OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emmarideu
## Català
### Verb

emmarideu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de emmaridar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb emmaridar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb emmaridar.
# emmaridin
## Català
### Verb

emmaridin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emmaridar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emmaridar.
# emmaridessen
## Català
### Verb

emmaridessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmaridar.
# emmaridessis
## Català
### Verb

emmaridessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmaridar.
# embroste
## Català
### Verb

embroste
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embrostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embrostar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embrostar.

#### Variants

* [1] embrosti
* [2] embrosti
* [3] embrosti

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bros·te (3)
# embrostats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɾusˈtats/ balear /əm.bɾosˈtats/, /əm.bɾusˈtats/ Occidental: /em.bɾosˈtats/
   * Rimes: -ats

### Verb

embrostats
* Participi masculí plural del verb embrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bros·tats (3)
# embrostava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɾusˈta.βə/ balear /əm.bɾosˈta.və/, /əm.bɾusˈta.və/ Occidental: nord-occidental /em.bɾosˈta.βa/ valencià /em.bɾosˈta.va/, /em.bɾosˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

embrostava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de embrostar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de embrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bros·ta·va (4)
# embrostassin
## Català
### Verb

embrostassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embrostar.

#### Variants

* embrostessin, embrostessen, embrostassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bros·tas·sin (4)
# enarbràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbɾa.βəw/, balear /ə.nəɾˈbɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.narˈβɾa.βew/ valencià /e.naɾˈbɾa.vew/, /e.naɾˈβɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

enarbràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enarbrar.
# enarbréssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈbɾe.səm/, occidental /e.naɾˈbɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enarbréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enarbrar.
# enarbrésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈbɾe.səw/, occidental /e.naɾˈbɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enarbrésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enarbrar.
# encrespeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kɾəsˈpɛw/ balear /əŋ.kɾəsˈpəw/, /əŋ.kɾəsˈpɛw/ Occidental: /eŋ.kɾesˈpew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encrespeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encrespar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encrespar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encrespar.

#### Variants

* [1] encrespau
* [3] encrespau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·peu (3)
# encrespà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpa/, occidental /eŋ.kɾesˈpa/
   * Rimes: -a

### Verb

encrespà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encrespar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pà (3)
* Anagrames: espencar, pàncrees, pencares, pescaren
# encrespessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpe.sin/, occidental /eŋ.kɾesˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encrespessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* encrespessen, encrespassin, encrespassen, encresparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pes·sin (4)
# encrespessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpe.sis/, occidental /eŋ.kɾesˈpe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encrespessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* encrespesses, encrespassis, encrespasses, encrespares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pes·sis (4)
# encrespis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋˈkɾɛs.pis/ balear /əŋˈkɾəs.pis/, /əŋˈkɾɛs.pis/ Occidental: /eŋˈkɾes.pis/

### Verb

encrespis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* encrespes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pis (3)
* Anagrames: crepessin, princeses
# encrespi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋˈkɾɛs.pi/ balear /əŋˈkɾəs.pi/, /əŋˈkɾɛs.pi/ Occidental: /eŋˈkɾes.pi/

### Verb

encrespi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encrespar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encrespar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encrespar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encrespar.

#### Variants

* [1] encrespo, encrespe, encresp
* [2] encrespe
* [3] encrespe
* [4] encrespe

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pi (3)
* Anagrames: increpes, increpés
# encrespin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋˈkɾɛs.pin/ balear /əŋˈkɾəs.pin/, /əŋˈkɾɛs.pin/ Occidental: /eŋˈkɾes.pin/

### Verb

encrespin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encrespar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encrespar.

#### Variants

* [1] encrespen
* [2] encrespen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pin (3)
* Anagrama: pirenencs
# encrespàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpa.ɾəm/, occidental /eŋ.kɾesˈpa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encrespàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encrespar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* [2] encrespéssim, encrespéssem, encrespàssim, encrespàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pà·rem (4)
# encrespo
## Català
### Verb

encrespo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encrespar.

