OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# herederas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ɾeˈðe.ɾas\, meridional \e.ɾeˈðe.ɾah\
       Americà: alt /e.ɾeˈde.(ɾa)s/, baix \e.ɾeˈðe.ɾah\, austral \e.ɾeˈðe.ɾas\
   * Rimes: -eɾas

### Nom

herederas f. pl.
* forma plural de heredera

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·re·de·ras (4)
# herederos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ɾeˈðe.ɾos\, meridional \e.ɾeˈðe.ɾoh\
       Americà: alt /e.ɾeˈde.(ɾo)s/, baix \e.ɾeˈðe.ɾoh\, austral \e.ɾeˈðe.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Nom

herederos m. pl.
* forma plural de heredero

### Miscel·lània

* Síl·labes: he·re·de·ros (4)
# herds
## Anglès
### Nom

herds
* forma plural de herd
# here
## Anglès

   * Pronúncia:
       RU /hɪə(ɹ)/ àudio (RU)
       EUA /hi(ə)ɹ/, /hɪɹ/ àudio (EUA)

### Adverbi

here ‎(no comparable)
* aquí, ací

## Tahitià

   * Pronúncia: /ˈhe.ɾe/

### Adjectiu

here
* estimat, preferit

### Nom

here
* amor, estima

### Verb

here
* estimar, amar

#### Compostos i expressions

* ua here au ia oe, t'estimo

#### Sinònims

* aroha
* hina'aro
# huitantejàrem
## Català
### Verb

huitantejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de huitantejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb huitantejar.
# huitantejaven
## Català
### Verb

huitantejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de huitantejar.
# huitantejàreu
## Català
### Verb

huitantejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de huitantejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb huitantejar.
# huitantejava
## Català
### Verb

huitantejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de huitantejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de huitantejar.
# huitantejà
## Català
### Verb

huitantejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de huitantejar.
# huitantejàssem
## Català
### Verb

huitantejàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb huitantejar.
# huitantejaves
## Català
### Verb

huitantejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de huitantejar.
# huitantejàsseu
## Català
### Verb

huitantejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb huitantejar.
# huitantejàveu
## Català
### Verb

huitantejàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de huitantejar.
# genestam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛˈnɛs.tam/

### Nom

genestam
* acusatiu singular de genesta
# genestae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛˈnɛs.taj/

### Nom

genestae
* nominatiu plural de genesta
* vocatiu plural de genesta
* genitiu singular de genesta
* datiu singular de genesta
# genestàtic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒə.nəsˈta.tik/, occidental /d͡ʒe.nesˈta.tik/
   * Rimes: -atik

### Adjectiu

genestàtic m. ‎(femení genestàtica, plural masculí genestàtics, plural femení genestàtiques)
* antiesporulant

### Miscel·lània

* Síl·labes: ge·nes·tà·tic (4)

### Vegeu també

* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# genesta
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛˈnɛs.ta/
   * Etimologia: D'origen etrusc, de l'arrel protoindoeuropea *ĝenu-1 («part baixa, genoll»).

### Nom

genesta f. ‎(genitiu genestae)
* ginesta

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | genesta | genestae |
| Vocatiu | genesta | genestae |
| Acusatiu | genestam | genestās |
| Genitiu | genestae | genestārum |
| Datiu | genestae | genestīs |
| Ablatiu | genestā | genestīs |

#### Variants

* genista

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches Etymologisches Woerterbuch, 1959, p.380-381
# genestas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛˈnɛs.taːs/

### Nom

genestās
* acusatiu plural de genesta
# genestis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛˈnɛs.tiːs/

### Nom

genestīs
* datiu plural de genesta
* ablatiu plural de genesta
# genestarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɡɛ.nɛsˈtaː.rʊm/

### Nom

genestārum
* genitiu plural de genesta
# grösster
## Alemany
### Adjectiu

grösster
* forma declinada de gross
# grösstes
## Alemany
### Adjectiu

grösstes
* forma declinada de gross
# größerer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɡʀøːsəʀɐ/ àudio

