* Grec: πρόσκληση $^{(el)}$ f. ‎(prósklissi)
* Grec antic: πρόσκλησις $^{(grc)}$ f. ‎(prósklēsis)
* Hebreu: הזמנה‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: निमंत्रण $^{(hi)}$
* Hongarès: meghívás $^{(hu)}$
* Japonès: 招待 $^{(ja)}$
* Llatí: invitatio $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: CONVIDAR $^{(csc)}$
* Neerlandès: uitnodiging $^{(nl)}$ f.
* Noruec: invitasjon $^{(no)}$ m.
* Polonès: zaproszenie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: invitação $^{(pt)}$ f.
* Rus: приглаше́ние $^{(ru)}$ n. ‎(priglaixénie)
* Suec: inbjudning $^{(sv)}$ c.
* Tagal: aya $^{(tl)}$
* Txec: pozvání $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: запро́шення $^{(uk)}$ n. ‎(zapròixennia)
* Vietnamita: lời mời $^{(vi)}$
* Xinès: 邀请 $^{(zh)}$ ‎(yāoqǐng)

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# invitado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.biˈta.ðo\, meridional \im.biˈta.(ð)o\
       Americà: alt /im.biˈta.do/, baix \iŋ.biˈta.ðo\, austral \im.biˈta.ðo\
   * Rimes: -ado
   * Etimologia: De invitar.

### Nom

invitado m. ‎(plural invitados, femení invitada)
* convidat

### Verb

invitado
* participi masculí singular del verb invitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·do (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre invitado
* invitado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# invisum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwiː.sʊm/

### Verb

invīsum
* supí acusatiu de invideō
# invitades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.ðəs/, balear /iɱ.viˈta.ðəs/ Occidental: nord-occidental /im.biˈta.ðes/ valencià /iɱ.viˈta.ðes/, /im.biˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

invitades f. pl.
* Forma plural de invitada.

### Verb

invitades
* Participi femení plural del verb invitar.
    Invitades [elles/aquelles]...; [les he...] invitat o invitades.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·ta·des (4)
* Anagrames: destinavi, disteniva, investida
# invit
## Català

   * Pronúncia: /iɱˈvit/
   * Rimes: -it

### Verb

invit
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invitar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] invito, invite, invit o inviti.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que jo] invit, forma antiga per [que jo] inviti o invite.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb invitar.
    [Que ell/ella/vostè] invit, forma antiga per [que ell/ella/vostè] inviti o invite.
# invitadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.biˈta.ðas\, meridional \im.biˈta.ðah\
       Americà: alt /im.biˈta.d(a)s/, baix \iŋ.biˈta.ðah\, austral \im.biˈta.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

invitadas f. pl.
* forma plural de invitada
# invistis
## Català
### Verb

invistis
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de investir.
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb investir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vis·tis (3)
* Anagrama: vint-i-sis
# invita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈbi.tə/, balear /iɱˈvi.tə/ Occidental: /imˈbi.ta/, /iɱˈvi.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

invita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de invitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb invitar.
# irekiri
## Basc
### Nom

irekiri
* datiu indefinit de ireki
# irekirekin
## Basc
### Nom

irekirekin
* comitatiu indefinit de ireki
# irekirengatik
## Basc
### Nom

irekirengatik
* causal indefinit de ireki
# irekirentzat
## Basc
### Nom

irekirentzat
* benefactiu indefinit de ireki
# irekirik
## Basc
### Nom

irekirik
* partitiu indefinit de ireki
# irekitako
## Basc
### Nom

irekitako
* genitiu locatiu indefinit de ireki
# irekitan
## Basc
### Nom

irekitan
* inessiu indefinit de ireki
# irekiraino
## Basc
### Nom

irekiraino
* terminatiu definit singular de ireki
# irekirantz
## Basc
### Nom

irekirantz
* al·latiu direccional definit singular de ireki
# irekiren
## Basc
### Nom

irekiren
* genitiu indefinit de ireki
# izarrei
## Basc
### Nom

izarrei
* datiu definit plural de izar
# izarrekin
## Basc
### Nom

izarrekin
* comitatiu indefinit de izar
* comitatiu definit plural de izar
# izarrera
## Basc
### Nom

izarrera
* al·latiu definit singular de izar
# izarreko
## Basc
### Nom

izarreko
* genitiu locatiu definit singular de izar
# izarren
## Basc
### Nom

izarren
* genitiu definit plural de izar
* genitiu indefinit de izar
# izarrentzat
## Basc
### Nom

izarrentzat
* benefactiu definit plural de izar
* benefactiu indefinit de izar
# izarreraino
## Basc
### Nom

izarreraino
* terminatiu definit singular de izar
# izarrean
## Basc
### Nom

izarrean
* inessiu definit singular de izar
# izarrek
## Basc
### Nom

izarrek
* ergatiu indefinit de izar
* ergatiu definit plural de izar
# izarrengatik
## Basc
### Nom

izarrengatik
* causal indefinit de izar
* causal definit plural de izar
# intitulessin
## Català
### Verb

intitulessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intitular.
# intitulin
## Català

   * Pronúncia: /in.tiˈtu.ɫin/
   * Rimes: -ulin

### Verb

intitulin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intitular.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intitular.
# intitulo
## Català

   * Pronúncia: central /in.tiˈtu.ɫu/, occidental /in.tiˈtu.ɫo/
   * Rimes: -ulo

### Verb

intitulo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intitular.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intitular.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intitular.
# intitulà
## Català
### Verb

intitulà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de intitular.
# intitulessis
## Català
### Verb

intitulessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intitular.
# intituleu
## Català
### Verb

intituleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intitular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intitular.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intitular.
# intituli
## Català

   * Pronúncia: /in.tiˈtu.ɫi/
   * Rimes: -uli

### Verb

intituli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intitular.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intitular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intitular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intitular.
# intitulis
## Català

   * Pronúncia: /in.tiˈtu.ɫis/
   * Rimes: -ulis

### Verb

intitulis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intitular.
# intitulos
## Català
### Verb

intitulos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intitular.
# jalonareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.ɫu.nəˈɾɛw/ balear /ʒə.ɫo.nəˈɾəw/, /ʒə.ɫu.nəˈɾɛw/ Occidental: /d͡ʒa.ɫo.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

jalonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de jalonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ja·lo·na·reu (4)
* Anagrames: ajornaleu, enrajolau
# jalonaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.ɫu.nəˈɾan/ balear /ʒə.ɫo.nəˈɾan/, /ʒə.ɫu.nəˈɾan/ Occidental: /d͡ʒa.ɫo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

jalonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de jalonar.
# jalonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒə.ɫu.nəˈɾi.ə/ balear /ʒə.ɫo.nəˈɾi.ə/, /ʒə.ɫu.nəˈɾi.ə/ Occidental: /d͡ʒa.ɫo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

jalonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de jalonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de jalonar.