OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assarronin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈro.nin/, occidental /a.saˈro.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

assarronin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assarronar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assarronar.
# assarronis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈro.nis/, occidental /a.saˈro.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

assarronis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assarronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sar·ro·nis (4)
* Anagrama: arrosassin
# assarronà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈna/ balear /ə.sə.roˈna/, /ə.sə.ruˈna/ Occidental: /a.sa.roˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

assarronà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assarronar.
# assarrono
## Català
### Verb

assarrono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assarronar.
# assarroni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈro.ni/, occidental /a.saˈro.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

assarroni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assarronar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assarronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assarronar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assarronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sar·ro·ni (4)
* Anagrames: arrossina, arrossinà
# assarronesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈne.səs/ balear /ə.sə.roˈne.səs/, /ə.sə.ruˈne.səs/ Occidental: /a.sa.roˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

assarronesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assarronar.
# assarronessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈne.sin/ balear /ə.sə.roˈne.sin/, /ə.sə.ruˈne.sin/ Occidental: /a.sa.roˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

assarronessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assarronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sar·ro·nes·sin (5)
* Anagrama: arrossinassen
# assarronessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈne.sis/ balear /ə.sə.roˈne.sis/, /ə.sə.ruˈne.sis/ Occidental: /a.sa.roˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

assarronessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assarronar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sar·ro·nes·sis (5)
* Anagrama: arrossinasses
# assarroneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈnɛw/ balear /ə.sə.roˈnəw/, /ə.sə.ruˈnɛw/ Occidental: /a.sa.roˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assarroneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assarronar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assarronar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assarronar.
# assarronàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ruˈna.ɾəm/ balear /ə.sə.roˈna.ɾəm/, /ə.sə.ruˈna.ɾəm/ Occidental: /a.sa.roˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

assarronàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de assarronar.
# atxul·li
## Català
### Verb

atxul·li
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atxul·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atxul·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atxul·lar.
# atxul·lin
## Català
### Verb

atxul·lin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atxul·lar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atxul·lar.
# atxul·len
## Català
### Verb

atxul·len
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de atxul·lar.
# atxul·les
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈt͡ʃuɫ.ɫəs/, /əˈt͡ʃu.ɫəs/ balear /əˈt͡ʃuɫ.ɫəs/ Occidental: /aˈt͡ʃuɫ.ɫes/, /aˈt͡ʃu.ɫes/
   * Rimes: -ulles

### Verb

atxul·les
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de atxul·lar.
# atxul·lessin
## Català
### Verb

atxul·lessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atxul·lar.
# atxul·lessis
## Català
### Verb

atxul·lessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb atxul·lar.
# atxul·laven
## Català
### Verb

atxul·laven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de atxul·lar.
# atxul·laves
## Català
### Verb

atxul·laves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de atxul·lar.
# atxul·leu
## Català
### Verb

atxul·leu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atxul·lar.
# autodestruesc
## Català
### Verb

autodestruesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de autodestruir-se.
# autodestruir
## Català
### Verb

autodestruir
* Forma de l'infinitiu autodestruir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·des·tru·ir (5)
# autodestruesqui
## Català
### Verb

autodestruesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb autodestruir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb autodestruir-se.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb autodestruir-se.
# assibilàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.si.βiˈɫa.βəw/, balear /ə.si.biˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.si.βiˈɫa.βew/ valencià /a.si.biˈɫa.vew/, /a.si.βiˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assibilàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assibilar.
# assibiléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫe.səm/, occidental /a.si.biˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assibiléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assibilésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫe.səw/, occidental /a.si.biˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assibilésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assibiléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫe.sim/, occidental /a.si.biˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assibiléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assibilés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫes/, occidental /a.si.biˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

assibilés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assibilí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫi/, occidental /a.si.biˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

assibilí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de assibilar.
# assibilàssiu
## Català
### Verb

assibilàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assibiléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.βiˈɫe.siw/, occidental /a.si.biˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assibiléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assibilar.
# assideo
## Llatí

   * Pronúncia: /asˈsɪ.dɛ.oː/
   * Etimologia: De ad i sedeō.