### Adjectiu

größerer
* forma declinada de groß
# grösstem
## Alemany
### Adjectiu

grösstem
* forma declinada de gross
# grössten
## Alemany
### Adjectiu

grössten
* forma superlativa de gross
# größerem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɡʀøːsəʀəm/ àudio

### Adjectiu

größerem
* forma declinada de groß
# größeren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɡʀøːsəʀən/ àudio

### Adjectiu

größeren
* forma declinada de groß
# größer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɡʀøːsɐ/ àudio àudio

### Adjectiu

größer
* forma comparativa de groß
# größere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɡʀøːsəʀə/ àudio

### Adjectiu

größere
* forma declinada de groß
# größeres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈɡʀøːsəʀəs/ àudio

### Adjectiu

größeres
* forma declinada de groß
# humanitzaren
## Català
### Verb

humanitzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de humanitzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzaria
## Català
### Verb

humanitzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de humanitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de humanitzar.
# humanitzar-se
## Català
### Verb

humanitzar-se
* Forma pronominal de humanitzar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'humanitzo, s'humanitza, ens humanitzem

### Miscel·lània

* Anagrama: humanitzares
# humanitzarien
## Català
### Verb

humanitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de humanitzar.
# humanitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.mə.niˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /u.ma.niˈd͡za/ valencià /u.ma.niˈzaɾ/, /u.ma.niˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: humanitzà
   * Etimologia: De humà i el sufix -itzar.

### Verb

humanitzar trans., pron. ‎(pronominal humanitzar-se)
* Adquirir qualitats humanes.
    Un equip de tècnics treballa en humanitzar aquest robot.
* Ser menys cruel i guanyar en compassió.
    Les normes de convivència ajuden a humanitzar els llocs de treball.
* (pronominal) Fer-se humà, en referència al fill de Déu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: humanitzo, humanitza, humanitzem

#### Derivats

* humanitari

#### Antònims

* deshumanitzar

#### Traduccions

* Anglès: humanize $^{(en)}$
* Castellà: humanizar $^{(es)}$
* Francès: humaniser $^{(fr)}$
* Llatí: humanum $^{(la)}$ redere
* Occità: omenir $^{(oc)}$
* Portuguès: humanizar $^{(pt)}$
* Castellà: humanar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·nit·zar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
# humanitzara
## Català
### Verb

humanitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.
# humanitzares
## Català
### Verb

humanitzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de humanitzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb humanitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·ma·nit·za·res (5)
* Anagrama: humanitzar-se
# humanitzaran
## Català
### Verb

humanitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de humanitzar.
# humanitzareu
## Català
### Verb

humanitzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de humanitzar.
# guitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡiˈta/ Occidental: nord-occidental /ɡiˈta/ valencià /ɡiˈtaɾ/, /ɡiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: guità
   * Etimologia: De guit, segle XX.

### Verb

guitar intr.
* Tirar guitzes.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: guito, guita, guitem

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: gui·tar (2)
* Heterograma de 6 lletres (agirtu)
* Anagrames: arguït, argüit, guarit, tragui, traguí, trigau

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Anglès

   * Pronúncia: /ɡɪˈtɑː(ɹ)/ àudio (RU)

### Nom

guitar ‎(plural guitars)
* guitarra

### Vegeu també

* guitar. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# guitare-lyres
## Francès
### Nom

guitare-lyres f. pl.
* forma plural de guitare-lyre
# guitare acoustique
## Francès
### Nom

guitare acoustique f. ‎(plural guitares acoustiques)
* guitarra acústica

### Vegeu també

* guitare acoustique. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# guitare de mer commune
## Francès
### Nom

guitare de mer commune f. ‎(plural guitares de mer communes)
* peix guitarra
# guitare
## Francès

   * Pronúncia: /ɡiˈtaʁ/

### Nom

guitare f. ‎(plural guitares)
* guitarra

### Vegeu també

* guitare. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# guitare-lyre
## Francès
### Nom

guitare-lyre f. ‎(plural guitare-lyres)
* guitarra lira

### Vegeu també

* guitare-lyre. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# guitare basse
## Francès

   * Pronúncia: /giˈtaʁ bɑs/

### Nom

guitare basse f. ‎(plural guitares basses)
* baix elèctric

### Vegeu també

* guitare basse. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# guitare de mer fouisseuse
## Francès
### Nom

guitare de mer fouisseuse f. ‎(plural guitares de mer fouisseuses)
* peix guitarra
# guitare en bateau
## Francès
### Nom

guitare en bateau f. ‎(plural guitares en bateau)
* guitarra batent

### Vegeu també

* guitare en bateau. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# humilii
## Català
### Verb

humilii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de humiliar.
# humilitas
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊˈmɪ.lɪ.taːs/
   * Etimologia: Derivat de humilis.

