OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# curiosi
## Italià
### Verb

curiosi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de curiosare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de curiosare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de curiosare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de curiosare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de curiosare

## Llatí

   * Pronúncia: /kuː.rɪˈoː.siː/

### Adjectiu

cūriōsī
* nominatiu masculí plural de cūriōsus
* vocatiu masculí plural de cūriōsus
* genitiu masculí singular de cūriōsus
* genitiu neutre singular de cūriōsus
# curiosidad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ku.ɾjo.siˈðað\, meridional \ku.ɾjo.siˈða(ð)\
       Americà: alt /ku.ɾ(jo).siˈdad/, baix \ku.ɾjo.siˈðað\, austral \ku.ɾjo.siˈðad\
   * Rimes: -ad
   * Etimologia: Del llatí curiosĭtas.

### Nom

curiosidad f. ‎(plural curiosidades)
* curiositat

#### Relacionats

* curioso

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·rio·si·dad (4)

### Vegeu també

* curiosidad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre curiosidad
# curiosidades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ku.ɾjo.siˈða.ðes\, meridional \ku.ɾjo.siˈða.ðeh\
       Americà: alt /ku.ɾjo.siˈda.d(e)s/, baix \ku.ɾjo.siˈða.ðeh\, austral \ku.ɾjo.siˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

curiosidades f. pl.
* forma plural de curiosidad
# curioserò
## Italià
### Verb

curioserò
* primera persona singular (io) del futur de curiosare
# curiosino
## Italià
### Verb

curiosino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de curiosare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de curiosare
# curiositat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.ɾi.u.ziˈtat/ balear /ku.ɾi.o.ziˈtat/, /ku.ɾi.u.ziˈtat/ Occidental: /ku.ɾi.o.ziˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí curiōsitāte(m), acusatiu de curiōsitās, segle XV.

### Nom

curiositat f. ‎(plural curiositats)
* Desig intens de saber, de conèixer, d'aprendre alguna cosa.

#### Traduccions

* Alemany: Neugier $^{(de)}$ f., Wissbegier $^{(de)}$ f., Wissbegierde $^{(de)}$ f.
* Anglès: curiosity $^{(en)}$
* Àrab: فُضُول‎ $^{(ar)}$ m.
* Basc: jakinmin $^{(eu)}$
* Búlgar: любопи́тство $^{(bg)}$ n. ‎(liubopitstvo)
* Castellà: curiosidad $^{(es)}$
* Danès: nysgerrighed $^{(da)}$ c.
* Eslovac: zvedavosť $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: scivoleco $^{(eo)}$
* Estonià: uudishimu $^{(et)}$
* Finès: uteliaisuus $^{(fi)}$
* Francès: curiosité $^{(fr)}$
* Friülà: curiosetât $^{(fur)}$ f.
* Grec: περιέργεια $^{(el)}$ f. ‎(periérgia)
* Hebreu: סקרנות‎ $^{(he)}$ f.
* Hongarès: kíváncsiság $^{(hu)}$
* Islandès: forvitni $^{(is)}$ f.
* Italià: curiosità $^{(it)}$ f.
* Japonès: 好奇心 $^{(ja)}$
* Lituà: smalsumas $^{(lt)}$ m.
* Llatí: curiositas $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: TAFANEJAR $^{(csc)}$
* Macedoni: љубопитност $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: nieuwsgierigheid $^{(nl)}$
* Noruec: nysgjerrighet $^{(no)}$
* Polonès: ciekawość $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: curiosidade $^{(pt)}$ f.
* Romanès: curiozitate $^{(ro)}$ f.
* Rus: любопы́тство $^{(ru)}$ n. ‎(liubopitstvo), любозна́тельность $^{(ru)}$ f. ‎(liuboznàtelnost)
* Serbocroat: знатижељност $^{(sh)}$ f. (ciríl·lic), znatiželjnost $^{(sh)}$ f. (llatí)
* Turc: merak $^{(tr)}$
* Txec: zvědavost $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: ціка́вість $^{(uk)}$ f. ‎(tsikàvist)
* Xinès: 好奇 $^{(zh)}$ ‎(hǎoqí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·ri·o·si·tat (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* curiositat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# curiosiate
## Italià
### Verb

curiosiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de curiosare
# democratizzavano
## Italià
### Verb

democratizzavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de democratizzare
# democratizzerebbe
## Italià
### Verb

democratizzerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de democratizzare
# democratizzava
## Italià
### Verb

democratizzava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de democratizzare
# democratizzeranno
## Italià
### Verb

democratizzeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de democratizzare
# democratizzavo
## Italià
### Verb

democratizzavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de democratizzare
# democratizzerebbero
## Italià
### Verb

democratizzerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de democratizzare
# democratizzavi
## Italià
### Verb

democratizzavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de democratizzare
# democratizzerai
## Italià
### Verb

democratizzerai
* segona persona singular (tu) del futur de democratizzare
# democratizzavamo
## Italià
### Verb

democratizzavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de democratizzare
# democratizzavate
## Italià
### Verb

democratizzavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de democratizzare
# delataríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.təˈɾi.əw/, occidental /de.ɫa.taˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

delataríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·ta·rí·eu (5)
* Anagrames: adelitareu, adelitàreu
# delatassen
## Català
### Verb

delatassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatessin, delatessen, delatassin, delataren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tas·sen (4)
# delataré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.təˈɾe/, occidental /de.ɫa.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

delataré
* Primera persona del singular (jo) del futur de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·ta·ré (4)
* Anagrama: adelerat
# delataríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.təˈɾi.əm/, occidental /de.ɫa.taˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

delataríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·ta·rí·em (5)
* Anagrames: adelitarem, adelitàrem
# delataràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.təˈɾas/, occidental /de.ɫa.taˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

delataràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·ta·ràs (4)
# delatassin
## Català
### Verb

delatassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatessin, delatessen, delatassen, delataren

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tas·sin (4)
# delatassis
## Català
### Verb

delatassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatessis, delatesses, delatasses, delatares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tas·sis (4)
# delatasses
## Català
### Verb

delatasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb delatar.

#### Variants

* delatessis, delatesses, delatassis, delatares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·tas·ses (4)
# delataries
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.təˈɾi.əs/, occidental /de.ɫa.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

delataries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·ta·ri·es (5)
* Anagrames: adelitar-se, adelitares
# delatarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.ɫə.təˈɾa/, occidental /de.ɫa.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

delatarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de delatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·la·ta·rà (4)
* Anagrames: alertada, alterada
# defile
## Anglès

   * Pronúncia: [dɪˈfaɪ(jə)ɫ]

### Nom

defile ‎(plural defiles)
* colada

#### Sinònims

* flow

### Vegeu també

* defile. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# defineixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.fiˈnɛ.ʃən/ balear /də.fiˈnə.ʃən/, /də.fiˈnɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /de.fiˈnej.ʃen/ valencià /de.fiˈnej.ʃen/, /de.fiˈne.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

defineixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de definir.
# defiles
## Anglès

   * Pronúncia: /dɪˈfaɪ(jə)ɫz/

### Nom

defiles
* forma plural de defile
# decadent
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdɛkədənt/

### Adjectiu

decadent ‎(comparatiu more decadent, superlatiu most decadent)
* decadent

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# decadibus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈkaː.dɪ.bʊs/

### Nom

decādibus
* datiu plural de decās
* ablatiu plural de decās
# decadences
## Anglès
### Nom

decadences
* forma plural de decadence
# decadum
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈkaː.dʊm/

### Nom

decādum
* genitiu plural de decās
# decadencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.kaˈðen.θja\, meridional \de.kaˈðeŋ.θja\
       Americà: alt /de.k(a)ˈden.sja/, baix \de.kaˈðeŋ.sja\, austral \de.kaˈðen.sja\
   * Rimes: -enθja

### Nom

decadencia f. ‎(plural decadencias)
* decadència

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·den·cia (4)
# decadis
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈkaː.dɪs/

### Nom

decādis
* genitiu singular de decās
# decadencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.kaˈðen.θjas\, meridional \de.kaˈðeŋ.θjah\
       Americà: alt /de.kaˈden.s(ja)s/, baix \de.kaˈðeŋ.sjah\, austral \de.kaˈðen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

decadencias f. pl.
* forma plural de decadencia
# decades
## Anglès
### Nom

decades
* forma plural de decade

## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈkaː.deːs/

### Nom

decādēs
* nominatiu plural de decās
* vocatiu plural de decās
* acusatiu plural de decās
# decadi
## Llatí

   * Pronúncia: /dɛˈkaː.diː/

### Nom

decādī
* datiu singular de decās
# decadence
## Anglès
### Nom

decadence ‎(plural decadences)
* decadència
# descompondre's
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kumˈpɔn.dɾəs/, occidental /des.komˈpɔn.dɾes/

### Verb

descompondre's
* Forma pronominal de descompondre.
# descompasadamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \des.kom.paˌsa.ðaˈmen.te\, meridional \deh.kom.paˌsa.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /des.kom.p(a)ˌsa.daˈmen.te/, baix \deh.kom.paˌsa.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De descompasado i el sufix -mente.

