OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ensenyin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈsɛ.ɲin/ balear /ənˈsə.ɲin/, /ənˈsɛ.ɲin/ Occidental: /enˈse.ɲin/
   * Rimes: -ɛɲin

### Verb

ensenyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ensenyar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ensenyar.

#### Variants

* [1] ensenyen
* [2] ensenyen
# ensenyi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈsɛ.ɲi/ balear /ənˈsə.ɲi/, /ənˈsɛ.ɲi/ Occidental: /enˈse.ɲi/
   * Rimes: -ɛɲi

### Verb

ensenyi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ensenyar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ensenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ensenyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ensenyar.

#### Variants

* [1] ensenyo, ensenye, enseny
* [2] ensenye, ensenyo
* [3] ensenye, ensenyo
* [4] ensenye
# ensenyo
## Català
### Verb

ensenyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ensenyar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ensenyar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ensenyar.

#### Variants

* [1] ensenye, ensenyi, enseny
* [2] ensenyi, ensenye
* [3] ensenyi, ensenye
# ensenyorir-se
## Català
### Verb

ensenyorir-se
* Forma pronominal de ensenyorir.
# ensenyessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈɲe.sis/, occidental /en.seˈɲe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ensenyessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ensenyar.

#### Variants

* ensenyeguesses, ensenyesses, ensenyassis, ensenyasses, ensenyares
# entenebrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.səw/, occidental /en.te.neˈbɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

entenebrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebréssiu, entenebràsseu, entenebràreu
# entenebríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi.əw/, occidental /en.te.neˈbɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

entenebríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entenebrir.
# entenebrírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi.ɾəm/, occidental /en.te.neˈbɾi.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

entenebrírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entenebrir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrir.

#### Variants

* [2] entenebríssim, entenebríssem
# entenebrés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾes/, occidental /en.te.neˈbɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

entenebrés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* [1] entenebrara
* [2] entenebrara
# entenebréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.səm/, occidental /en.te.neˈbɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

entenebréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebréssim, entenebràssem, entenebràrem
# entenebréssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.siw/, occidental /en.te.neˈbɾe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

entenebréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebrésseu, entenebràsseu, entenebràreu

### Miscel·lània

* Anagrama: entenebrísseu
# entenebréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾe.sim/, occidental /en.te.neˈbɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

entenebréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebréssem, entenebràssem, entenebràrem

### Miscel·lània

* Anagrama: entenebríssem
# entenebrí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi/, occidental /en.te.neˈbɾi/
   * Rimes: -i

### Verb

entenebrí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entenebrar.
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entenebrir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entenebrir.
# entenebríreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾi.ɾəw/, occidental /en.te.neˈbɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

entenebríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entenebrir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrir.

#### Variants

* [2] entenebríssiu, entenebrísseu
# enutgeguem
## Català
### Verb

enutgeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgegueu
## Català
### Verb

enutgegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgeguéssou
## Català
### Verb

enutgeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgem
## Català
### Verb

enutgem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enutjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb enutjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb enutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nut·gem (3)
* Anagrama: tenguem
# enutgeguessa
## Català
### Verb

enutgeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgeguessen
## Català
### Verb

enutgeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgeguéssom
## Català
### Verb

enutgeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgen
## Català
### Verb

enutgen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enutjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enutjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enutjar.
# enutgeguesses
## Català
### Verb

enutgeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# enutgegués
## Català
### Verb

enutgegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enutjar.
# engallinà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈna/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

engallinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de engallinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·lli·nà (4)
* Anagrama: agallinen
# engallineu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ʎiˈnɛw/ balear /əŋ.ɡə.ʎiˈnəw/, /əŋ.ɡə.ʎiˈnɛw/ Occidental: /eŋ.ɡa.ʎiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

engallineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de engallinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb engallinar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb engallinar.
# engallinin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈʎi.nin/, occidental /eŋ.ɡaˈʎi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

engallinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb engallinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb engallinar.
# engallinàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈna.ɾəm/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

engallinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de engallinar.
# engallini
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈʎi.ni/, occidental /eŋ.ɡaˈʎi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

engallini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engallinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engallinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engallinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engallinar.

#### Variants

* [1] engallino
# engallinis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈʎi.nis/, occidental /eŋ.ɡaˈʎi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

engallinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engallinar.
# engallinàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈna.ɾəw/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

engallinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de engallinar.
# engallinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈne.sis/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

engallinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.

#### Variants

* engallinesses
# engallino
## Català
### Verb

engallino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engallinar.