#### Variants

* encrespe, encrespi, encresp

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·po (3)
# encrespàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kɾəsˈpa.ɾəw/, occidental /eŋ.kɾesˈpa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encrespàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encrespar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encrespar.

#### Variants

* [2] encrespéssiu, encrespésseu, encrespàssiu, encrespàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cres·pà·reu (4)
# encasellés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎes/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

encasellés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* [1] encasellàs, encasellara
* [2] encasellàs, encasellara
# encaselléssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.sim/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encaselléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encaselléssem, encasellàssim, encasellàssem, encasellàrem
# encasellí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎi/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎi/
   * Rimes: -i

### Verb

encasellí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encasellar.
# encasellàssim
## Català
### Verb

encasellàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encaselléssim, encaselléssem, encasellàssem, encasellàrem
# encasellàssiu
## Català
### Verb

encasellàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encaselléssiu, encasellésseu, encasellàsseu, encasellàreu
# encasellésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.səw/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encasellésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encaselléssiu, encasellàssiu, encasellàsseu, encasellàreu
# encaselléssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.səm/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encaselléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encaselléssim, encasellàssim, encasellàssem, encasellàrem
# encasellàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.zəˈʎa.βəw/, balear /əŋ.kə.zəˈʎa.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.zeˈʎa.βew/ valencià /eŋ.ka.zeˈʎa.vew/, /eŋ.ka.zeˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encasellàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encasellar.
# encaselléssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.zəˈʎe.siw/, occidental /eŋ.ka.zeˈʎe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encaselléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encasellar.

#### Variants

* encasellésseu, encasellàssiu, encasellàsseu, encasellàreu
# encanon
## Català

   * Pronúncia: balear /əŋ.kəˈnon/
   * Rimes: -on

### Verb

encanon
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encanonar.

#### Variants

* encanono, encanone, encanoni

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·non (3)
* Anagrama: canonen
# encanonar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.nuˈna/ balear /əŋ.kə.noˈna/, /əŋ.kə.nuˈna/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.noˈna/ valencià /eŋ.ka.noˈnaɾ/, /eŋ.ka.noˈna/ Informal: nord-occidental /aŋ.ka.noˈna/, valencià /aŋ.ka.noˈnaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encanonà
   * Etimologia: Del prefix en- i canó.

### Verb

encanonar trans.
* Apuntar amb el canó d'una arma, sovint per amenaçar.
* Enfilar alguna cosa en un canó.
* (valencià) canonar (canons de ploma)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encanono, encanona, encanonem Vocal rizotònica: /o/

#### Traduccions

* Anglès: point $^{(en)}$
* Castellà: encañonar $^{(es)}$
* Francès: viser $^{(fr)}$
* Anglès: pipe $^{(en)}$
* Castellà: entubar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·no·nar (4)
* Anagrama: canonaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# encanona
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈno.nə/, occidental /eŋ.kaˈno.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

encanona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de encanonar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb encanonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·no·na (4)
* Anagrama: acanonen
# encanonam
## Català

   * Pronúncia: balear /əŋ.kə.noˈnam/, /əŋ.kə.nuˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

encanonam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encanonar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] encanonem o encanonam.
# encanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋˈka.nəs/, occidental /eŋˈka.nes/
   * Rimes: -anes

### Verb

encanes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encanar-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·nes (3)
* Anagrames: acensen, encasen
# encaneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kəˈnɛw/ balear /əŋ.kəˈnəw/, /əŋ.kəˈnɛw/ Occidental: /eŋ.kaˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encaneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encanar-se.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encanar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encanar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·neu (3)
* Anagrama: aneuenc
# encanonara
## Català

   * Pronúncia: valencià /eŋ.ka.noˈna.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

encanonara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Jo] encanonés, encanonàs o encanonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Ell/ella/vostè] encanonés, encanonàs o encanonara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·no·na·ra (5)
* Anagrama: acanonaren
# emigraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.mi.ɣɾaˈθjo.nes\, meridional \e.mi.ɣɾaˈθjo.neh\
       Americà: alt /e.mi.ɡɾaˈsjo.n(e)s/, baix \e.mi.ɣɾaˈsjo.neh\, austral \e.mi.ɣɾaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

emigraciones f. pl.
* forma plural de emigración
# emigrada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾa.ðə/, occidental /e.miˈɣɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

emigrada
* Participi femení singular del verb emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·da (4)
# emigram
## Català
### Verb

emigram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emigrar.

