OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# addolcirà
## Italià
### Verb

addolcirà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de addolcire
# acorreries
## Català
### Verb

acorreries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acórrer.

### Miscel·lània

* Anagrama: escorreria
# acorreríeu
## Català
### Verb

acorreríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acórrer.
# acorrereu
## Català
### Verb

acorrereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acórrer.
# acorrerà
## Català
### Verb

acorrerà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·re·rà (4)
* Anagrames: acarrero, arrocaré
# acorreria
## Català
### Verb

acorreria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acórrer.
# acorrerien
## Català
### Verb

acorrerien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acórrer.
# acorreràs
## Català
### Verb

acorreràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·re·ràs (4)
* Anagrama: arrocares
# acorreré
## Català
### Verb

acorreré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·re·ré (4)
* Anagrama: arrecero

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.ko.reˈɾe/
       Americà: alt /a.k(o).reˈɾe/, baix /a.ko.reˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

acorreré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acorrer
# adonaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.nəˈɾan/, occidental /a.ðo.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

adonaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adonar.

## Català antic
### Verb

adonaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de adonar-se
# adonarem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/ə.ðu.nəˈrɛm/, occidental /a.ðo.naˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

adonarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·rem (4)
* Anagrames: amonedar, monedara, monedarà

## Català antic
### Verb

adonarem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de adonar-se
# adonares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈna.ɾəs/, occidental /a.ðoˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

adonares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de adonar.
    [Tu] t'adonares o et vas/vares adonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    Forma valenciana: [tu] t'adonessis, t'adonesses, t'adonasses, t'adonassis o t'adonares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·res (4)
* Anagrames: adonar-se, enrosada, senadora

## Català antic
### Verb

adonares
* segona persona singular (tu) del passat de adonar-se
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de adonar-se

#### Variants

* [1] adonast, adonist
* [2] adonasses
# adonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuˈna/ balear /ə.ðoˈna/, /ə.ðuˈna/ Occidental: nord-occidental /a.ðoˈna/, valencià /a.ðoˈnaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

adonar
* Forma de l'infinitiu adonar-se.

#### Derivats

* En alguerès, abijar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nar (3)
* Anagrames: adorna, adornà, donara, donarà, ondara, ondarà, ornada
# adonareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðu.nəˈɾɛw/, occidental /a.ðo.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

adonareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adonar.

## Català antic
### Verb

adonareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de adonar-se

#### Variants

* adonarets
# adonara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.ðoˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

adonara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Jo] m'adonés, m'adonàs o m'adonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Ell/ella/vostè] s'adonés, s'adonàs o s'adonara.

## Català antic
### Verb

adonara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de adonar-se
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de adonar-se

#### Variants

* [1] adonàs
* [2] adonàs
# adonaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈna.ɾən/, occidental /a.ðoˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

adonaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adonar.
    [Ells/elles/vostès] s'adonaren o es van/varen adonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] s'adonessin, s'adonessen, s'adonassen, s'adonassin o s'adonaren.

## Català antic
### Verb

adonaren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de adonar-se
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de adonar-se

#### Variants

* [2] adonassen
# adonarets
## Català antic
### Verb

adonarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de adonar-se

#### Variants

* adonareu
# adonaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðu.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ðo.naˈɾi.ɛ/, /a.ðo.naˈɾi.e/ valencià /a.ðo.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

adonaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adonar.

#### Sinònims

* adonariva, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·na·ri·a (5)
* Anagrames: adornaia, andoiara, andoiarà

## Català antic
### Verb

adonaria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de adonar-se
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de adonar-se
# adelantàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta.ɾəm/, occidental /a.ðe.ɫanˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

adelantàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adelantar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* [2] adelantéssim, adelantéssem, adelantàssim, adelantàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tà·rem (5)
# adelantàssiu
## Català
### Verb

adelantàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* adelantéssiu, adelantésseu, adelantàsseu, adelantàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tàs·siu (5)
# adelanto
## Català

   * Pronúncia: central /ə.ðəˈɫan.tu/, occidental /a.ðeˈɫan.to/
   * Rimes: -anto

### Verb

adelanto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adelantar.

#### Variants

* adelante, adelant

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·to (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðeˈlan.to\, meridional \a.ðeˈlaŋ.to\
       Americà: alt /a.deˈlan.t(o)/, baix \a.ðeˈlaŋ.to\, austral \a.ðeˈlan.to\
   * Rimes: -anto

### Verb

adelanto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb adelantar
# adelantàs
## Català
### Verb

adelantàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* [1] adelantés, adelantara
* [2] adelantés, adelantara

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tàs (4)
# adelantàssem
## Català
### Verb

adelantàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* adelantéssim, adelantéssem, adelantàssim, adelantàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tàs·sem (5)
# adelantàssim
## Català
### Verb

adelantàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* adelantéssim, adelantéssem, adelantàssem, adelantàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tàs·sim (5)
# adelantàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.ɫənˈta.βəm/, balear /ə.ðə.ɫənˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /a.ðe.ɫanˈta.βem/ valencià /a.ðe.ɫanˈta.vem/, /a.ðe.ɫanˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

adelantàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tà·vem (5)
# adelantà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta/, occidental /a.ðe.ɫanˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

adelantà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adelantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tà (4)
# adelantàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.ɫənˈta.ɾəw/, occidental /a.ðe.ɫanˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

adelantàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adelantar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* [2] adelantéssiu, adelantésseu, adelantàssiu, adelantàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tà·reu (5)
# adelantàsseu
## Català
### Verb

adelantàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelantar.

