OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# espessigàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.siˈɣa.ɾəw/, occidental /es.pe.siˈɣa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

espessigàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de espessigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pes·si·gà·reu (5)
* Anagrames: esgaripésseu, espessiguera
# espessigàssem
## Català
### Verb

espessigàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguéssim, espessiguéssem, espessigàssim
# espessigàssim
## Català
### Verb

espessigàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb espessigar.

#### Variants

* espessiguéssim, espessiguéssem, espessigàssem
# espatulados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.pa.tuˈla.ðos\, meridional \eh.pa.tuˈla.(ð)oh\
       Americà: alt /es.pa.tuˈla.d(o)s/, baix \eh.pa.tuˈla.ðoh\, austral \eh.pa.tuˈla.ðos\
   * Rimes: -ados

### Nom

espatulados m. pl.
* forma plural de espatulado
# espaventa
## Català
### Verb

espaventa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de espaventar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb espaventar.

### Miscel·lània

* Anagrama: espentava
# espaventablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pə.βənˌtab.bɫəˈmen/, /əs.pə.βənˌta.βɫəˈmen/ balear /əs.pə.vənˌtab.bɫəˈment/, /əs.pə.vənˌtab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.pa.βenˌtab.bɫeˈmen/, /es.pa.βenˌta.βɫeˈmen/ valencià /es.pa.venˌta.bɫeˈment/, /es.pa.βenˌta.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De espaventable i el sufix -ment.

### Adverbi

espaventablement
* espantosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·ven·ta·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# espatllàs
## Català
### Nom

espatllàs m. ‎(plural espatllassos)
* Part de l'armadura que a l'època medieval s'utilitzava per cobrir i protegir la zona dels braços.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pat·llàs (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC
# espaurugal
## Occità

   * Pronúncia: /es.paw.ɾyˈɡal/

### Nom

espaurugal m. ‎(plural espaurugals)
* espantaocells
# espatulado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \es.pa.tuˈla.ðo\, meridional \eh.pa.tuˈla.(ð)o\
       Americà: alt /es.pa.t(u)ˈla.do/, baix \eh.pa.tuˈla.ðo\
   * Rimes: -ado

### Nom

espatulado m. ‎(plural espatulados)
* espatulat

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pa·tu·la·do (5)

### Vegeu també

* espatulado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# espau
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈpaw/, occidental /esˈpaw/
       Informal: occidental /asˈpaw/
   * Rimes: -aw
   * Etimologia: Del llatí spatio ‎(«espai»).

### Nom

espau m. ‎(plural espaus)
* (dialectal) pausa

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·pau (2)
* Anagrames: pause, pesau, sepau

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB

## Català antic
### Adverbi

espau
* lentament, a poc a poc

### Vegeu també

* Obres de referència: Faraudo, CIVAL
# espaurugals
## Occità

   * Pronúncia: /es.paw.ɾyˈɡals/

### Nom

espaurugals m. pl.
* forma plural de espaurugal
# espaus
## Català
### Nom

espaus m. pl.
* Forma plural de espau.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·paus (2)
* Anagrames: passeu, pauses, pausés, saupes
# espavent
## Català
### Verb

espavent
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de espaventar.

#### Variants

* espavento, espavente, espaventi
# etnie
## Italià

   * Pronúncia: /etˈniː.e/

### Nom

etnie f. pl.
* forma plural de etnia
# etnocentrisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ balear /ˌɛd.no.sənˈtɾiz.mə/, /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ Occidental: /ˌed.no.senˈtɾiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del prefix etno- i centrisme.

### Nom

etnocentrisme m. ‎(plural etnocentrismes)
* Tendència dels components d'un grup ètnic a considerar el seu grup superior als altres grups o a interpretar les cultures alienes amb els criteris i valors de la pròpia cultura.

#### Traduccions

* Anglès: ethnocentrism $^{(en)}$
* Castellà: etnocentrismo $^{(es)}$
* Francès: ethnocentrisme $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·no·cen·tris·me (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* etnocentrisme. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# etnico
## Italià

   * Pronúncia: /ˈɛt.ni.ko/

### Adjectiu

etnico m. ‎(femení etnica, plural masculí etnici, plural femení etniche)
* ètnic

### Miscel·lània

* Síl·labes: èt·ni·co (3)
* Heterograma de 6 lletres (ceinot)
# etnoarqueología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eð.no.aɾ.ke.o.loˈxi.a\, meridional \eð.no.aɾ.ke.o.loˈhi.a\
       Americà: alt /ed.no.aɾ.k(e).o.loˈxi.a/, baix \eð.no.aɾ.ke.o.loˈhi.a\, austral \eð.no.aɾ.ke.o.loˈxi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

etnoarqueología f. ‎(plural etnoarqueologías)
* (arqueologia) etnoarqueologia

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·no·ar·que·o·lo·gí·a (8)

