OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# corríais
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /koˈri.ais/, meridional /koˈri.aih/
       Americà: alt /koˈri.(ai)s/, baix /koˈri.aih/, austral /koˈri.ais/
   * Rimes: -iais

### Verb

corríais
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) de l’imperfet d’indicatiu del verb correr

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·rrí·ais (3)
* Anagrames: arco iris, arcoíris
# cors anglais
## Francès

   * Pronúncia: /kɔʁ ɑ̃ˈglɛ/

### Nom

cors anglais m. pl.
* forma plural de cor anglais
# cors de postillon
## Francès
### Nom

cors de postillon m. pl.
* forma plural de cor de postillon
# corró
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈro/ balear /koˈro/, /kuˈro/ Occidental: /koˈro/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Potser de la mateixa arrel que el llatí carrus, o bé de córrer.

### Nom

corró m. ‎(plural corrons)
* Peça cilíndrica sobre la qual s'enrotllen les persianes que queden dins d'una caixa a la paret.
* Eina en forma de cilindre pesant, emprat per aplanar o compactar el terreny en agricultura i en construcció de carreteres.
* Eina de jardineria que es fa servir per escarificar la gespa, té forma de cilindre amb punxons.
* Rotlle de fusta, amb agafador per cada extrem, que es fa servir a la cuina per aplanar una massa.
* Mena de roda petita en la qual els pescadors lliguen el volantí.

#### Traduccions

* Castellà: carro $^{(es)}$
* Anglès: roller $^{(en)}$
* Castellà: cilindro $^{(es)}$
* Francès: rouleau $^{(fr)}$
* Italià: rullo $^{(it)}$
* Anglès: rolling pin $^{(en)}$
* Castellà: rodillo $^{(es)}$
* Francès: rouleau $^{(fr)}$
* Italià: matterello $^{(it)}$
* Castellà: carrete $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·ró (2)
* Anagrama: ocorr

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# corrélations
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.ʁe.laˈsjɔ̃/

### Nom

corrélations f. pl.
* forma plural de corrélation
# corrí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /koˈri/
       Americà: alt /k(o)ˈri/, baix /koˈri/
   * Rimes: -i

### Verb

corrí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb correr
# cors de chasse
## Francès
### Nom

cors de chasse m. pl.
* forma plural de cor de chasse
# comandaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾi.əw/ balear /ko.mən.dəˈɾi.əw/, /ku.mən.dəˈɾi.əw/ Occidental: /ko.man.daˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

comandaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de comandar
# comandaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾas/ balear /ko.mən.dəˈɾas/, /ku.mən.dəˈɾas/ Occidental: /ko.man.daˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

comandaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaràs
* segona persona singular (tu) del futur de comandar
# comandasses
## Català
### Verb

comandasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

## Català antic
### Verb

comandasses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
# comandaríets
## Català antic
### Verb

comandaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de comandar
# comandaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾi.əs/ balear /ko.mən.dəˈɾi.əs/, /ku.mən.dəˈɾi.əs/ Occidental: /ko.man.daˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

comandaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaries
* segona persona singular (tu) del condicional de comandar
# comandaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.mən.dəˈɾe/ balear /ko.mən.dəˈɾe/, /ku.mən.dəˈɾe/ Occidental: /ko.man.daˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

comandaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de comandar.

## Català antic
### Verb

comandaré
* primera persona singular (io, yo, jo) del futur de comandar
# comandassen
## Català
### Verb

comandassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb comandar.

## Català antic
### Verb

comandassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de comandar
# contingueren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡe.ɾən/ balear /kon.tiŋˈɡe.ɾən/, /kun.tiŋˈɡe.ɾən/ Occidental: /kon.tiŋˈɡe.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

contingueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de contenir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
# contingues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈtiŋ.ɡəs/ balear /konˈtiŋ.ɡəs/, /kunˈtiŋ.ɡəs/ Occidental: /konˈtiŋ.ɡes/
   * Rimes: -iŋɡes

