OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# brutal
## Català

   * Pronúncia: /bɾuˈtaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí brūtālis ‎(«salvatge, irracional»), de brūtus ‎(«brut, grosser, estúpid»), segle XIV.

### Adjectiu

brutal inv. ‎(plural brutals)
* Propi de les bèsties, d’animals irracionals.
* D’actes, costums o fets violents semblants als de les bèsties.

#### Sinònims

* bestial

#### Traduccions

* Anglès: brutal $^{(en)}$
* Castellà: brutal $^{(es)}$
* Francès: brutal $^{(fr)}$
* Italià: brutale $^{(it)}$
* Anglès: brutish $^{(en)}$
* Castellà: brutal $^{(es)}$
* Francès: brutal $^{(fr)}$
* Italià: brutale $^{(it)}$

### Nom

brutal m. ‎(plural brutals)
* Brut, bèstia, animal irracional.
    «Es un brutal, un carcamal, ver animal.» (Josep Carner, El burgès gentilhome, 1919)

### Miscel·lània

* Síl·labes: bru·tal (2)
* Heterograma de 6 lletres (ablrtu)
* Anagrama: burlat

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Anglès

   * Pronúncia: /ˈbɹuːtəl/
   * Àudio: Anglaterra
   * Etimologia: Del llatí brūtālis ‎(«salvatge, irracional»).

### Adjectiu

brutal ‎(comparatiu more brutal, superlatiu most brutal)
* brutal

## Castellà

   * Pronúncia: /bɾuˈtal/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí brūtālis ‎(«salvatge, irracional»).

### Adjectiu

brutal inv. ‎(plural brutales)
* brutal
* immens, ingent, de por

#### Sinònims

* bestial

### Nom

brutal m. ‎(plural brutales)
* (obsolet) brutal

#### Sinònims

* bruto

### Miscel·lània

* Síl·labes: bru·tal (2)
* Heterograma de 6 lletres (ablrtu)
# brutales
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /bɾuˈta.les/, meridional /bɾuˈta.leh/
       Americà: alt /bɾuˈta.l(e)s/, baix /bɾuˈta.leh/, austral /bɾuˈta.les/
   * Rimes: -ales

### Adjectiu

brutales inv. pl.
* forma plural de brutal

### Nom

brutales m. pl.
* forma plural de brutal

### Miscel·lània

* Síl·labes: bru·ta·les (3)
* Heterograma de 8 lletres (abelrstu)
# brutament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌbɾu.təˈmen/ balear /ˌbɾu.təˈment/, /ˌbɾu.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /ˌbɾu.taˈmen/ valencià /ˌbɾu.taˈment/, /ˌbɾu.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De brut i el sufix -ment.

### Adverbi

brutament
* D'una manera bruta.

#### Sinònims

* sutzament

#### Traduccions

* Anglès: dirtily $^{(en)}$
* Italià: bruttamente $^{(it)}$, sudiciamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: bru·ta·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# burlaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /bur.ɫəˈɾi.ə/, occidental /buɾ.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

burlaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de burlar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de burlar-se.

#### Variants

* [1] burlariva
* [2] burlariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ri·a (4)
# burlariven
## Català
### Verb

burlariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de burlar-se.

#### Variants

* burlarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ri·ven (4)
# burlaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /bur.ɫəˈɾan/, occidental /buɾ.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

burlaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de burlar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ran (3)
# burlaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /burˈɫa.ɾən/, occidental /buɾˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

burlaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de burlar-se.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb burlar-se.

#### Variants

* [2] burleguessen, burlessin, burlessen, burlassin, burlassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ren (3)
# burlaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /bur.ɫəˈɾi.əs/, occidental /buɾ.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

burlaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de burlar-se.

#### Variants

* burlarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ri·es (4)
# burlariva
## Català
### Verb

burlariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de burlar-se.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de burlar-se.

#### Variants

* [1] burlaria
* [2] burlaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ri·va (4)
# burlareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.ɫəˈɾɛw/ balear /buɾ.ɫəˈɾəw/, /bur.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /buɾ.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

burlareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de burlar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·reu (3)
# burlarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bur.ɫəˈɾɛm/ balear /buɾ.ɫəˈɾəm/, /bur.ɫəˈɾɛm/ Occidental: /buɾ.ɫaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

burlarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de burlar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·rem (3)
# burlares
## Català

   * Pronúncia: oriental /burˈɫa.ɾəs/, occidental /buɾˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

burlares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de burlar-se.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb burlar-se.

