OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# manqueguesses
## Català
### Verb

manqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manqueguéssom
## Català
### Verb

manqueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manqueguem
## Català
### Verb

manqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb mancar.
# manquegueu
## Català
### Verb

manquegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mancar.
# manquegués
## Català
### Verb

manquegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manqueguéssou
## Català
### Verb

manqueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# manqueguessa
## Català
### Verb

manqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# mallol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈʎɔɫ/ balear /məˈʎɔɫ/, /məˈjɔɫ/ Occidental: /maˈʎɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del llatí malleolus ‎(«esqueix de sarment tallat en forma de martell», literalment «martellet»), diminutiu de malleus ‎(«mall, martell»), segle XI. Equivalent a mall i el sufix -ol. Doblet del cultisme mal·lèol.

### Nom

mallol m. ‎(plural mallols)
* Plançó de cep, vinya jove.

#### Sinònims

* mallola

#### Traduccions

* Castellà: majuelo $^{(es)}$ m.
* Francès: barbue $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llol (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# malli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈma.ʎi/ balear /ˈma.ʎi/, /ˈma.ji/ Occidental: /ˈma.ʎi/
   * Rimes: -aʎi

### Verb

malli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mallar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·lli (2)
* Anagrames: llima, llimà, milla
# mallolada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎuˈɫa.ðə/ balear /mə.ʎoˈɫa.ðə/, /mə.ʎuˈɫa.ðə/ Occidental: /ma.ʎoˈɫa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De mallol i el sufix -ada.

### Nom

mallolada f. ‎(plural mallolades)
* vinyar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llo·la·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# mallin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈma.ʎin/ balear /ˈma.ʎin/, /ˈma.jin/ Occidental: /ˈma.ʎin/
   * Rimes: -aʎin

### Verb

mallin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mallar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llin (2)
* Anagrama: llamín
# mallis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈma.ʎis/ balear /ˈma.ʎis/, /ˈma.jis/ Occidental: /ˈma.ʎis/
   * Rimes: -aʎis

### Verb

mallis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mallar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llis (2)
* Anagrames: llimàs, Millàs, sallim
# mallola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məˈʎɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /maˈʎɔ.ɫa/ valencià /maˈʎɔ.ɫa/, /maˈʎɔ.ɫɔ/
   * Rimes: -ɔla
   * Etimologia: Femení de mallol.

### Nom

mallola f. ‎(plural malloles)
* (central) Forma alternativa de mallol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llo·la (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# mallolades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎuˈɫa.ðəs/ balear /mə.ʎoˈɫa.ðəs/, /mə.ʎuˈɫa.ðəs/ Occidental: /ma.ʎoˈɫa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

mallolades f. pl.
* Forma plural de mallolada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llo·la·des (4)
# llevast
## Català antic
### Verb

llevast
* segona persona singular (tu) del passat de llevar

#### Variants

* llevist, llevares
# llevat de
## Català
### Preposició

llevat de
* llevat

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC
# llevaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəˈβa.βən/, /ʎəˈva.vən/, occidental /ʎeˈβa.βen/, /ʎeˈva.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

llevaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de llevar.

#### Sinònims

* llevaien, forma col·loquial

## Català antic
### Verb

llevaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de llevar
# llevaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəˈβa.βəs/, balear /ʎəˈva.vəs/ Occidental: /ʎeˈβa.βes/, /ʎeˈva.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

llevaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de llevar.

#### Sinònims

* llevaies, forma col·loquial

## Català antic
### Verb

llevaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de llevar
# llevat que
## Català
### Conjunció

llevat que
* Exceptuant el cas especificat.
    «Es prohibeixen: b) Les fonts de llum que, mitjançant projectors convencionals o làsers, emitin per damunt del pla horitzontal, llevat que il·luminin elements d’un especial interès històric.» (Ramon Lorente i Tibau, Agents rurals de la Generalitat de Catalunya. Temari, 2005, MAD-Eduforma, p. 203, ISBN 9788466543521.)