### Verb

assideō ‎(1a present$^?$), assidēs ‎(2a present), assidēre ‎(infinitiu), assēdī ‎(perfet), assessum ‎(supí)
* seure al costat d'algú o d'alguna cosa, jo m'assec
* estar-se al costat d'algú, jo m'estic

#### Derivats

* assessiō
* assessor
* assessus
* assidelae
* assiduus
# atuïu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tuˈiw/, occidental /a.tuˈiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

atuïu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atuir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atuir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atuir.
# atxafam
## Català
### Verb

atxafam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de atxafar.

#### Variants

* atxafem
# atxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.t͡ʃə/, occidental /ˈa.t͡ʃa/
   * Rimes: -atʃa
   * Etimologia: [1] Del castellà hacha, segle XVI.
   * Etimologia: [2] Del francès hache, segle XIV.

### Nom

atxa f. ‎(plural atxes)
* Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb quatre blens.
* Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb un ble.

#### Compostos i expressions

* Atxa de vent: la que es fa d'espart i pega, que resisteix al vent sense apagar-se.
* endavant les atxes
* Passar o regalar l'atxa: Fondre's en excés fent canal la cera.

#### Traduccions

* Castellà: hacha $^{(es)}$ f.
* Francès: flambeau de cire $^{(fr)}$
* Italià: torchio $^{(it)}$, face $^{(it)}$
* Llatí: fax $^{(la)}$, funale $^{(la)}$
* Castellà: ambleo $^{(es)}$

### Nom

atxa f. ‎(plural atxes)
* Tipus de destral usada com a arma defensiva pels cavallers en la lluita a peu.

#### Traduccions

* Anglès: battle axe $^{(en)}$
* Castellà: hacha de armas $^{(es)}$ f.
* Francès: hache $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·xa (2)
* Anagrames: taxa, taxà, xata

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* FIGUERA, Pere Antoni. Diccionari Mallorquí-Castellà, Palma, 1840.
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# atxafa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈt͡ʃa.fə/, occidental /aˈt͡ʃa.fa/
   * Rimes: -afa

### Verb

atxafa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atxafar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atxafar.
# atxaf
## Català
### Verb

atxaf
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atxafar.

#### Variants

* atxafo

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·xaf (2)
* Anagrames: fatxa, xafat
# atxafar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.t͡ʃəˈfa/ Occidental: nord-occidental /a.t͡ʃaˈfa/ valencià /a.t͡ʃaˈfaɾ/, /a.t͡ʃaˈfa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: atxafà
   * Etimologia: Variant de aixafar per epèntesi.

### Verb

atxafar trans.
* (penedesenc) Forma alternativa de aixafar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atxafo, atxafa, atxafem

### Miscel·lània

* Síl·labes: at·xa·far (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# assolelleguéssom
## Català
### Verb

assolelleguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolelle
## Català
### Verb

assolelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assolellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assolellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assolellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assolellar.
# assolelleguessa
## Català
### Verb

assolelleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellegués
## Català
### Verb

assolellegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolelleguem
## Català
### Verb

assolelleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb assolellar.
# assolelleguessen
## Català
### Verb

assolelleguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellegueu
## Català
### Verb

assolellegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assolellar.
# assolelleguesses
## Català
### Verb

assolelleguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolelleguéssou
## Català
### Verb

assolelleguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# autoquarantenes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tu.kwə.ɾənˈtɛ.nəs/ balear /ˌaw.to.kwə.ɾənˈtə.nəs/, /ˌaw.tu.kwə.ɾənˈtɛ.nəs/ Occidental: /ˌaw.to.kwa.ɾenˈte.nes/
   * Rimes: -ɛnes

### Nom

autoquarantenes f. pl.
* Forma plural de autoquarantena.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·qua·ran·te·nes (6)
# autopsies
## Anglès
### Nom

autopsies
* forma plural de autopsy

## Francès
### Nom

autopsies f. pl.
* forma plural de autopsie
# autopsy
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɔːˌtɒpsiː/

### Nom

autopsy ‎(plural autopsies)
* (medicina) autòpsia

### Vegeu també

* autopsy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# autoproclamí
## Català
### Verb

autoproclamí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de autoproclamar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·pro·cla·mí (5)
# autopsie
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.tɔpˈsi/

### Nom

autopsie f. ‎(plural autopsies)
* autòpsia
* (videojocs) anàlisi post mortem

#### Sinònims

* analyse

### Vegeu també

* autopsie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autoquarantene
## Italià

   * Pronúncia: /au.to.kwa.ranˈtɛː.ne/

### Nom

autoquarantene f. pl.
* forma plural de autoquarantena

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·qua·ran·tè·ne (6)
# autoquarentena
## Portuguès

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del prefix auto- i quarentena.