### Vegeu també

* etnoarqueología. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# etnocentrismos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eð.no.θenˈtɾiz.mos\, meridional \eð.no.θeŋˈtɾih.moh\
       Americà: alt /ed.no.senˈt͡siz.m(o)s/, baix \eð.no.seŋˈtɾih.moh\, austral \eð.no.senˈtɾih.mos\
   * Rimes: -izmos

### Nom

etnocentrismos m. pl.
* forma plural de etnocentrismo
# etnografia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əd.nu.ɣɾəˈfi.ə/ balear /əd.no.ɣɾəˈfi.ə/, /əd.nu.ɣɾəˈfi.ə/ Occidental: /ed.no.ɣɾaˈfi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix etno- i el sufix -grafia.

### Nom

etnografia f. ‎(plural etnografies)
* Branca de l'antropologia que, mitjançant l'observació participant, pretén descriure els costums i les tradicions dels pobles, amb l'objectiu de proporcionar a l'etnologia les dades necessàries per a conèixer la cultura d'un grup humà específic.

#### Traduccions

* Anglès: ethnography $^{(en)}$
* Castellà: etnografía $^{(es)}$
* Esperanto: etnografio $^{(eo)}$
* Francès: ethnographie $^{(fr)}$
* Gallec: etnografía $^{(gl)}$
* Portuguès: etnografia $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·no·gra·fi·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* etnografia. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# etnografica
## Italià

   * Pronúncia: /et.noˈɡraː.fi.ka/

### Adjectiu

etnografica f. ‎(plural etnografiche)
* forma femenina de etnografico
# etnoarqueologías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eð.no.aɾ.ke.o.loˈxi.as\, meridional \eð.no.aɾ.ke.o.loˈhi.ah\
       Americà: alt /ed.no.aɾ.ke.o.loˈxi.(a)s/, baix \eð.no.aɾ.ke.o.loˈhi.ah\, austral \eð.no.aɾ.ke.o.loˈxi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

etnoarqueologías f. pl.
* forma plural de etnoarqueología
# etnocentrismo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eð.no.θenˈtɾiz.mo\, meridional \eð.no.θeŋˈtɾih.mo\
       Americà: alt /ed.n(o).senˈt͡siz.mo/, baix \eð.no.seŋˈtɾih.mo\, austral \eð.no.senˈtɾih.mo\
   * Rimes: -izmo

### Nom

etnocentrismo m. ‎(plural etnocentrismos)
* etnocentrisme

### Miscel·lània

* Síl·labes: et·no·cen·tris·mo (5)

### Vegeu també

* etnocentrismo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# excludo
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈkluː.doː/
   * Etimologia: Del prefix ex- i claudō.

### Verb

exclūdō ‎(1a present$^?$), exclūdis ‎(2a present), exclūdere ‎(infinitiu), exclūsī ‎(perfet), exclūsum ‎(supí)
* excloure

#### Derivats

* exclūsiō
* exclūsor
* exclūsōrius
* exclūsus
# excluiré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eks.klwiˈɾe/, meridional /eh.klwiˈɾe/
       Americà: alt /eks.klwiˈɾe/, baix /ekh.klwiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

excluiré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb excluir
# exclusion sociale
## Francès
### Nom

exclusion sociale f. ‎(plural exclusions sociales)
* exclusió social

### Vegeu també

* exclusion sociale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# excludere
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈkluː.dɛ.rɛ/

### Verb

exclūdere
* infinitiu del present actiu de exclūdō
# excluir
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /eksˈklwiɾ/, meridional /ehˈklwiɾ/
       Americà: alt /eksˈklwiɾ/, baix /ekhˈklwiɾ/
   * Rimes: -iɾ

### Verb

excluir trans. ‎(present excluyo, passat excluí, futur excluiré)
* excloure

### Miscel·lània

* Síl·labes: ex·cluir (2)
* Heterograma de 7 lletres (ceilrux)
# exclure
## Francès

   * Pronúncia: /ɛkˈsklyʁ/
   * Etimologia: Del llatí exclūdere.