#### Variants

* [2] burleguesses, burlessis, burlesses, burlassis, burlasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·res (3)
* Anagrama: burlar-se
# burlarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /bur.ɫəˈɾi.ən/, occidental /buɾ.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

burlarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de burlar-se.

#### Variants

* burlariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: bur·la·ri·en (4)
# campanólogo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kam.paˈno.lo.ɣo\
       Americà: alt /kam.p(a)ˈno.lo.ɡo/, baix \kam.paˈno.lo.ɣo\
   * Rimes: -oloɡo

### Nom

campanólogo m. ‎(plural campanólogos)
* campanes tubulars

### Vegeu també

* campanólogo. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# campanólogos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kam.paˈno.lo.ɣos\, meridional \kam.paˈno.lo.ɣoh\
       Americà: alt /kam.paˈno.lo.ɡ(o)s/, baix \kam.paˈno.lo.ɣoh\, austral \kam.paˈno.lo.ɣos\
   * Rimes: -oloɡos

### Nom

campanólogos m. pl.
* forma plural de campanólogo
# camparan
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəm.pəˈɾan/, occidental /kam.paˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

camparan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de campar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·pa·ran (3)
* Anagrama: campanar
# campar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kəmˈpa/ Occidental: nord-occidental /kamˈpa/ valencià /kamˈpaɾ/, /kamˈpa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: campà
   * Etimologia: De camp, segle XV.

### Verb

campar intr., pron., trans. ‎(pronominal campar-se)
* Salvar-se d'un perill.
* Anar passant la vida, subsistir.

#### Compostos i expressions

* campi qui pugui
* campar-se-la

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: campo, campa, campem

#### Traduccions

* Anglès: safeguard $^{(en)}$
* Castellà: salvar $^{(es)}$
* Francès: sauvegarder $^{(fr)}$
* Italià: campare $^{(it)}$
* Anglès: get by $^{(en)}$
* Castellà: ir tirando $^{(es)}$
* Francès: s'y prendre $^{(fr)}$
* Italià: campare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·par (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /kamˈpaɾ/
       Americà: alt /k(a)mˈpaɾ/, baix /kamˈpaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De campo.

### Verb

campar intr. ‎(present campo, passat campé, futur camparé)
* anar a lloure, anar a regna solta
* forma alternativa de campear ‎(«distingir-se»)
* forma alternativa de acampar

### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·par (2)
# campar-se
## Català
### Verb

campar-se
* Forma pronominal de campar.

### Miscel·lània

* Anagrames: campares, escampar
# campara
## Català
### Verb

campara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb campar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb campar.

#### Variants

* [1] campessi, campés, campàs
* [2] campessi, campés, campàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·pa·ra (3)
* Anagrames: acampar, aparcam
# camparen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəmˈpa.ɾən/, occidental /kamˈpa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

camparen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de campar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb campar.

#### Variants

* [2] campessin, campessen, campassin, campassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: cam·pa·ren (3)
* Anagrama: Campaner
# bullíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /buˈʎi.səm/, occidental /buˈʎi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

bullíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.

### Miscel·lània

* Anagrama: besllumis
# bullíssiu
## Català

   * Pronúncia: /buˈʎi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

bullíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
# bulolatelonya
## Kotava

   * Pronúncia: /bulɔlatɛˈlɔɲa/
   * Àudio:
   * Etimologia: De bulol, atela i el sufix -onya.