### Adverbi

descompasadamente
* descompassadament

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·com·pa·sa·da·men·te (7)
# descompassar-se
## Català
### Verb

descompassar-se
* Forma pronominal de descompassar.
# descompensar-se
## Català
### Verb

descompensar-se
* Forma pronominal de descompensar.
# descompassadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kum.pəˌsa.ðəˈmen/ balear /dəs.kom.pəˌsa.ðəˈment/, /dəs.kum.pəˌsa.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.kom.paˌsa.ðaˈmen/ valencià /des.kom.paˌsa.ðaˈment/, /des.kom.paˌsa.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De descompassar i el sufix -ment.

### Adverbi

descompassadament
* D'una manera descompassada, sense compàs.

#### Sinònims

* desmesuradament

#### Traduccions

* Anglès: excessively $^{(en)}$
* Castellà: descompasadamente $^{(es)}$
* Italià: sproporzionatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·com·pas·sa·da·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# depredat
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pɾəˈðat/, occidental /de.pɾeˈðat/
   * Rimes: -at

### Verb

depredat
* Participi masculí singular del verb depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·dat (3)
# depredau
## Català
### Verb

depredau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de depredar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb depredar.

#### Variants

* [1] depredeu
* [2] depredeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·dau (3)
# depredaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.pɾəˈða.βən/, balear /də.pɾəˈða.vən/ Occidental: nord-occidental /de.pɾeˈða.βen/ valencià /de.pɾeˈða.ven/, /de.pɾeˈða.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

depredaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·da·ven (4)
# depredaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.pɾəˈða.βəs/, balear /də.pɾəˈða.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.pɾeˈða.βes/ valencià /de.pɾeˈða.ves/, /de.pɾeˈða.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

depredaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·da·ves (4)
# depredem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.pɾəˈðɛm/ balear /də.pɾəˈðəm/, /də.pɾəˈðɛm/ Occidental: /de.pɾeˈðem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

depredem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de depredar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb depredar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb depredar.

#### Variants

* [1] depredam

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·dem (3)
# depredassis
## Català
### Verb

depredassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb depredar.

#### Variants

* depredessis, depredesses, depredasses, depredares

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·das·sis (4)
# depredava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.pɾəˈða.βə/, balear /də.pɾəˈða.və/ Occidental: nord-occidental /de.pɾeˈða.βa/ valencià /de.pɾeˈða.va/, /de.pɾeˈða.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

depredava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de depredar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·da·va (4)
# deprede
## Català
### Verb

deprede
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de depredar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb depredar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb depredar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb depredar.

#### Variants

* [1] depredo, depredi, depred
* [2] depredi
* [3] depredi
* [4] depredi

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·de (3)
# depreden
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈpɾe.ðən/, occidental /deˈpɾe.ðen/

### Verb

depreden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de depredar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb depredar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb depredar.

#### Variants

* [2] depredin
* [3] depredin

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·den (3)
* Anagrames: dependre, dependré
# depredats
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.pɾəˈðats/, occidental /de.pɾeˈðats/
   * Rimes: -ats

### Verb

depredats
* Participi masculí plural del verb depredar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·pre·dats (3)
# definitivo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.fi.niˈti.βo\
       Americà: alt /de.f(i).niˈti.bo/, baix \de.fi.niˈti.βo\
   * Rimes: -ibo
   * Etimologia: Del llatí definitīvus.

### Adjectiu

definitivo m. ‎(femení definitiva, plural masculí definitivos, plural femení definitivas)
* definitiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·fi·ni·ti·vo (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre definitivo
# definitively
## Anglès

   * Etimologia: De definitive i el sufix -ly.