### Verb

contingues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb contenir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tin·gues (3)
* Anagrama: contenguis
# continguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡe.sən/ balear /kon.tiŋˈɡe.sən/, /kun.tiŋˈɡe.sən/ Occidental: /kon.tiŋˈɡe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

continguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tin·gues·sen (4)
* Anagrama: contenguessin
# continguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡe.sin/ balear /kon.tiŋˈɡe.sin/, /kun.tiŋˈɡe.sin/ Occidental: /kon.tiŋˈɡe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

continguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
# continguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡe.səs/ balear /kon.tiŋˈɡe.səs/, /kun.tiŋˈɡe.səs/ Occidental: /kon.tiŋˈɡe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

continguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tin·gues·ses (4)
* Anagrama: contenguessis
# continguera
## Català
### Verb

continguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
# contingueres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡe.ɾəs/ balear /kon.tiŋˈɡe.ɾəs/, /kun.tiŋˈɡe.ɾəs/ Occidental: /kon.tiŋˈɡe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

contingueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de contenir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
# continguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡe.sis/ balear /kon.tiŋˈɡe.sis/, /kun.tiŋˈɡe.sis/ Occidental: /kon.tiŋˈɡe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

continguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contenir.
# contingueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tiŋˈɡɛw/ balear /kon.tiŋˈɡəw/, /kun.tiŋˈɡɛw/ Occidental: /kon.tiŋˈɡew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

contingueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb contenir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb contenir.
# contingui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈtiŋ.ɡi/ balear /konˈtiŋ.ɡi/, /kunˈtiŋ.ɡi/ Occidental: /konˈtiŋ.ɡi/
   * Rimes: -iŋɡi

### Verb

contingui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb contenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb contenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb contenir.
# cumbaià
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum.bəˈja/, occidental /kum.baˈja/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

cumbaià inv. ‎(plural cumbaiàs)
* Forma alternativa de kumbaià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cum·ba·ià (3)
# cumba
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkum.bə/, occidental /ˈkum.ba/
   * Rimes: -umba
   * Etimologia: Apòcope de cumbaià.

### Nom

cumba inv. ‎(plural cumbes)
* (col·loquial) Forma abreujada de cumbaià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cum·ba (2)
# cultus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkʊɫ.tʊs/
   * Etimologia: De colere.

### Adjectiu

cultus m., culta f., cultum n.
* conreat, llaurat
* culte

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | cultus | culta | cultum | cultī | cultae | culta |
| Vocatiu | culte | culta | cultum | cultī | cultae | culta |
| Acusatiu | cultum | cultam | cultum | cultōs | cultās | culta |
| Genitiu | cultī | cultae | cultī | cultōrum | cultārum | cultōrum |
| Datiu | cultō | cultae | cultō | cultīs | cultīs | cultīs |
| Ablatiu | cultō | cultā | cultō | cultīs | cultīs | cultīs |
# cum
## Llatí

   * Pronúncia: /kʊm/
   * Etimologia: Preposició: De l'indoeuropeu *ḱómapud («proper a»).
   * Etimologia: Conjunció: De l'indoeuropeu *kʷóm, forma acusativa de *kʷos.

### Preposició

cum
* amb (emprat amb ablatiu)
    Titus cum familiā habitat.Titus viu amb la seva família.

### Conjunció

cum
* quan (acompanyat de subjuntiu)
    Per viam ambulābāmus cum pugnam vīdimus.Anàvem pel camí quan van veure una baralla.
# cum laude
## Català

   * Pronúncia: oriental /kum ˈɫaw.ðə/, occidental /kum ˈɫaw.ðe/
   * Etimologia: De cum ‎(«amb») i laude ‎(«lloança»).

### Adverbi

cum laude
* (llatinisme) Honor afegit a un diploma, grau, etc. per una obra per sobre de la mitjana, amb mèrits.

#### Traduccions
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# culver
## Anglès
### Nom

culver ‎(plural culvers)
* Tudó (colom de l'espècie Columba palumbus).
# culvers
## Anglès
### Nom

culvers
* forma plural de culver
# cuclejàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.kɫəˈʒa.βəw/ balear /ku.kɫəˈd͡ʒa.vəw/, /ku.kɫəˈʒa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ku.kɫeˈʒa.βew/ valencià /ku.kɫeˈd͡ʒa.vew/, /ku.kɫeˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

cuclejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cuclejar.
# cucs de gleva
## Català
### Nom

cucs de gleva m. pl.
* Forma plural de cuc de gleva.
# cuco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈku.ko/
       Americà: alt /ˈku.k(o)/, baix /ˈku.ko/
   * Rimes: -uko

### Nom

cuco f. ‎(plural cucos)
* (peixos) lluerna roja

### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·co (2)

### Vegeu també

* cuco. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# cucomatxó
## Caló català

   * Pronúncia: /kuˌko.məˈt͡ʃo/
   * Etimologia: De cucó ‎(«sec») i maćho ‎(«peix»), calc del català bacallà sec.