### Nom

bulolatelonya
* xarcuteria
# bullís
## Català

   * Pronúncia: /buˈʎis/
   * Rimes: -is

### Verb

bullís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
# bullíveu
## Català
### Verb

bullíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de bullir.
# bullírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /buˈʎi.ɾəm/, occidental /buˈʎi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

bullírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de bullir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
# bullísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /buˈʎi.səw/, occidental /buˈʎi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

bullísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
# bullíssim
## Català

   * Pronúncia: /buˈʎi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

bullíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
# bullíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /buˈʎi.ɾəw/, occidental /buˈʎi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

bullíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de bullir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb bullir.
# caducaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ðuˈka.βən/, balear /kə.ðuˈka.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.ðuˈka.βen/ valencià /ka.ðuˈka.ven/, /ka.ðuˈka.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

caducaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de caducar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·ca·ven (4)
# caduco
## Català

   * Pronúncia: central /kəˈðu.ku/, occidental /kaˈðu.ko/
   * Rimes: -uko

### Verb

caduco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de caducar.

#### Variants

* caduque, caduqui, caduc

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·co (3)

## Castellà

   * Etimologia: Del llatí caducus ‎(«caduc»)

### Adjectiu

caduco m. ‎(femení caduca, plural masculí caducos, plural femení caducas)
* (biologia) caduc

#### Compostos i expressions

* gota caduca
* mal caduco
* membrana caduca

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·co (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre caduco

## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈduː.koː/

### Adjectiu

cadūcō
* datiu masculí singular de cadūcus
* datiu neutre singular de cadūcus
* ablatiu masculí singular de cadūcus
* ablatiu neutre singular de cadūcus
# caducats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ðuˈkats/, occidental /ka.ðuˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

caducats
* Participi masculí plural del verb caducar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·cats (3)
# caducaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ðuˈka.βəs/, balear /kə.ðuˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /ka.ðuˈka.βes/ valencià /ka.ðuˈka.ves/, /ka.ðuˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

caducaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de caducar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·ca·ves (4)
# caduci
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈduː.kiː/

### Adjectiu

cadūcī
* nominatiu masculí plural de cadūcus
* vocatiu masculí plural de cadūcus
* genitiu masculí singular de cadūcus
* genitiu neutre singular de cadūcus
# caducau
## Català
### Verb

caducau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de caducar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb caducar.

#### Variants

* [1] caduqueu
* [2] caduqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·cau (3)
# caduce
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈduː.kɛ/

### Adjectiu

cadūce
* vocatiu masculí singular de cadūcus
# caducis
## Llatí

   * Pronúncia: /kaˈduː.kiːs/

### Adjectiu

cadūcīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de cadūcus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de cadūcus
# caducava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ðuˈka.βə/, balear /kə.ðuˈka.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ðuˈka.βa/ valencià /ka.ðuˈka.va/, /ka.ðuˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

caducava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de caducar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de caducar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·du·ca·va (4)
# caducorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ka.duːˈkoː.rʊm/

### Adjectiu

cadūcōrum
* genitiu masculí plural de cadūcus
* genitiu neutre plural de cadūcus
# carcompraven
## Català
### Verb

carcompraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ven (4)
# carcompressen
## Català
### Verb

carcompressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carcomprar.

#### Variants

* carcompressin

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pres·sen (4)
# carcompraríeu
## Català
### Verb

carcompraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·rí·eu (5)
# carcompres
## Català
### Verb

carcompres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pres (3)
# carcomprat
## Català
### Verb

carcomprat
* Participi masculí singular del verb carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·prat (3)
# carcompren
## Català
### Verb

carcompren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pren (3)
# carcomprats
## Català
### Verb

carcomprats
* Participi masculí plural del verb carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·prats (3)
# carcomprava
## Català
### Verb

carcomprava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de carcomprar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·va (4)
# carcompraves
## Català
### Verb

carcompraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·pra·ves (4)
# carcomprem
## Català
### Verb

carcomprem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de carcomprar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb carcomprar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb carcomprar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·com·prem (3)
# carabassegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.βə.səˈʒɛw/ balear /kə.ɾə.bə.səˈʒəw/, /kə.ɾə.bə.səˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒew/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

carabassegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de carabassejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb carabassejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb carabassejar.

#### Variants

* [1] carabassejau
* [3] carabassejau

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·geu (5)
* Anagrama: abraceguessa
# carabassegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.βəˈsɛ.ʒis/ balear /kə.ɾə.bəˈsə.ʒis/, /kə.ɾə.bəˈsɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βaˈse.ʒis/, valencià /ka.ɾa.baˈse.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

carabassegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb carabassejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gis (5)
# carabassegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾə.βə.səˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒe.sem/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

carabassegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.