### Verb

exclure
* excloure
# exclusi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈkluː.siː/

### Verb

exclūsī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de exclūdō
# exclusion
## Francès

   * Pronúncia: /ɛk.sklyˈzjɔ̃/

### Nom

exclusion f. ‎(plural exclusions)
* exclusió
* (handbol) expulsió temporal

#### Sinònims

* expulsion temporaire

### Vegeu també

* exclusion. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# excloure's
## Català
### Verb

excloure's
* Forma pronominal de excloure.
# excludis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɛksˈkluː.dɪs/

### Verb

exclūdis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de exclūdō
# establiguéssem
## Català
### Verb

establiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.
# establin
## Català
### Verb

establin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb establar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb establar.

#### Variants

* [1] establen
* [2] establen
# establiguéveu
## Català
### Verb

establiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de establir.
# establiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.təb.bɫiˈmen/, /əs.tə.βɫiˈmen/ balear /əs.təb.bɫiˈment/, /əs.təb.bɫiˈmen/ Occidental: nord-occidental /es.tab.bɫiˈmen/, /es.ta.βɫiˈmen/ valencià /es.ta.bɫiˈment/, /es.ta.βɫiˈmen/ Informal: nord-occidental /as.ta.βɫiˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De establir i el sufix -ment

### Nom

establiment m. ‎(plural establiments)
* Concessió d'un immoble en emfiteusi en la qual el senyor o estabilient es desprèn del domini útil, que cedeix a l'emfiteuta, i es reserva el domini directe.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·bli·ment (4)
* Anagrama: bestialment

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# establigués
## Català
### Verb

establigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.
# establiguésseu
## Català
### Verb

establiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb establir.
# establim
## Català
### Verb

establim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de establir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb establir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb establir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ta·blim (3)
* Heterograma de 8 lletres (abeilmst)
* Anagrames: esbaltim, timbales
# establaré
## Català
### Verb

establaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de establar.
# establarà
## Català
### Verb

establarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de establar.

### Miscel·lània

* Anagrames: alabastre, atalbares
# establasses
## Català
### Verb

establasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb establar.

#### Variants

* estableguesses, establessis, establesses, establassis
# establassin
## Català
### Verb

establassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb establar.

#### Variants

* estableguessen, establessin, establessen, establassen
# establaràs
## Català
### Verb

establaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de establar.

### Miscel·lània

* Anagrama: alabastres
# establassen
## Català
### Verb

establassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb establar.

#### Variants

* estableguessen, establessin, establessen, establassin
# establaríeu
## Català
### Verb

establaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de establar.
# establassis
## Català
### Verb

establassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb establar.

#### Variants

* estableguesses, establessis, establesses, establasses
# esperruquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.səm/, occidental /es.pe.ruˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

esperruquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·qués·sem (5)
# esperruquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.səw/, occidental /es.pe.ruˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

esperruquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquéssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·qués·seu (5)
# esperruquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈru.kis/, occidental /es.peˈru.kis/
   * Rimes: -ukis

### Verb

esperruquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·quis (4)
# esperruquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.siw/, occidental /es.pe.ruˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

esperruquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·qués·siu (5)
# espertamente
## Italià

   * Pronúncia: /eˌspɛr.taˈmen.te/
   * Etimologia: De esperto i el sufix -mente.

### Adverbi

espertamente
* expertament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·sper·ta·mén·te (5)
# espertina
## Català
### Verb

espertina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de espertinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb espertinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ti·na (4)
* Anagrames: parèntesi, prestaien
# esperruquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pəˈru.kin/, occidental /es.peˈru.kin/
   * Rimes: -ukin

### Verb

esperruquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esperrucar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·quin (4)
# esperruqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈkes/, occidental /es.pe.ruˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

esperruqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* [1] esperruquessi, esperruquessa

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·qués (4)
# esperruquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈke.sim/, occidental /es.pe.ruˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

esperruquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esperrucar.