#### Sinònims

* tret que, fora que, si doncs no, a menys que

#### Traduccions

* Anglès: unless $^{(en)}$
* Castellà: a menos que $^{(es)}$, salvo que $^{(es)}$
* Francès: sauf que $^{(fr)}$, à moins que $^{(fr)}$
* Italià: a meno che $^{(it)}$, fuorché $^{(it)}$, salvo che $^{(it)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# llevau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ʎəˈvaw/, alguerès /ʎaˈvaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: lleva-ho

### Verb

llevau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llevar.
    [Vosaltres/vós] lleveu o llevau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llevar.
    Lleveu o llevau [vosaltres/vós].

### Miscel·lània

* Síl·labes: lle·vau (2)
* Anagrama: llaveu

## Català antic
### Verb

llevau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de llevar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de llevar

#### Variants

* [1] llevats
* [2] llevats
# llevava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəˈβa.βə/, balear /ʎəˈva.və/ Occidental: /ʎeˈβa.βa/, /ʎeˈva.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

llevava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de llevar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de llevar.

#### Sinònims

* llevavi, llevaia, formes col·loquials

## Català antic
### Verb

llevava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de llevar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de llevar
# longiorum
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.rʊm/

### Adjectiu

longiōrum
* genitiu masculí/femení/neutre plural de longior
# longigus
## Esperanto

   * Pronúncia: /lonˈɡi.ɡus/

### Verb

longigus
* condicional de longigi
# longiora
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.ra/

### Adjectiu

longiōra
* nominatiu neutre plural de longior
* vocatiu neutre plural de longior
* acusatiu neutre plural de longior
# longiorem
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.rɛm/

### Adjectiu

longiōrem
* acusatiu masculí/femení singular de longior
# longior
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɔŋ.ɡɪ.ɔr/

### Adjectiu

longior m., f., longius n.
* forma comparativa de longus

### Declinació

Tercera declinació, variant comparatiu.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | longior | longius | longiōrēs | longiōra |
| Vocatiu | longior | longius | longiōrēs | longiōra |
| Acusatiu | longiōrem | longius | longiōrēs | longiōra |
| Genitiu | longiōris | longiōris | longiōrum | longiōrum |
| Datiu | longiōrī | longiōrī | longiōribus | longiōribus |
| Ablatiu | longiōre | longiōre | longiōribus | longiōribus |
# longiore
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.rɛ/

### Adjectiu

longiōre
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de longior
# longiores
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.reːs/

### Adjectiu

longiōrēs
* nominatiu masculí/femení plural de longior
* vocatiu masculí/femení plural de longior
* acusatiu masculí/femení plural de longior
# longiori
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.riː/

### Adjectiu

longiōrī
* datiu masculí/femení/neutre singular de longior
# longioribus
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.rɪ.bʊs/

### Adjectiu

longiōribus
* datiu masculí/femení/neutre plural de longior
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de longior
# longioris
## Llatí

   * Pronúncia: /lɔŋ.ɡɪˈoː.rɪs/

### Adjectiu

longiōris
* genitiu masculí/femení/neutre singular de longior
# mancuso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \maŋˈku.so\
       Americà: alt \maŋˈku.s(o)\, baix \maŋˈku.so\
   * Rimes: -uso

### Nom

mancuso m. ‎(plural mancusos)
* (numismàtica) mancús

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·cu·so (3)
* Heterograma de 7 lletres (acmnosu)

### Vegeu també

* mancuso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# mancuses
## Anglès
### Nom

mancuses
* forma plural de mancus
# mancusos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maŋˈku.sos\, meridional \maŋˈku.soh\
       Americà: alt \maŋˈku.s(o)s\, baix \maŋˈku.soh\, austral \maŋˈku.sos\
   * Rimes: -usos

### Nom

mancusos m. pl.
* forma plural de mancuso
# mancà
## Català
### Verb

mancà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de mancar.
# mancus
## Anglès
### Nom

mancus ‎(plural mancuses)
* (numismàtica) mancús

### Vegeu també

* mancus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# mancàieu
## Català
### Verb

mancàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mancar.
# masteritzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.tə.ɾiˈd͡za.βəs/, balear /məs.tə.ɾiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /mas.te.ɾiˈd͡za.βes/ valencià /mas.te.ɾiˈza.ves/, /mas.te.ɾiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

masteritzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de masteritzar.
# masteritzes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /məs.təˈɾi.d͡zəs/ Occidental: nord-occidental /mas.teˈɾi.d͡zes/, valencià /mas.teˈɾi.zes/
   * Rimes: -idzes