#### Variants

* carabassegéssim, carabassejàssim, carabassejàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gés·sem (6)
# carabassegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾə.βə.səˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒe.sim/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

carabassegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.

#### Variants

* carabassegéssem, carabassejàssim, carabassejàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gés·sim (6)
# carabassegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾə.βə.səˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒe.siw/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

carabassegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.

#### Variants

* carabassegésseu, carabassejàssiu, carabassejàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gés·siu (6)
# carabassegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾə.βə.səˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒe.sis/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

carabassegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.

#### Variants

* carabassegesses, carabassejassis, carabassejasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·ges·sis (6)
# carabassegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾə.βə.səˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒes/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

carabassegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.

#### Variants

* [1] carabassejàs
* [2] carabassejàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gés (5)
# carabassegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾə.βə.səˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βa.seˈʒe.sew/, valencià /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

carabassegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carabassejar.

#### Variants

* carabassegéssiu, carabassejàssiu, carabassejàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gés·seu (6)
# carabassegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.βəˈsɛ.ʒi/ balear /kə.ɾə.bəˈsə.ʒi/, /kə.ɾə.bəˈsɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βaˈse.ʒi/, valencià /ka.ɾa.baˈse.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

carabassegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carabassejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb carabassejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb carabassejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb carabassejar.

#### Variants

* [1] carabassejo, carabasseig

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gi (5)
* Anagrama: carabasseig
# carabassegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɾə.βəˈsɛ.ʒin/ balear /kə.ɾə.bəˈsə.ʒin/, /kə.ɾə.bəˈsɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾa.βaˈse.ʒin/, valencià /ka.ɾa.baˈse.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

carabassegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb carabassejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb carabassejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·ra·bas·se·gin (5)
# capissaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pi.səˈɾe/, occidental /ka.pi.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

capissaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sa·ré (4)
# capissats
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.piˈsats/, occidental /ka.piˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

capissats
* Participi masculí plural del verb capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sats (3)
* Anagrames: captassis, pactassis
# capissava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.piˈsa.βə/, balear /kə.piˈsa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.piˈsa.βa/ valencià /ka.piˈsa.va/, /ka.piˈsa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

capissava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de capissar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sa·va (4)
# capissaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.piˈsa.βən/, balear /kə.piˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /ka.piˈsa.βen/ valencià /ka.piˈsa.ven/, /ka.piˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

capissaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sa·ven (4)
# capissaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pi.səˈɾi.əm/, occidental /ka.pi.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

capissaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sa·rí·em (5)
* Anagrama: apreciàssim
# capissassen
## Català
### Verb

capissassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb capissar.

#### Variants

* capissessin, capissessen, capissaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sas·sen (4)
# capissaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.piˈsa.βəs/, balear /kə.piˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ka.piˈsa.βes/ valencià /ka.piˈsa.ves/, /ka.piˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

capissaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sa·ves (4)
# capissaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.pi.səˈɾi.əw/, occidental /ka.pi.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

capissaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sa·rí·eu (5)
* Anagrama: apreciàssiu
# capissasses
## Català
### Verb

capissasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb capissar.

#### Variants

* capissessis, capissesses, capissares

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sas·ses (4)
# capissat
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.piˈsat/, occidental /ka.piˈsat/
   * Rimes: -at

### Verb

capissat
* Participi masculí singular del verb capissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·pis·sat (3)
# cabrejàsseu
## Català
### Verb

cabrejàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cabrejar.

#### Variants

* cabregéssiu, cabregésseu, cabrejàreu

### Miscel·lània

* Anagrames: bracejàsseu, cabussejaré
# cabreos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kaˈβɾe.os\, meridional \kaˈβɾe.oh\
       Americà: alt /kaˈbɾe.(o)s/, baix \kaˈβɾe.oh\, austral \kaˈβɾe.os\
   * Rimes: -eos

### Nom

cabreos m. pl.
* forma plural de cabreo