### Nom

humilitās f. ‎(genitiu humilitātis)
* humilitat

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | humilitās | humilitātēs |
| Vocatiu | humilitās | humilitātēs |
| Acusatiu | humilitātem | humilitātēs |
| Genitiu | humilitātis | humilitātum |
| Datiu | humilitātī | humilitātibus |
| Ablatiu | humilitāte | humilitātibus |
# humilitate
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊ.mɪ.lɪˈtaː.tɛ/

### Nom

humilitāte
* ablatiu singular de humilitās
# humilitates
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊ.mɪ.lɪˈtaː.teːs/

### Nom

humilitātēs
* nominatiu plural de humilitās
* vocatiu plural de humilitās
* acusatiu plural de humilitās
# humilitati
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊ.mɪ.lɪˈtaː.tiː/

### Nom

humilitātī
* datiu singular de humilitās
# humilis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhʊ.mɪ.lɪs/
   * Etimologia: Derivat de humus.

### Adjectiu

humilis m., f., humile n. ‎(comparatiu humilior, superlatiu humilissimus)
* humil

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | humilis | humile | humilēs | humilia |
| Vocatiu | humilis | humile | humilēs | humilia |
| Acusatiu | humilem | humile | humilēs | humilia |
| Genitiu | humilis | humilis | humilium | humilium |
| Datiu | humilī | humilī | humilibus | humilibus |
| Ablatiu | humilī | humilī | humilibus | humilibus |
# humilitatem
## Llatí

   * Pronúncia: /hʊ.mɪ.lɪˈtaː.tɛm/

### Nom

humilitātem
* acusatiu singular de humilitās
# humilio
## Català

   * Pronúncia: central /u.miˈɫi.u/, occidental /u.miˈɫi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

humilio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de humiliar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb humiliar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb humiliar.
# humilios
## Català
### Verb

humilios
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb humiliar.
# humilitat
## Català

   * Pronúncia: /u.mi.ɫiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí humilǐtas.

### Nom

humilitat f. ‎(plural humilitats)
* Capacitat d'actuar amb senzillesa, sense lluir dels mèrits aconseguits ni esperar elogis o recompensa per l'esforç emprat en una tasca.

#### Traduccions

* Anglès: humility $^{(en)}$
* Castellà: humildad $^{(es)}$
* Francès: humilité $^{(fr)}$
* Italià: umiltà $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: hu·mi·li·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# halen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.ɫən/, occidental /ˈa.ɫen/
   * Pronúncia: oriental /ˈha.ɫən/, occidental /ˈha.ɫen/
   * Rimes: -alen

### Verb

halen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de halar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb halar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb halar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·len (2)
* Anagrama: anhel
# halessen
## Català
### Verb

halessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# haler
## Francès

   * Pronúncia: /aˈle/
   * Etimologia: [1-5] Del protogermànic *halôn («enviar a buscar») que va donar en alt alemany halôn, holôn («fer venir, estirar»), en mitjà i baix alemany halen, holen, en alemany actual holen ‎(«anar a cercar»); emparentat també amb el neerlandès mitjà halen, amb idèntic significat.[6] Del protogermànic *hara («aquí»), que va donar en francès antic hare, pronunciat des del segle XII haro, exclamació per indicar un atac, el qual va generar al segle XIV el verb harer, antecessor de haler («incitar a un atac per mitjà de crits»).