### Nom

cucomatxó ‎(kukó-məčó) m.
* bacallà
    «—Adinya cuco-magó! —Té: aquí tens matjó. —Ai! Poseu uspitçà, que tot es mas.» (Juli Vallmitjana, Sota Montjuïc, 1908)—Dona’m bacallà! —Té: aquí tens peix. —Ai! Poseu arròs, que tot és carn.

### Vegeu també

* Adiego, Ignasi-Xavier. «The Romani voiceless palatal fricative š in Iberian Romani dialects». Faventia, Vol. 34-36 (2012-2014), p. 149-159.
# cucota
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kuˈkɔ.tə/ Occidental: nord-occidental /kuˈkɔ.ta/ valencià /kuˈkɔ.ta/, /kuˈkɔ.tɔ/
   * Rimes: -ɔta
   * Etimologia: Variant de cocota, del francès cocotte.

### Nom

cucota f. ‎(plural cucotes)
* Casserola amb tres peus.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: cu·co·ta (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# cucs de seda
## Català
### Nom

cucs de seda m. pl.
* Forma plural de cuc de seda.
# cucos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈku.kos/, meridional /ˈku.koh/
       Americà: alt /ˈku.k(o)s/, baix /ˈku.koh/, austral /ˈku.kos/
   * Rimes: -ukos

### Nom

cucos f. pl.
* forma plural de cuco
# coryphène dauphin
## Francès
### Nom

coryphène dauphin m. ‎(plural coryphènes dauphins)
* llampuga borda
# corvino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \koɾˈβi.no\
       Americà: alt \k(o)ɾˈβi.no\, baix \koɾˈβi.no\
   * Rimes: -ino
   * Etimologia: Del llatí corvīnus.

### Adjectiu

corvino m. ‎(femení corvina, plural masculí corvinos, plural femení corvinas)
* Relatiu al corb.

#### Relacionats

* cuervo

### Nom

corvino m. ‎(plural corvinos)
* corball

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·vi·no (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre corvino
* corvino. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# coryphènes dauphins
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.ʁi.fɛn doˈfɛ̃/

### Nom

coryphènes dauphins m. pl.
* forma plural de coryphène dauphin
# corvina
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kurˈbi.nə/ balear /koɾˈvi.nə/, /kurˈvi.nə/ Occidental: nord-occidental /korˈβi.na/ valencià /koɾˈvi.na/, /koɾˈβi.na/

### Nom

corvina f. ‎(plural corvines)
* (arcaisme) Forma alternativa de corbina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·vi·na (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinorv)
* Anagrames: invocar, roncavi

### Vegeu també

* corvina. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \koɾˈβi.na\
       Americà: alt \k(o)ɾˈβi.na\, baix \koɾˈβi.na\
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

corvina f. ‎(plural corvinas)
* forma femenina de corvino

### Nom

corvina m. ‎(plural corvinas)
* (peixos) reig
* (peixos) corball
* (peixos) corball de roca

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·vi·na (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinorv)

### Vegeu també

* corvina. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# corvinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koɾˈβi.nas\, meridional \koɾˈβi.nah\
       Americà: alt \koɾˈβi.n(a)s\, baix \koɾˈβi.nah\, austral \koɾˈβi.nas\
   * Rimes: -inas

### Adjectiu

corvinas f. pl.
* forma plural de corvina

### Nom

corvinas m. pl.
* forma plural de corvina

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·vi·nas (3)
* Heterograma de 8 lletres (acinorsv)
# corvines
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kurˈbi.nəs/ balear /koɾˈvi.nəs/, /kurˈvi.nəs/ Occidental: nord-occidental /korˈβi.nes/ valencià /koɾˈvi.nes/, /koɾˈβi.nes/