### Verb

masteritzes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de masteritzar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb masteritzar.
# masteritzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məs.tə.ɾiˈd͡za.βə/, balear /məs.tə.ɾiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /mas.te.ɾiˈd͡za.βa/ valencià /mas.te.ɾiˈza.va/, /mas.te.ɾiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

masteritzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de masteritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de masteritzar.
# masteritze
## Català
### Verb

masteritze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de masteritzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb masteritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb masteritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb masteritzar.
# masteritzau
## Català
### Verb

masteritzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de masteritzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb masteritzar.
# mancàsseu
## Català
### Verb

mancàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·càs·seu (3)
* Anagrama: acamussen
# mancò
## Italià
### Verb

mancò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de mancare
# mancàssiu
## Català
### Verb

mancàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·càs·siu (3)
* Anagrama: acamussin
# mancàs
## Català
### Verb

mancàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cansam
# mancàssim
## Català
### Verb

mancàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# mancàveu
## Català
### Verb

mancàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mancar.
# mancàssem
## Català
### Verb

mancàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mancar.
# líneas del resto
## Castellà
### Nom

líneas del resto f. pl.
* forma plural de línea del resto
# líneas de tiros libres
## Castellà
### Nom

líneas de tiros libres f. pl.
* forma plural de línea de tiros libres
# líneas de ventaja
## Castellà
### Nom

líneas de ventaja f. pl.
* forma plural de línea de ventaja
# líneas de yarda
## Castellà
### Nom

líneas de yarda f. pl.
* forma plural de línea de yarda
# líneas del área de meta
## Castellà
### Nom

líneas del área de meta f. pl.
* forma plural de línea del área de meta
# líneas defensivas
## Castellà
### Nom

líneas defensivas f. pl.
* forma plural de línea defensiva
# líneas del área de penalti
## Castellà
### Nom

líneas del área de penalti f. pl.
* forma plural de línea del área de penalti
# líneas de tres puntos
## Castellà
### Nom

líneas de tres puntos f. pl.
* forma plural de línea de tres puntos
# líneas de área
## Castellà
### Nom

líneas de área f. pl.
* forma plural de línea de área
# líneas de área de portería
## Castellà
### Nom

líneas de área de portería f. pl.
* forma plural de línea de área de portería
# malcase
## Català
### Verb

malcase
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de malcasar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb malcasar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb malcasar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·se (3)
* Anagrames: aclames, aclamés, almesca, almescà
# malcaseguem
## Català
### Verb

malcaseguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb malcasar.
# malcaseguessa
## Català
### Verb

malcaseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.
# malcaseguesses
## Català
### Verb

malcaseguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.
# malcasegués
## Català
### Verb

malcasegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·ca·se·gués (4)
* Anagrama: calmeguessa
# malcaseguéssom
## Català
### Verb

malcaseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.
# malcasegueu
## Català
### Verb

malcasegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb malcasar.
# malcaseguéssou
## Català
### Verb

malcaseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.
# malcasavo
## Català
### Verb

malcasavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de malcasar.
# malcaseguessen
## Català
### Verb

malcaseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb malcasar.
# mangoneadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾas\, meridional \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾah\
       Americà: alt \maŋ.ɡo.ne.aˈdo.(ɾa)s\, baix \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾah\, austral \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

mangoneadoras f. pl.
* forma plural de mangoneadora
# mango cóncavo
## Castellà
### Nom

mango cóncavo m. ‎(plural mangos cóncavos)
* (tennis de taula) mànec còncau

### Vegeu també

* mango cóncavo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# mango japonés
## Castellà
### Nom

mango japonés m. ‎(plural mangos japoneses)
* (tennis de taula) mànec japonès

### Vegeu també

* mango japonés. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# mangoes
## Anglès
### Nom

mangoes
* forma plural de mango
# mangoneadores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾes\, meridional \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾeh\
       Americà: alt \maŋ.ɡo.ne.aˈdo.(ɾe)s\, baix \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾeh\, austral \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾes\
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

mangoneadores m. pl.
* forma plural de mangoneador
# mangoneadora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾa\
       Americà: alt \maŋ.ɡo.ne.aˈdo.ɾa\, baix \maŋ.ɡo.ne.aˈðo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

mangoneadora f. ‎(plural mangoneadoras)
* forma femenina de mangoneador
# mango cónico
## Castellà
### Nom