### Nom

autoquarentena f. ‎(plural autoquarentenas)
* autoquarantena

#### Sinònims

* auto-isolamento

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dicionário Priberam da Língua Portuguesa sobre autoquarentena
# autoproclaméssim
## Català
### Verb

autoproclaméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb autoproclamar-se.

#### Variants

* autoproclaméssem, autoproclamàssim, autoproclamàssem, autoproclamàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·pro·cla·més·sim (6)
# autoproclaméssiu
## Català
### Verb

autoproclaméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb autoproclamar-se.

#### Variants

* autoproclamésseu, autoproclamàssiu, autoproclamàsseu, autoproclamàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·pro·cla·més·siu (6)
# autotrof
## Suec

   * Etimologia: Neologisme, com l'alemany Autotroph, basat en el grec antic αὐτός ‎(autós) («un mateix») i τροφή ‎(trophḗ) («menja, aliment, nodriment»).

### Adjectiu

autotrof
* (biologia) autòtrof, autotròfic
    autotrofa bakterier ― bacteris autòtrofs

### Nom

autotrof c. (plural indefinit autotrofer, plural definit autotroferna)
* (biologia) autròtrof
    Till autotrofer hör de flesta gröna växter och alger ― Als autòtrofs pertanyen la major part de plantes verdes i algues

#### Derivats

* autotrofi
* autotrofisk

#### Antònims

* heterotrof
# autostrade
## Francès
### Nom

autostrade f. ‎(plural autostrades)
* autopista
   * Ús: desusat

#### Sinònims

* autoroute

## Italià
### Nom

autostrade f. pl.
* autopistes
# autotrofi
## Suec

   * Etimologia: De autotrof ‎(«autòtrof») i el sufix -i.

### Nom

autotrofi c. (sense plural)
* (biologia) autotròfia

#### Antònims

* heterotrofi
# autotrofisk
## Suec

   * Etimologia: De autotrof ‎(«autòtrof») i el sufix -isk.

### Adjectiu

autotrofisk
* (biologia) autòtrof, autotròfic
    en strikt autotrofisk art av bakterier ― un tipus estrictament autòtrof de bacteris
# autovia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌaw.tuˈβi.ə/ balear /ˌaw.toˈvi.ə/, /ˌaw.tuˈvi.ə/ Occidental: nord-occidental /ˌaw.toˈβi.a/ valencià /ˌaw.toˈvi.a/, /ˌaw.toˈβi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix auto- i via.

### Nom

autovia f. ‎(plural autovies)
* Via interurbana de circulació ràpida d’automòbils amb calçades diferents per a cada sentit i encreuaments controlats.

#### Sinònims

* via preferent de dues calçades

#### Relacionats

* autopista

#### Traduccions

* Anglès: expressway $^{(en)}$
* Castellà: autovía $^{(es)}$ f.
* Francès: voie rapide $^{(fr)}$ f.
* Llengua de signes catalana: AUTOVIA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·vi·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# autostrades
## Francès

   * Pronúncia: /o.toˈstʁad/

### Nom

autostrades f. pl.
* forma plural de autostrade
# autoévaluation institutionnelle
## Francès
### Nom

autoévaluation institutionnelle f. ‎(plural autoévaluations institutionnelles)
* autoavaluació institucional

### Vegeu també

* autoévaluation institutionnelle. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# autoévaluations
## Francès
### Nom

autoévaluations f. pl.
* forma plural de autoévaluation
# autoévaluation
## Francès
### Nom

autoévaluation f. ‎(plural autoévaluations)
* autoavaluació

### Vegeu també

* autoévaluation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# baixarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ʃəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /baj.ʃaˈɾi.en/ valencià /baj.ʃaˈɾi.en/, /ba.ʃaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

baixarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de baixar.