#### Variants

* engallini

### Miscel·lània

* Anagrames: agenollin, aginollen
# entreguardàs
## Català
### Verb

entreguardàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [1] entreguardés, entreguardara
* [2] entreguardés, entreguardara
# entreguardàssem
## Català
### Verb

entreguardàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssim, entreguardéssem, entreguardàssim, entreguardàrem
# entreguardàreu
## Català
### Verb

entreguardàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de entreguardar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [2] entreguardéssiu, entreguardésseu, entreguardàssiu, entreguardàsseu
# entreguardàssiu
## Català
### Verb

entreguardàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssiu, entreguardésseu, entreguardàsseu, entreguardàreu
# entreguardàrem
## Català
### Verb

entreguardàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entreguardar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [2] entreguardéssim, entreguardéssem, entreguardàssim, entreguardàssem
# entreguardàsseu
## Català
### Verb

entreguardàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssiu, entreguardésseu, entreguardàssiu, entreguardàreu
# entreguardàssim
## Català
### Verb

entreguardàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssim, entreguardéssem, entreguardàssem, entreguardàrem
# entreguardis
## Català
### Verb

entreguardis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·guar·dis (4)
* Anagrames: distragueren, transgredíeu
# entreguardo
## Català
### Verb

entreguardo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entreguardar.

#### Variants

* entreguarde, entreguardi, entreguard
# entreguardà
## Català
### Verb

entreguardà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entreguardar.
# erreginataraino
## Basc
### Nom

erreginataraino
* terminatiu indefinit de erregina
# erreginatatik
## Basc
### Nom

erreginatatik
* ablatiu indefinit de erregina
# erreginatzat
## Basc
### Nom

erreginatzat
* prolatiu indefinit de erregina
* prolatiu indefinit de erregina
# erreginek
## Basc
### Nom

erreginek
* ergatiu definit plural de erregina
* ergatiu definit plural de erregina
# erreginei
## Basc
### Nom

erreginei
* datiu definit plural de erregina
* datiu definit plural de erregina
# erreginatan
## Basc
### Nom

erreginatan
* inessiu indefinit de erregina
# erreginatarantz
## Basc
### Nom

erreginatarantz
* al·latiu direccional indefinit de erregina
# erreginaz
## Basc
### Nom

erreginaz
* instrumental definit singular de erregina
* instrumental indefinit de erregina
* instrumental definit singular de erregina
* instrumental indefinit de erregina
# erreginatara
## Basc
### Nom

erreginatara
* al·latiu indefinit de erregina
# erreginatik
## Basc
### Nom

erreginatik
* ablatiu definit singular de erregina
# engegantesc
## Català
### Verb

engegantesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engegantir.
# engegantesqui
## Català
### Verb

engegantesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engegantir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engegantir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engegantir.
# engegantesquin
## Català
### Verb

engegantesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb engegantir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb engegantir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gan·tes·quin (5)
* Anagrama: engegantisquen
# entreguardéssem
## Català
### Verb

entreguardéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssim, entreguardàssim, entreguardàssem, entreguardàrem
# entreguardí
## Català
### Verb

entreguardí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entreguardar.
# entreguardàveu
## Català
### Verb

entreguardàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entreguardar.
# entreguardéssiu
## Català
### Verb

entreguardéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardésseu, entreguardàssiu, entreguardàsseu, entreguardàreu
# entregues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɾe.ɣəs/, occidental /enˈtɾe.ɣes/
   * Rimes: -eɡes

### Nom

entregues f. pl.
* Forma plural de entrega.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·gues (3)
* Anagrames: estrengué, rentegués, tengueres, trenegués
# entreguardés
## Català
### Verb

entreguardés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* [1] entreguardàs, entreguardara
* [2] entreguardàs, entreguardara
# entreguardésseu
## Català
### Verb

entreguardésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssiu, entreguardàssiu, entreguardàsseu, entreguardàreu
# entreguardéssim
## Català
### Verb

entreguardéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entreguardar.

#### Variants

* entreguardéssem, entreguardàssim, entreguardàssem, entreguardàrem
# entreguem
## Català
### Verb

entreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb entrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·guem (3)
* Anagrames: renteguem, tenguerem, tenguérem, treneguem
# esbalteixo
## Català
### Verb

esbalteixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tei·xo (4)
* Anagrama: estableixo
# esbaltesqui
## Català
### Verb

esbaltesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tes·qui (4)
* Anagrama: establesqui
# esbaltesquin
## Català
### Verb

esbaltesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tes·quin (4)
* Anagrames: esbaltisquen, establesquin, establisquen
# esbalteixi
## Català
### Verb

esbalteixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tei·xi (4)
* Anagrama: estableixi
# esbalteixis
## Català
### Verb

esbalteixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tei·xis (4)
* Anagrama: estableixis
# esbaltia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.ə/, occidental /ez.baɫˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esbaltia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbaltir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·a (4)
* Anagrames: abalties, esbalaït, establia
# esbalteixin
## Català
### Verb

esbalteixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbaltir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tei·xin (4)
* Anagrama: estableixin
# esbaltesquis
## Català
### Verb

esbaltesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tes·quis (4)
* Anagrames: esbaltisques, establesquis, establisques
# esbaltesc
## Català
### Verb

esbaltesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·tesc (3)
* Anagrama: establesc
# esbaltida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈti.ðə/, occidental /ez.baɫˈti.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

esbaltida
* Participi femení singular del verb esbaltir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ti·da (4)
* Anagrames: abaltides, establida
# enteniva
## Català
### Verb

enteniva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·ni·va (4)
* Anagrames: ateniven, ventaien
# entens
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtens/, occidental /enˈtens/
   * Rimes: -ens