#### Variants

* emigrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gram (3)
* Anagrama: agrimem
# emigració
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾə.siˈo/, occidental /e.mi.ɣɾa.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De emigrar i el sufix -ció, segle XIX.

### Nom

emigració f. ‎(plural emigracions)
* Acció i efecte d'emigrar.
* Moviment migratori considerat des del punt de vista de l'origen dels migrants.
* Conjunt dels emigrants.

#### Traduccions

* Anglès: emigration $^{(en)}$
* Castellà: emigración $^{(es)}$ f.
* Francès: émigration $^{(fr)}$ f.
* Italià: emigrazione $^{(it)}$ f.
* Occità: emigracion $^{(oc)}$ f.
* Portuguès: emigração $^{(pt)}$ f.
* Suec: emigration $^{(sv)}$ c.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# emigración
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.mi.ɣɾaˈθjon\, meridional \e.mi.ɣɾaˈθjoŋ\
       Americà: alt /e.mi.ɡ(ɾa)ˈsjon/, baix \e.mi.ɣɾaˈsjoŋ\, austral \e.mi.ɣɾaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

emigración f. ‎(plural emigraciones)
* emigració

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ción (4)
# emigrades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈɣɾa.ðəs/, occidental /e.miˈɣɾa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

emigrades
* Participi femení plural del verb emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·des (4)
# emigraia
## Català
### Verb

emigraia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de emigrar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de emigrar.

#### Variants

* [1] emigravi, emigrava
* [2] emigrava

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ia (4)
# emigraien
## Català
### Verb

emigraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de emigrar.

#### Variants

* emigraven

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ien (4)
# emigraies
## Català
### Verb

emigraies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de emigrar.

#### Variants

* emigraves

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ies (4)
# encrostaies
## Català
### Verb

encrostaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encrostar.
# encrostam
## Català
### Verb

encrostam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·tam (3)
* Heterograma de 9 lletres (acemnorst)
* Anagrames: constarem, constàrem
# encrostaran
## Català
### Verb

encrostaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encrostar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encontraràs
# encrostar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kɾusˈta/ balear /əŋ.kɾosˈta/, /əŋ.kɾusˈta/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kɾosˈta/ valencià /eŋ.kɾosˈtaɾ/, /eŋ.kɾosˈta/ Informal: nord-occidental /aŋ.kɾosˈta/, valencià /aŋ.kɾosˈtaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encrostà
   * Etimologia: Del prefix en- i crosta.

### Verb

encrostar trans., pron. ‎(pronominal encrostar-se)
* Cobrir de crosta alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encrosto, encrosta, encrostem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Derivats

* encrostissar

#### Relacionats

* incrustar

#### Traduccions

* Anglès: crust $^{(en)}$
* Castellà: encostrar $^{(es)}$
* Francès: encroûter $^{(fr)}$
* Italià: incrostare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cros·tar (3)
* Anagrames: carretons, estroncar, troncares

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
# encanonava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.nuˈna.βə/ balear /əŋ.kə.noˈna.və/, /əŋ.kə.nuˈna.və/ Occidental: /eŋ.ka.noˈna.βa/, /eŋ.ka.noˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

encanonava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encanonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encanonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·no·na·va (5)
* Anagrama: acanonaven
# encanonen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈno.nən/, occidental /eŋ.kaˈno.nen/
   * Rimes: -onen