mango cónico m. ‎(plural mangos cónicos)
* (tennis de taula) mànec cònic

### Vegeu també

* mango cónico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# mango recto
## Castellà
### Nom

mango recto m. ‎(plural mangos rectos)
* (tennis de taula) mànec recte

### Vegeu també

* mango recto. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# mangoneador
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \maŋ.ɡo.ne.aˈðoɾ\
       Americà: alt \maŋ.ɡo.ne.aˈdoɾ\, baix \maŋ.ɡo.ne.aˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

mangoneador m. ‎(femení mangoneadora, plural masculí mangoneadores, plural femení mangoneadoras)
* manefla, manifasser

### Miscel·lània

* Síl·labes: man·go·ne·a·dor (5)
# marbrejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.bɾə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾa/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

marbrejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de marbrejar.
# marbrejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.bɾəˈʒa.ɾəs/ balear /məɾ.bɾəˈd͡ʒa.ɾəs/, /mər.bɾəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾeˈʒa.ɾes/, valencià /maɾ.bɾeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

marbrejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de marbrejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb marbrejar.
# marbrejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.bɾə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾi.es/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

marbrejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de marbrejar.
# marbrejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.bɾəˈʒa.ɾən/ balear /məɾ.bɾəˈd͡ʒa.ɾən/, /mər.bɾəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾeˈʒa.ɾen/, valencià /maɾ.bɾeˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

marbrejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de marbrejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb marbrejar.
# marbrejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mər.bɾə.ʒəˈɾɛw/ balear /məɾ.bɾə.ʒəˈɾəw/, /mər.bɾə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾew/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

marbrejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de marbrejar.
# marbrejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.bɾə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾi.en/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

marbrejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de marbrejar.
# marbrejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.bɾə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾas/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

marbrejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de marbrejar.
# marbrejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.bɾə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾan/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

marbrejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de marbrejar.
# marbrejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mər.bɾə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /mar.βɾe.ʒaˈɾi.a/, valencià /maɾ.bɾe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

marbrejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de marbrejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de marbrejar.
# magencar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ʒəŋˈka/ Occidental: nord-occidental /ma.ʒeŋˈka/ valencià /ma.d͡ʒeŋˈkaɾ/, /ma.d͡ʒeŋˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: magencà
   * Etimologia: De magenc, segle XIV.

### Verb

magencar trans.
* Fer el primer treball als sembrats traient les males herbes quan les plantes comencen a créixer.
* Fer la segona cavada a la terra de conreu pel maig, especialment les vinyes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: magenco, magenca, magenquem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Derivats

* remagencar

#### Relacionats

* febrejar, marcejar, abrilejar, magencar, agostejar, octubrar-se

#### Traduccions

* Castellà: desortijar $^{(es)}$
* Llatí: sarculo $^{(la)}$
* Castellà: aparar $^{(es)}$
* Llatí: recolo $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gen·car (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# magencaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /mə.ʒəŋ.kəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ma.ʒeŋ.kaˈɾan/, valencià /ma.d͡ʒeŋ.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

magencaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de magencar.
# magencaies
## Català
### Verb

magencaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de magencar.
# magencaien
## Català
### Verb

magencaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de magencar.
# magencam
## Català
### Verb

magencam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de magencar.
# magencaia
## Català
### Verb

magencaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de magencar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de magencar.
# magencara
## Català
### Verb

magencara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
# malhelpate
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.helˈpa.te/

### Verb

malhelpate
* participi passiu adverbial present de malhelpi
# malhelpatan
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.helˈpa.tan/

### Verb

malhelpatan
* acusatiu de malhelpata
# malhelpanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.helˈpan.ton/

### Verb

malhelpanton
* acusatiu de malhelpanto
# malhelpas
## Esperanto

   * Pronúncia: /malˈhel.pas/

### Verb

malhelpas
* present de malhelpi
# malhelpata
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.helˈpa.ta/

### Verb

malhelpata ‎(plural malhelpataj, acusatiu malhelpatan, plural acusatiu malhelpatajn)
* participi passiu present de malhelpi
# malhelpantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.helˈpan.toj/

### Verb

malhelpantoj
* forma plural de malhelpanto
# malhelpantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /mal.helˈpan.tojn/

### Verb

malhelpantojn
* acusatiu plural de malhelpanto