#### Variants

* esperruquéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·qués·sim (5)
# esperruquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pə.ruˈki/, occidental /es.pe.ruˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

esperruquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de esperrucar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·per·ru·quí (4)
# estacaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tə.kəˈɾi.əs/, occidental /es.ta.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

estacaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de estacar.
# estacaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tə.kəˈɾi.əw/, occidental /es.ta.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estacaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estacar.
# estacareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tə.kəˈɾɛw/ balear /əs.tə.kəˈɾəw/, /əs.tə.kəˈɾɛw/ Occidental: /es.ta.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

estacareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de estacar.
# estacaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.tə.kəˈɾe/, occidental /es.ta.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

estacaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de estacar.
# espunyiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pu.ɲiˈɾan/, occidental /es.pu.ɲiˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

espunyiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyiran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de espunyir
# espunyirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pu.ɲiˈɾi.ən/, occidental /es.pu.ɲiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

espunyirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyirien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del condicional de espunyir
# espunyirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pu.ɲiˈɾa/, occidental /es.pu.ɲiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

espunyirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyirà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del futur de espunyir
# espunyira
## Català
### Verb

espunyira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* [1] espunyís
* [2] espunyís

## Català antic
### Verb

espunyira
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* [1] espunyís
* [2] espunyís
# espunyiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pu.ɲiˈɾi.ə/, occidental /es.pu.ɲiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

espunyiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de espunyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyiria
* primera persona singular (io, yo, jo) del condicional de espunyir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del condicional de espunyir
# espunyireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.pu.ɲiˈɾɛw/ balear /əs.pu.ɲiˈɾəw/, /əs.pu.ɲiˈɾɛw/ Occidental: /es.pu.ɲiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

espunyireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyireu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de espunyir
# espunyires
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.ɾəs/, occidental /es.puˈɲi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

espunyires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de espunyir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* [2] espunyissis, espunyisses

### Miscel·lània

* Anagrames: espunyir-se, prenyéssiu

## Català antic
### Verb

espunyires
* segona persona singular (tu) del passat de espunyir
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* [1] espunyist
* [2] espunyisses
# espunyiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pu.ɲiˈɾi.əs/, occidental /es.pu.ɲiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

espunyiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de espunyir.

## Català antic
### Verb

espunyiries
* segona persona singular (tu) del condicional de espunyir
# espunyiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.puˈɲi.ɾən/, occidental /es.puˈɲi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

espunyiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de espunyir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb espunyir.

#### Variants

* [2] espunyissin, espunyissen

## Català antic
### Verb

espunyiren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de espunyir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de espunyir

#### Variants

* [2] espunyissen
# estofaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾi.əm/ balear /əs.to.fəˈɾi.əm/, /əs.tu.fəˈɾi.əm/ Occidental: /es.to.faˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

estofaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·rí·em (5)
# estofassen
## Català
### Verb

estofassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguessen, estofessin, estofessen, estofassin, estofaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fas·sen (4)
# estofaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tu.fəˈɾi.əw/ balear /əs.to.fəˈɾi.əw/, /əs.tu.fəˈɾi.əw/ Occidental: /es.to.faˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

estofaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·rí·eu (5)
# estofasses
## Català
### Verb

estofasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguesses, estofessis, estofesses, estofassis, estofares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fas·ses (4)
# estofat
## Català

   * Pronúncia: (nom) oriental /əs.tuˈfat/, occidental /es.toˈfat/
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: central /əs.tuˈfat/ balear /əs.toˈfat/, /əs.tuˈfat/ Occidental: nord-occidental /es.toˈfat/, /es.tuˈfat/ valencià /es.toˈfat/
   * Rimes: -at
   * Homòfon: estufat
   * Etimologia: De estofar, segle XV.

### Nom

estofat m. ‎(plural estofats)
* Guisat de carn amb verdures i espècies cuit a foc lent en recipient tancat sense evaporació.
* (zoologia) Gènere d’invertebrats tunicats de la família dels ciònids (Diazona).

#### Traduccions

* Anglès: stew $^{(en)}$
* Castellà: estofado $^{(es)}$ m.
* Francès: daube $^{(fr)}$ f.
* Italià: stufato $^{(it)}$ m.

### Verb

estofat
* Participi masculí singular del verb estofar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fat (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# estofava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.tuˈfa.βə/ balear /əs.toˈfa.və/, /əs.tuˈfa.və/ Occidental: nord-occidental /es.toˈfa.βa/ valencià /es.toˈfa.va/, /es.toˈfa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

estofava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de estofar.

#### Variants

* [1] estofavi, estofaia
* [2] estofaia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fa·va (4)
# estofassis
## Català
### Verb

estofassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguesses, estofessis, estofesses, estofasses, estofares

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fas·sis (4)
# estofau
## Català
### Verb

estofau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de estofar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb estofar.

#### Variants

* [1] estofeu
* [2] estofeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fau (3)
* Heterograma de 7 lletres (aefostu)
# estofassin
## Català
### Verb

estofassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb estofar.

#### Variants

* estofeguessen, estofessin, estofessen, estofassen, estofaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·to·fas·sin (4)