### Verb

encanonen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encanonar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encanonar.
    [Que ells/elles/vostès] encanonin o encanonen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encanonar.
    Encanonin o encanonen [ells/elles/vostès].
# encanonesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈne.səs/, occidental /eŋ.ka.noˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encanonesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Tu] encanonessis, encanonesses, encanonasses, encanonassis o encanonares.
# encanonessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈne.sən/, occidental /eŋ.ka.noˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encanonessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Ells/elles/vostès] encanonessin, encanonessen, encanonassen, encanonassin o encanonaren.
# encanonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.nuˈna.βəs/ balear /əŋ.kə.noˈna.vəs/, /əŋ.kə.nuˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.noˈna.βes/, valencià /eŋ.ka.noˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

encanonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encanonar.
# encanones
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈno.nəs/, occidental /eŋ.kaˈno.nes/
   * Rimes: -ones

### Verb

encanones
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encanonar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encanonar.
    [Que tu] encanonis o encanones; [tu] no encanonis o encanones.
# encanonessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nuˈne.sin/, occidental /eŋ.ka.noˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encanonessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encanonar.
    [Ells/elles/vostès] encanonessin, encanonessen, encanonassen, encanonassin o encanonaren.
# encanonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.nuˈna.βən/ balear /əŋ.kə.noˈna.vən/, /əŋ.kə.nuˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.noˈna.βen/, valencià /eŋ.ka.noˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

encanonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encanonar.
# encanone
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈno.nə/, occidental /eŋ.kaˈno.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

encanone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encanonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encanonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encanonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encanonar.

#### Variants

* [1] encanono, encanoni, encanon
* [2,3,4] encanoni

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·no·ne (4)
# encara rai
## Català
### Adverbi

encara rai
* encara bo

### Vegeu també

* Obres de referència: Optimot
# encaramel·lam
## Català
### Verb

encaramel·lam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encaramel·lar.
# encaramel·lar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa/, /əŋ.kə.ɾə.məˈɫa/ balear /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa/ valencià /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa/ Informal: nord-occidental /aŋ.ka.ɾa.meˈɫa/, valencià /aŋ.ka.ɾa.meˈɫaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encaramel·là
   * Etimologia: Del prefix en- i caramel.

### Verb

encaramel·lar trans., pron. ‎(pronominal encaramel·lar-se)
* Recobrir de caramel.
* (pronominal) Tractar-se amb tendresa amorosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encaramel·lo, encaramel·la, encaramel·lem Vocal rizotònica: /ɛ/

#### Sinònims

* (recobrir) caramel·litzar

#### Traduccions

* Anglès: caramelize $^{(en)}$
* Castellà: acaramelar $^{(es)}$
* Francès: caraméliser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ra·mel·lar (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encaramel·lar-se
## Català
### Verb

encaramel·lar-se
* Forma pronominal de encaramel·lar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encaramel·lares
# encara sort
## Català
### Adverbi

encara sort
* encara bo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# encaramel
## Català
### Verb

encaramel
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encaramel·lar.

### Miscel·lània

* Anagrames: encalarem, encalàrem
# ennigulàs
## Català
### Verb

ennigulàs
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennigular-se.

#### Variants

* ennigulés

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ni·gu·làs (4)
# ennigulés
## Català
### Verb

ennigulés
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ennigular-se.

#### Variants

* ennigulàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ni·gu·lés (4)
# ennobleir
## Català antic
### Verb

ennobleir
* forma alternativa de ennoblir

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, DTCA
# ennoblehir
## Català antic
### Verb

ennoblehir
* forma alternativa de ennoblir

### Vegeu també

* Obres de referència: DTCA
# enfastigí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fəs.tiˈʒi/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fas.tiˈʒi/, valencià /eɱ.fas.tiˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

enfastigí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enfastijar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fas·ti·gí (4)
# enfastijades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fəs.tiˈʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fas.tiˈʒa.ðes/, valencià /eɱ.fas.tiˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

enfastijades
* Participi femení plural del verb enfastijar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fas·ti·ja·des (5)
# enfastijada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɱ.fəs.tiˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /eɱ.fas.tiˈʒa.ða/, valencià /eɱ.fas.tiˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

enfastijada
* Participi femení singular del verb enfastijar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fas·ti·ja·da (5)