### Adverbi

definitively ‎(comparatiu more definitively, superlatiu most definitively)
* definitivament
# definitivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.fi.niˈti.βos\, meridional \de.fi.niˈti.βoh\
       Americà: alt /de.fi.niˈti.b(o)s/, baix \de.fi.niˈti.βoh\, austral \de.fi.niˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

definitivos m. pl.
* forma plural de definitivo
# desairaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəj.ɾəˈɾe/, occidental /de.zaj.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

desairaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desairar.
# desairassis
## Català
### Verb

desairassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desairar.
# desairaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəj.ɾəˈɾi.əw/, occidental /de.zaj.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

desairaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desairar.
# desairasses
## Català
### Verb

desairasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desairar.
# desairat
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zəjˈɾat/, occidental /de.zajˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

desairat
* Participi masculí singular del verb desairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ai·rat (3)
* Anagrames: dataries, editaràs, estirada, tardaies
# desairau
## Català
### Verb

desairau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desairar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desairar.
# desagregàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.ɣɾəˈɣa.ɾəm/, occidental /de.za.ɣɾeˈɣa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

desagregàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de desagregar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.

#### Variants

* [2] desagreguéssim, desagreguéssem, desagregàssim, desagregàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gà·rem (5)
# desagregàssem
## Català
### Verb

desagregàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.

#### Variants

* desagreguéssim, desagreguéssem, desagregàssim, desagregàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gàs·sem (5)
# desagregàssiu
## Català
### Verb

desagregàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.

#### Variants

* desagreguéssiu, desagreguésseu, desagregàsseu, desagregàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gàs·siu (5)
# desagregàs
## Català
### Verb

desagregàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.

#### Variants

* [1] desagregués, desagregara
* [2] desagregués, desagregara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gàs (4)
# desagregàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.zə.ɣɾəˈɣa.ɾəw/, occidental /de.za.ɣɾeˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

desagregàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de desagregar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.

#### Variants

* [2] desagreguéssiu, desagreguésseu, desagregàssiu, desagregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gà·reu (5)
# desagregàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ɣɾəˈɣa.βəm/, balear /də.zə.ɣɾəˈɣa.vəm/ Occidental: nord-occidental /de.za.ɣɾeˈɣa.βem/ valencià /de.za.ɣɾeˈɣa.vem/, /de.za.ɣɾeˈɣa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desagregàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desagregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gà·vem (5)
# desagregàssim
## Català
### Verb

desagregàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagregar.

#### Variants

* desagreguéssim, desagreguéssem, desagregàssem, desagregàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gàs·sim (5)
# desagregàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ɣɾəˈɣa.βəw/, balear /də.zə.ɣɾəˈɣa.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.za.ɣɾeˈɣa.βew/ valencià /de.za.ɣɾeˈɣa.vew/, /de.za.ɣɾeˈɣa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desagregàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desagregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·gre·gà·veu (5)
# desagermanàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zə.ʒər.məˈna.βəw/, balear /də.zə.ʒəɾ.məˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈna.βew/ valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈna.vew/, /de.za.d͡ʒeɾ.maˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desagermanàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desagermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nà·veu (6)
# desagermanéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈne.sem/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desagermanéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* desagermanéssim, desagermanàssim, desagermanàssem, desagermanàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nés·sem (6)
# desagermanés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈnes/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈnes/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

desagermanés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* [1] desagermanàs, desagermanara
* [2] desagermanàs, desagermanara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nés (5)
* Anagrames: andaregéssem, desmanegar-se
# desagermanéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈne.sim/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desagermanéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* desagermanéssem, desagermanàssim, desagermanàssem, desagermanàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nés·sim (6)
# desagermanésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈne.sew/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desagermanésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* desagermanéssiu, desagermanàssiu, desagermanàsseu, desagermanàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nés·seu (6)
# desagermanéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈne.siw/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

desagermanéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desagermanar.

#### Variants

* desagermanésseu, desagermanàssiu, desagermanàsseu, desagermanàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·nés·siu (6)
# desagermaní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.zə.ʒər.məˈni/ Occidental: nord-occidental /de.za.ʒer.maˈni/, valencià /de.za.d͡ʒeɾ.maˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

desagermaní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desagermanar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·a·ger·ma·ní (5)
# desagradablemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.sa.ɣɾaˌða.βleˈmen.te\
       Americà: alt /d(e).sa.ɡɾaˌda.bleˈmen.te/, baix \de.sa.ɣɾaˌða.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De desagradable i el sufix -mente.

### Adverbi

desagradablemente
* desagradablement

#### Antònims

* agradablemente

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·sa·gra·da·ble·men·te (7)