### Verb

haler
* (marina) estirar, arrossegar
    «puis, raidissant l’extrémité de la corde, il fit signe à ses compagnons de haler avec lui.» (Jules Verne, Le Pays des fourrures, ed. Hetzel et Cie, París, 1873)Llavors, tibant l'extrem de la corda, ell feu senyal als seus companys d'arrossegar juntament amb ell.
    En halant le bateau, les bateliers criaient : hale, hale.Mentre arrossegaven el vaixell, els barques cridaven: estireu, estireu!
* lligar, enganxar per arrossegar
    (Canadà) Il hale le trailer derrière son truck.—«Ell enganxa el remolc al seu camió.»
* (marina) saludar
    Il était minuit quand nous avons rencontré deux vaisseaux qui nous ont halés.Ja era mitjanit quan ens vam trobar amb dos vaixells que ens van saludar.
* (marina) girar, virar impulsat pel vent
    «Eh bien, Caroline, il faudra remonter sur le pont. Le vent a halé l’est d’un quart, et l’Astara ne tardera pas à mettre le nez dans la plume.» (Jules Verne, Claudius Bombarnac, capítol IV, ed, Hetzel et Cie, París, 1892)Doncs bé, Caroline, caldrà remuntar cap al pont. El vent ha fet virar un quart cap a l'est i l'Astara no trigarà a ficar el nas en la ploma.
* (marina) prendre la parella
    Je lui ai halé sa bonne amie.Jo li he pres la seva amigueta.
* (caça) llançar, enrabiar, esperonar
    Haler les chiens contre quelqu'un.Llançar les gossos contra algú.

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «haler» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# halesses
## Català
### Verb

halesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# halessin
## Català
### Verb

halessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# haleter
## Francès

   * Pronúncia: /a.ləˈte/
   * Etimologia: De haler.

### Verb

haleter
* alenar
* esbufegar, panteixar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «haleter» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# hale
## Català
### Verb

hale
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de halar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb halar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb halar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb halar.
# halessis
## Català
### Verb

halessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb halar.
# habilitassis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βi.ɫiˈta.sis/
   * Rimes: -asis

### Verb

habilitassis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb habilitar.
    [Tu] habilitessis, habilitesses, habilitasses, habilitassis o habilitares.
# habilitation
## Francès

   * Pronúncia: /a.bi.li.taˈsjɔ̃/

### Nom

habilitation f. ‎(plural habilitations)
* habilitació
# habilitats socials
## Català
### Nom

habilitats socials f. pl.
* Forma plural de habilitat social.
# habilitassin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βi.ɫiˈta.sin/
   * Rimes: -asin

### Verb

habilitassin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb habilitar.
    [Ells/elles/vostès] habilitessin, habilitessen, habilitassen, habilitassin o habilitaren.
# habilitat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βi.ɫiˈtat/, occidental /a.βi.liˈtat/
   * Rimes: -at

### Nom

habilitat f. ‎(plural habilitats)
* Destresa.
* (videojocs) Capacitat que un jugador adquireix progressivament mentre juga i que li permet executar cada vegada amb més èxit les accions del joc.

#### Traduccions

* Afrikaans: vaardigheid $^{(af)}$
* Albanès: aftësi $^{(sq)}$
* Alemany: Skill $^{(de)}$, Fähigkeit $^{(de)}$ f.
* Anglès: skill $^{(en)}$
* Àrab: مَهَارَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Castellà: destreza $^{(es)}$, habilidad $^{(es)}$
* Coreà: 기술 $^{(ko)}$ ‎(gisul)
* Danès: færdighed $^{(da)}$ c.
* Eslovac: schopnosť $^{(sk)}$ f.
* Eslovè: spretnost $^{(sl)}$ f.
* Esperanto: lerteco $^{(eo)}$
* Estonià: oskus $^{(et)}$
* Feroès: kynstur $^{(fo)}$ m., kunstur $^{(fo)}$ m., hegni $^{(fo)}$ n.
* Finès: taito $^{(fi)}$, kyky $^{(fi)}$
* Francès: compétence $^{(fr)}$, habileté $^{(fr)}$ f.
* Gallec: habilidade $^{(gl)}$ f.
* Grec: επιδεξιότητα $^{(el)}$ f. ‎(epidexiótita), δεξιοτεχνία $^{(el)}$ f. ‎(dexiotekhnia)
* Hebreu: מְיֻמָּנוּת‎ $^{(he)}$ f.
* Hindi: कुशलता $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: ügyesség $^{(hu)}$
* Indonesi: kemampuan $^{(id)}$
* Italià: abilità $^{(it)}$ f.
* Lituà: įgūdis $^{(lt)}$ m.
* Llatí: habilitas $^{(la)}$ f., peritia $^{(la)}$ f.
* Macedoni: вештина $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: bekwaamheid $^{(nl)}$ f., vaardigheid $^{(nl)}$ f.
* Polonès: umiejętność $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: habilidade $^{(pt)}$ f.
* Romanès: abilitate $^{(ro)}$ f.
* Rus: уме́ние $^{(ru)}$ n. ‎(uménie), на́вык $^{(ru)}$ m. ‎(nàvik)
* Serbocroat: вештина $^{(sh)}$, veština $^{(sh)}$ f.
* Suec: färdighet $^{(sv)}$ c., skicklighet $^{(sv)}$ c.
* Tàmil: திறன் $^{(ta)}$
* Telugu: నేర్పు $^{(te)}$
* Turc: beceri $^{(tr)}$
* Txec: schopnost $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: вмі́ння $^{(uk)}$ n. ‎(vmínnia)
* Xinès: 技巧 $^{(zh)}$ ‎(jìqiǎo)