### Nom

corvines f. pl.
* Forma plural de corvina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·vi·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (ceinorsv)
* Anagrames: conservi, conserví, conversi, conversí
# corvinos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \koɾˈβi.nos\, meridional \koɾˈβi.noh\
       Americà: alt \koɾˈβi.n(o)s\, baix \koɾˈβi.noh\, austral \koɾˈβi.nos\
   * Rimes: -inos

### Adjectiu

corvinos m. pl.
* forma plural de corvino

### Nom

corvinos m. pl.
* forma plural de corvino

### Miscel·lània

* Síl·labes: cor·vi·nos (3)
# coryza
## Anglès
### Nom

coryza ‎(comptable i incomptable, plural coryzas o coryzae o coryzæ)
* coriza

### Vegeu també

* coryza. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# consonanté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.so.nanˈte/, meridional \koŋ.so.naŋˈte\
       Americà: alt /kon.s(o).nanˈte/, baix \koŋ.so.naŋˈte\, austral /kon.so.nanˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

consonanté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb consonantar
# consonare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.sɔˈnaː.rɛ/

### Verb

cōnsonāre
* infinitiu del present actiu de cōnsonō
# consono
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔn.sɔ.noː/
   * Etimologia: Del prefix con- i sonō.

### Verb

cōnsonō ‎(1a present$^?$), cōnsonās ‎(2a present), cōnsonāre ‎(infinitiu), cōnsonuī ‎(perfet)
* consonar, jo consono

#### Derivats

* cōnsonāns
* cōnsonanter
* cōnsonantia
* cōnsonātiō
# consonui
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔnˈsɔ.nʊ.iː/

### Verb

cōnsonuī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cōnsonō
# consonáis
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kon.soˈnais/, meridional \koŋ.soˈnaih\
       Americà: alt /kon.soˈna(i)s/, baix \koŋ.soˈnaih\, austral /kon.soˈnais/
   * Rimes: -ais

### Verb

consonáis
* segona persona del plural (vosotros, vosotras) del present d’indicatiu del verb consonar
# consorci
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈsɔr.si/ balear /konˈsɔɾ.si/, /kunˈsɔr.si/ Occidental: /konˈsɔɾ.si/
   * Etimologia: Del llati cōnsortium.

### Nom

consorci m. ‎(plural consorcis)
* Unió de persones amb un interès comú.
* Associació d'entitats amb personalitat jurídica.
* Els organismes que componen una simbiosi.

#### Traduccions

* Anglès: partnership $^{(en)}$
* Castellà: consorcio $^{(es)}$
* Italià: consorcio $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·sor·ci (3)

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# consonas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkɔn.sɔ.naːs/

### Verb

cōnsonās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cōnsonō
# consorciar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.sur.siˈa/ balear /kon.soɾ.siˈa/, /kun.sur.siˈa/ Occidental: nord-occidental /kon.sor.siˈa/ valencià /kon.soɾ.siˈaɾ/, /kon.soɾ.siˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De consorci.

### Verb

consorciar trans.
* Unir-se en consorci.
    L'administració que s'encarrega durant un temps de gestionar la finca consorciada, efectuant-hi les reforestacions necessàries.

#### Notes

Només es fa servir el participi i amb funció adjectival.

#### Traduccions

* Castellà: consorciarse $^{(es)}$
* Portuguès: consorciar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·sor·ci·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
* ↑ Antoni Badia i Cardús, Ricard Estrada i Arimon, Isabel Vilanova i Prats, Els boscos de Catalunya, 1983

## Portuguès

   * Etimologia: De consorcio.

### Verb

consorciar
* conjurar, pactar
    «Daí resultou posteriormente — setembro de 54 — por ocasião do parto, o falecimento daquela, que aos 23 anos se consorciava com Pompeu.» (Monroe E., Non rex sed Caesar: síntese da vida e da obra de Caio Júlio César, 1968)D'aquí sorgiria posteriorment, el setembre del 54, amb motiu del part o mort d'aquella que, als 23 anys es conjurava amb Pompeu.
* aplegar
    «Subversivo era um termo genérico que consorciava os insurgentes, bandoleiros, terroristas, fascistas e comunistas.» (Cicero Moteram, Pobre Homem Rico, 2015)Subversiu era un terme genèric que aplegava els insurgents, els bandolers, els terroristes, els feixistes i els comunistes.
# cotegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.təˈʒe.sən/ balear /ko.təˈʒe.sən/, /ku.təˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /ko.teˈʒe.sen/, valencià /ko.teˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

cotegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cotejar.