## Català antic
### Verb

baixarien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de baixar
# baixaríets
## Català antic
### Verb

baixaríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de baixar

#### Variants

* baixaríeu
# baixassen
## Català
### Verb

baixassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb baixar.

## Català antic
### Verb

baixassen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de baixar

#### Variants

* baixaren
# baixaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ʃəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /baj.ʃaˈɾas/ valencià /baj.ʃaˈɾas/, /ba.ʃaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

baixaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de baixar.

## Català antic
### Verb

baixaràs
* segona persona singular (tu) del futur de baixar
# baixaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /bə.ʃəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /baj.ʃaˈɾi.ew/ valencià /baj.ʃaˈɾi.ew/, /ba.ʃaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

baixaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de baixar.

## Català antic
### Verb

baixaríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de baixar

#### Variants

* baixaríets
# baixas
## Portuguès
### Adjectiu

baixas
* forma plural de baixa
# badàssim
## Català
### Verb

badàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb badar.
# badàvets
## Català antic
### Verb

badàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de badar
# badàssets
## Català antic
### Verb

badàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de badar

#### Variants

* badàsseu, badàrets, badàreu
# badàssiu
## Català
### Verb

badàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb badar.
# badés
## Català

   * Pronúncia: oriental /bəˈðes/, occidental /baˈðes/
   * Rimes: -es

### Verb

badés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb badar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb badar.
# badàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈða.βəw/, balear /bəˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /baˈða.βew/ valencià /baˈða.vew/, /baˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

badàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de badar.
# badé
## Català antic
### Verb

badé
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de badar

#### Variants

* badí
# assotara
## Català
### Verb

assotara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotara
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de assotar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* [1] assotàs
* [2] assotàs
# assotarets
## Català antic
### Verb

assotarets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de assotar

#### Variants

* assotareu
# assotaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.təˈɾan/ balear /ə.so.təˈɾan/, /ə.su.təˈɾan/ Occidental: /a.so.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assotaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assotar.

## Català antic
### Verb

assotaran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de assotar
# assotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈta.ɾəs/ balear /ə.soˈta.ɾəs/, /ə.suˈta.ɾəs/ Occidental: /a.soˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assotar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assotar.

## Català antic
### Verb

assotares
* segona persona singular (tu) del passat de assotar
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de assotar

#### Variants

* [1] assotast, assotist
* [2] assotasses
# assotam
## Català
### Verb

assotam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de assotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: massota

## Català antic
### Verb

assotam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de assotar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de assotar

#### Variants

* [2] assotàrem
# assotar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suˈta/ balear /ə.soˈta/, /ə.suˈta/ Occidental: nord-occidental /a.soˈta/ valencià /a.soˈtaɾ/, /a.soˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assotà
   * Etimologia: De assot, segle XIII.

### Verb

assotar trans.
* Donar cops d'assot.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assoto, assota, assotem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Sinònims

* flagel·lar, fuetejar, fustigar

#### Traduccions

* Anglès: whip $^{(en)}$, lash $^{(en)}$
* Castellà: azotar $^{(es)}$
* Francès: fouetter $^{(fr)}$, flageller $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·tar (3)
* Anagrames: astoràs, atrossa, atrossà, tossara, tossarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot

## Català antic
### Verb

assotar
* assotar
    «exceptatz los servus o serves, catius o catives, en les quals lur seynor poden régeament castigar, assotar, e cremar ab çagín» (Costums de Tortosa. 1277)

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, CIVAL
# avanarà
## Català
### Verb

avanarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de avanar.
# avanaran
## Català
### Verb

avanaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de avanar.
# avanareu
## Català
### Verb

avanareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de avanar.
# avanaria
## Català
### Verb

avanaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de avanar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de avanar.
# avanaren
## Català
### Verb

avanaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de avanar.
# avanar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βəˈnar.sə/ balear /ə.vəˈnaɾ.sə/, /ə.və.nərˈsə/ Occidental: nord-occidental /a.βaˈnar.se/ valencià /a.vaˈnaɾ.se/, /a.βaˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

avanar-se
* Forma pronominal de avanar.

### Miscel·lània

* Anagrames: avanares, avesaran