#### Variants

* adelantéssiu, adelantésseu, adelantàssiu, adelantàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·lan·tàs·seu (5)
# admirás
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \að.miˈɾas\, meridional \að.miˈɾah\
       Americà: alt /ad.miˈɾas/, baix \að.miˈɾah\, austral \að.miˈɾas\
   * Rimes: -as

### Verb

admirás
* (voseo) segona persona del singular (vos) del present d’indicatiu del verb admirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rás (3)
* Anagrames: maridas, maridás, miradas, rimadas
# admiréssem
## Català
### Verb

admiréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rés·sem (4)
* Anagrama: maridéssem
# admiréssim
## Català
### Verb

admiréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rés·sim (4)
* Anagrama: maridéssim
# admiró
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \að.miˈɾo\
       Americà: alt /ad.miˈɾo/, baix \að.miˈɾo\
   * Rimes: -o

### Verb

admiró
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb admirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ró (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimor)
* Anagrames: adormí, dormía, marido, maridó, miador, mirado, mordía, rimado
# admiré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \að.miˈɾe\
       Americà: alt /ad.miˈɾe/, baix \að.miˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

admiré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb admirar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ré (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeimr)
* Anagrames: -dermia, maride, maridé, mediar, medirá, mierda, redima, remida
# admiréssiu
## Català
### Verb

admiréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rés·siu (4)
* Anagrama: maridéssiu
# admirí
## Català
### Verb

admirí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rí (3)
* Anagrames: maridi, maridí, midirà
# admirés
## Català
### Verb

admirés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rés (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeimrs)
* Anagrames: marides, maridés, mediràs, midares, mirades
# admirésseu
## Català
### Verb

admirésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·rés·seu (4)
* Anagrama: maridésseu
# acostara
## Català
### Verb

acostara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·ra (4)
* Anagrama: acotaràs
# acostaries
## Català
### Verb

acostaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acostar.
# acostar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kusˈtar.sə/, balear /ə.kus.təɾˈsə/ Occidental: /a.kosˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

acostar-se
* Forma pronominal de acostar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'acosto, s'acosta, ens acostem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s'acostar

#### Falsos amics

* Castellà: acostarse ‎(«ajeure's»)

### Miscel·lània

* Anagrames: acostares, escotaràs
# acostarien
## Català
### Verb

acostarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·ri·en (5)
* Anagrames: encrostaia, estacionar
# acostaren
## Català
### Verb

acostaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acostar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·ren (4)
* Anagrames: cortesana, costanera, escotaran, tasconaré
# acostaria
## Català
### Verb

acostaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·ri·a (5)
* Anagrama: acotiaràs
# acostaran
## Català
### Verb

acostaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·ran (4)
* Anagrames: acaronats, tasconara, tasconarà
# acostarem
## Català
### Verb

acostarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·rem (4)
* Anagrames: escamotar, estomacar
# acostares
## Català
### Verb

acostares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acostar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·ta·res (4)
* Anagrames: acostar-se, escotaràs
# acostareu
## Català
### Verb

acostareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acostar.
# affluence
## Francès

   * Pronúncia: /a.flyˈɑ̃s/
   * Etimologia: Del llatí affluentia.

### Nom

affluence f. ‎(plural affluences)
* afluència
# affluenza
## Italià

   * Pronúncia: /afˈflwɛn.t͡sa/

### Nom

affluenza f. ‎(plural affluenze)
* afluència

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·fluèn·za (3)
# afflussi
## Italià

   * Pronúncia: /afˈflus.si/

### Nom

afflussi m. pl.
* forma plural de afflusso
# affluent
## Francès

   * Pronúncia: /a.flyˈɑ̃/
   * Etimologia: Del llatí affluens.

### Adjectiu

affluent m. ‎(femení affluente, plural masculí affluents, plural femení affluentes)

### Nom

affluent m. ‎(plural affluents)
* (geografia) afluent

#### Hiperònims

* cours d'eau

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Entrada «affluent» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# affluenze
## Italià

   * Pronúncia: /afˈflwɛn.t͡se/

### Nom

affluenze f. pl.
* forma plural de affluenza
# afflusso
## Italià

   * Pronúncia: /afˈflus.so/

### Nom

afflusso m. ‎(plural afflussi)
* flux
* afluència

### Miscel·lània

* Síl·labes: af·flùs·so (3)
# affluences
## Francès

   * Pronúncia: /a.flyˈɑ̃s/

### Nom

affluences f. pl.
* forma plural de affluence
# affluente
## Francès

   * Pronúncia: /a.flyˈɑ̃t/

### Adjectiu

affluente f. ‎(plural affluentes)
* forma femenina de affluent
# affluentes
## Francès