#### Variants

* cotegessin, cotejassin, cotejassen, cotejaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·ges·sen (4)
# cotegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈtɛ.ʒən/ balear /koˈtə.ʒən/, /kuˈtɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /koˈte.ʒen/, valencià /koˈte.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

cotegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cotejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cotejar.

#### Variants

* [2] cotegin
* [3] cotegin

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·gen (3)
# cotegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.təˈʒe.səs/ balear /ko.təˈʒe.səs/, /ku.təˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ko.teˈʒe.ses/, valencià /ko.teˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cotegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cotejar.

#### Variants

* cotegessis, cotejassis, cotejasses, cotejares

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·ges·ses (4)
# cotegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈtɛ.ʒi/ balear /koˈtə.ʒi/, /kuˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /koˈte.ʒi/, valencià /koˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

cotegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cotejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cotejar.

#### Variants

* [1] cotejo, cotege, coteig
* [2] cotege
* [3] cotege
* [4] cotege

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·gi (3)
* Heterograma de 6 lletres (cegiot)
* Anagrama: coteig
# cotegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈtɛ.ʒin/ balear /koˈtə.ʒin/, /kuˈtɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /koˈte.ʒin/, valencià /koˈte.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

cotegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cotejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cotejar.

#### Variants

* [1] cotegen
* [2] cotegen

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·gin (3)
* Heterograma de 7 lletres (ceginot)
# cotegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.təˈʒe.sin/ balear /ko.təˈʒe.sin/, /ku.təˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ko.teˈʒe.sin/, valencià /ko.teˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

cotegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cotejar.

#### Variants

* cotegessen, cotejassin, cotejassen, cotejaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·ges·sin (4)
# cotegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.təˈʒɛw/ balear /ko.təˈʒəw/, /ku.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ko.teˈʒew/, valencià /ko.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cotegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cotejar.

#### Variants

* [1] cotejau
* [3] cotejau

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·geu (3)
# cotegem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.təˈʒɛm/ balear /ko.təˈʒəm/, /ku.təˈʒɛm/ Occidental: nord-occidental /ko.teˈʒem/, valencià /ko.teˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cotegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cotejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb cotejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb cotejar.

#### Variants

* [1] cotejam

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·gem (3)
# coteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kuˈtɛ.ʒəs/ balear /koˈtə.ʒəs/, /kuˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /koˈte.ʒes/, valencià /koˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

coteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cotejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cotejar.

#### Variants

* [2] cotegis

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·ges (3)
* Anagrama: costege
# cotegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ku.təˈʒe.sis/ balear /ko.təˈʒe.sis/, /ku.təˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ko.teˈʒe.sis/, valencià /ko.teˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

cotegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cotejar.

#### Variants

* cotegesses, cotejassis, cotejasses, cotejares

### Miscel·lània

* Síl·labes: co·te·ges·sis (4)
* Anagrama: costegessi
# decathletes
## Anglès
### Nom

decathletes
* forma plural de decathlete
# decasílabas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \de.kaˈsi.la.βas\, meridional \de.kaˈsi.la.βah\
       Americà: alt /de.k(a)ˈsi.la.bas/, baix \de.kaˈsi.la.βah\, austral \de.kaˈsi.la.βas\
   * Rimes: -ilabas

### Adjectiu

decasílabas f. pl.
* forma plural de decasílaba
# decasílabo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \de.kaˈsi.la.βo\
       Americà: alt /de.k(a)ˈsi.la.bo/, baix \de.kaˈsi.la.βo\
   * Rimes: -ilabo

### Adjectiu

decasílabo m. ‎(femení decasílaba, plural masculí decasílabos, plural femení decasílabas)
* decasíl·lab

### Nom

decasílabo m. ‎(plural decasílabos)
* decasíl·lab

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ca·sí·la·bo (5)