### Verb

habilitat
* Participi masculí singular del verb habilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ha·bi·li·tat (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* habilitat. Terminologia dels videojocs. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# habilitat social
## Català
### Nom

habilitat social f. ‎(plural habilitats socials)
* Manera de fer o de comportar-se, verbal o no verbal, que serveix per a afavorir les relacions interpersonals.

#### Traduccions

* Anglès: social ability $^{(en)}$, social skill $^{(en)}$
* Castellà: habilidad social $^{(es)}$
* Francès: aptitude sociale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* habilitat social. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# habilitations
## Francès

   * Pronúncia: /a.bi.li.taˈsjɔ̃/

### Nom

habilitations f. pl.
* forma plural de habilitation
# habilitatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ha.bɪ.lɪˈtaː.tʊm/

### Verb

habilitātum
* supí acusatiu de habilitō
# habilitau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ə.βi.ɫiˈtaw/, alguerès /a.bi.ɾiˈtaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: habilita-ho

### Verb

habilitau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de habilitar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb habilitar.

#### Variants

* habiliteu
# herbegeguéssom
## Català
### Verb

herbegeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb herbejar.
# herbegen
## Català
### Verb

herbegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de herbejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb herbejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb herbejar.
# herbegeguessen
## Català
### Verb

herbegeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb herbejar.
# herbegegueu
## Català
### Verb

herbegegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb herbejar.
# herbegegués
## Català
### Verb

herbegegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb herbejar.
# herbegeguessa
## Català
### Verb

herbegeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb herbejar.
# herbegeguéssou
## Català
### Verb

herbegeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb herbejar.
# herbeges
## Català
### Verb

herbeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de herbejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb herbejar.
# herbegeguesses
## Català
### Verb

herbegeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb herbejar.
# identificheremo
## Italià
### Verb

identificheremo
* primera persona plural (noi) del futur de identificare
# identificheremmo
## Italià
### Verb

identificheremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de identificare
# identificherai
## Italià
### Verb

identificherai
* segona persona singular (tu) del futur de identificare
# identificheranno
## Italià
### Verb

identificheranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de identificare
# identificherebbe
## Italià
### Verb

identificherebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de identificare
# identificazione
## Italià

   * Pronúncia: /i.den.ti.fi.katˈt͡sjoː.ne/

### Nom

identificazione f. ‎(plural identificazioni)
* identificació

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·den·ti·fi·ca·zió·ne (7)
# identificherebbero
## Italià
### Verb

identificherebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de identificare
# identificherei
## Italià
### Verb

identificherei
* primera persona singular (io) del condicional de identificare
# identifichereste
## Italià
### Verb

identifichereste
* segona persona plural (voi) del condicional de identificare
# identificazioni
## Italià

   * Pronúncia: /i.den.ti.fi.katˈt͡sjoː.ni/

### Nom

identificazioni f. pl.
* forma plural de identificazione