   * Pronúncia: /a.flyˈɑ̃t/

### Adjectiu

affluentes f. pl.
* forma plural de affluente
# affluents
## Francès

   * Pronúncia: /a.flyˈɑ̃/

### Adjectiu

affluents m. pl.
* forma plural de affluent

### Nom

affluents m. pl.
* forma plural de affluent
# adoneguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðo.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

adoneguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] m'adonés, m'adonàs o m'adonara.
# adoneguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðo.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

adoneguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] t'adonessis, t'adonesses, t'adonassis, t'adonasses o t'adonares.
# adondéssem
## Català
### Verb

adondéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adondar.
# adoneguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðo.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

adoneguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] s'adonessin, s'adonessen, s'adonassin, s'adonassen o s'adonaren.
# adoneguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðo.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

adoneguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adonar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] ens adonem.
# adondésseu
## Català
### Verb

adondésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adondar.
# adondéssim
## Català
### Verb

adondéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adondar.
# adondéssiu
## Català
### Verb

adondéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adondar.
# adondí
## Català
### Verb

adondí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adondar.
# adone
## Català

   * Pronúncia: occidental /aˈðo.ne/

### Verb

adone
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adonar.
    Forma valenciana: [jo] m'adono, m'adone, m'adon o m'adoni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adonar.
    [Que jo] m'adoni o m'adone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adonar.
    [Que ell/ella/vostè] s'adoni o s'adone.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adonar.
    Adoni's o adone's [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ne (3)
* Anagrames: anedó, ànode

## Italià

   * Pronúncia: /aˈdoː.ne/

### Nom

adone m. ‎(plural adoni)
* adonis

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dó·ne (3)
# adoctrinaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuk.tɾiˈna.βəs/ balear /ə.ðot.tɾiˈna.vəs/, /ə.ðuk.tɾiˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ðok.tɾiˈna.βes/, valencià /a.ðok.tɾiˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

adoctrinaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.

#### Sinònims

* adoctrinaies, forma col·loquial.

## Català antic
### Verb

adoctrinaves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar
# adoctrineguem
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðok.tɾi.neˈɣem/
   * Rimes: -em

### Verb

adoctrineguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que nosaltres] adoctrinem.
# adoctrineguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðok.tɾi.neˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

adoctrineguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] adoctrinessis, adoctrinesses, adoctrinassis, adoctrinasses o adoctrinares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·doc·tri·ne·gues·ses (6)
* Anagrama: desencoratgéssiu
# adoctrinava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuk.tɾiˈna.βə/ balear /ə.ðot.tɾiˈna.və/, /ə.ðuk.tɾiˈna.və/ Occidental: /a.ðok.tɾiˈna.βa/, /a.ðok.tɾiˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

adoctrinava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.

#### Sinònims

* adoctrinavi, adoctrinaia, formes col·loquials.

## Català antic
### Verb

adoctrinava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar
# adoctrinaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðuk.tɾiˈna.βən/ balear /ə.ðot.tɾiˈna.vən/, /ə.ðuk.tɾiˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ðok.tɾiˈna.βen/, valencià /a.ðok.tɾiˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

adoctrinaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.

#### Sinònims

* adoctrinaien, forma col·loquial.

## Català antic
### Verb

adoctrinaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar
# adoctrinavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈna.βu/, nord-occidental /a.ðok.tɾiˈna.βo/

### Verb

adoctrinavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] adoctrinàveu.
# adoctrineguessen
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðok.tɾi.neˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

adoctrineguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ells/elles/vostès] adoctrinessin, adoctrinessen, adoctrinassin, adoctrinassen o adoctrinaren.
# adoctrinavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuk.tɾiˈna.βi/

### Verb

adoctrinavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adoctrinar.
    Forma septentrional per [jo] adoctrinava.
# adoctrine
## Català

   * Pronúncia: occidental /a.ðokˈtɾi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

adoctrine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adoctrinar.
    Forma valenciana: [jo] adoctrino, adoctrine, adoctrín o adoctrini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que jo] adoctrini o adoctrine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adoctrinar.
    [Que ell/ella/vostè] adoctrini o adoctrine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adoctrinar.
    Adoctrini o adoctrine [ell/ella/vostè].
# adoctrineguessa
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðok.tɾi.neˈɣe.sa/
   * Rimes: -esa

### Verb

adoctrineguessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adoctrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] adoctrinés, adoctrinàs o adoctrinara.
# acostumàsseu
## Català
### Verb

acostumàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumàreu
## Català
### Verb

acostumàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acostumar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumàs
## Català
### Verb

acostumàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumàieu
## Català
### Verb

acostumàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acostumar.
# acostumàssiu
## Català
### Verb

acostumàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumàssim
## Català
### Verb

acostumàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumàrem
## Català
### Verb

acostumàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acostumar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumàssem
## Català
### Verb

acostumàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.