### Verb

entens
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tens (2)
* Anagrames: senten, tennes, tensen

## Català antic
### Verb

entens
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de entendre
# entenimentós
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.ni.mənˈtos/, occidental /en.te.ni.menˈtos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De enteniment i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

entenimentós m. ‎(femení entenimentosa, plural masculí entenimentosos, plural femení entenimentoses)
* assenyat
    «Ets prou entenimentós perquè també't fasses cárrech que de la pobre tia fou jove y de bon veurer...» (Josep Pin i Soler, Niobe: novela catalana, pàg. 56, La Renaixensa, 1889)
    «Oh, que és entenimentós el meu company! És dur, Sext, de refusar, quan se't demana: quant més dur, però, de refusar abans que se't demani!» (M. Valeri Marcial, trad. Miquel Dolç, Epigrames, vol. I: Espectacles: llibres I-IV, pàg. 69, Fundació Bernat Metge, Barcelona, 1949)
    «Avui ets poc entenimentós. Aviat ja no tindràs manera d'avançar ni una passa. Això és tot el que sé.» (Joan Brossa, Diada de vent dins de Teatre complet. II, Poesia escènica, pàg. 347, Edicions 62, Barcelona, 1975)

#### Sinònims

* entenimentat

#### Derivats

* entenimentosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·ni·men·tós (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# entenives
## Català
### Verb

entenives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·ni·ves (4)
* Anagrames: envestien, esteniven
# entené
## Català antic
### Verb

entené
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de entendre

#### Variants

* entès, entenc, entengué
# entenérem
## Català antic
### Verb

entenérem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de entendre

#### Variants

* entesérem, entenguérem
# entenimentosos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.ni.mənˈto.zus/ balear /ən.tə.ni.mənˈto.zos/, /ən.tə.ni.mənˈto.zus/ Occidental: /en.te.ni.menˈto.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

entenimentosos m. pl.
* Forma plural de entenimentós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·te·ni·men·to·sos (6)
# entenist
## Català antic
### Verb

entenist
* segona persona singular (tu) del passat de entendre

#### Variants

* enteseres, entenguist, entenguest, entengueres, entenest, enteneres
# enteniven
## Català
### Verb

enteniven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de entendre.
# enumeraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.nu.me.ɾaˈθjo.nes/, meridional /e.nu.me.ɾaˈθjo.neh/
       Americà: alt /e.nu.me.ɾaˈsjo.n(e)s/, baix /e.nu.me.ɾaˈsjo.neh/, austral /e.nu.me.ɾaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

enumeraciones f. pl.
* forma plural de enumeración
# entòtics
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈtɔ.tiks/, occidental /enˈtɔ.tiks/
   * Rimes: -ɔtiks

### Adjectiu

entòtics m. pl.
* Forma plural de entòtic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tò·tics (3)
* Anagrames: contesti, contestí, Contestí
# enumeracion
## Occità

   * Pronúncia: /e.ny.me.ɾaˈsju/

### Nom

enumeracion f. ‎(plural enumeracions)
* enumeració
# enuigs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈnut͡ʃ/, /əˈnujt͡s/ balear /əˈnut͡ʃ/ Occidental: /eˈnut͡ʃ/
   * Rimes: -utʃ
   * Homòfon: enuig

### Nom

enuigs m. pl. ‎(alternatiu enutjos)
* Forma plural de enuig.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·nuigs (2)
* Heterograma de 6 lletres (eginsu)
* Anagrames: eguins, neguis, seguin, signeu, siguen, ungies
# enuellir
## Català antic
### Verb

enuellir
* forma alternativa de envellir
    «No la volgué jamés casar en sa vida: seguí 's que per discurs de temps ella s' enuellí en casa del Rey son pare.» (Joanot Martorell, Tirant lo Blanc, 1460-1464)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# entossudeixo
## Català
### Verb

entossudeixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entossudir-se.

#### Variants

* entossudeixi, entossudixo
# entossudeixin
## Català
### Verb

entossudeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entossudir-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entossudir-se.

#### Variants

* [1] entossudisquen
* [2] entossudisquen
# entossudeixis
## Català
### Verb

entossudeixis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entossudir-se.

#### Variants

* entossudisques
# entossudeixi
## Català
### Verb

entossudeixi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entossudir-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entossudir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entossudir-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entossudir-se.

#### Variants

* [1] entossudeixo, entossudixo
* [2] entossudisca
* [3] entossudisca
* [4] entossudisca