OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# raviniganta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.ta/

### Verb

raviniganta ‎(plural ravinigantaj, acusatiu ravinigantan, plural acusatiu ravinigantajn)
* participi actiu present de ravinigi
# ravinigantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.tajn/

### Verb

ravinigantajn
* acusatiu plural de raviniganta
# raviniganto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.to/

### Verb

raviniganto ‎(plural ravinigantoj, acusatiu raviniganton, plural acusatiu ravinigantojn)
* participi actiu nominal present de ravinigi
# ravinigantoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.toj/

### Verb

ravinigantoj
* forma plural de raviniganto
# ravinigantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.taj/

### Verb

ravinigantaj
* forma plural de raviniganta
# ravinigantojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.tojn/

### Verb

ravinigantojn
* acusatiu plural de raviniganto
# ravinigante
## Esperanto

   * Pronúncia: /ra.vi.niˈɡan.te/

### Verb

ravinigante
* participi actiu adverbial present de ravinigi
# reformegués
## Català
### Verb

reformegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformaves
## Català
### Verb

reformaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reformar.
# reformeguessa
## Català
### Verb

reformeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·for·me·gues·sa (5)
* Anagrama: aferreguéssom
# reformeguesses
## Català
### Verb

reformeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reforme
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈfor.mə/, occidental /reˈfoɾ.me/
   * Rimes: -oɾme

### Verb

reforme
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reformar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reformar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reformar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reformar.
# reformavi
## Català
### Verb

reformavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reformar.

## Llatí

   * Pronúncia: /rɛ.foːrˈmaː.wiː/

### Verb

refōrmāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de refōrmō
# reformeguem
## Català
### Verb

reformeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb reformar.
# reformavo
## Català
### Verb

reformavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reformar.
# reformeguessen
## Català
### Verb

reformeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb reformar.
# reformegueu
## Català
### Verb

reformegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb reformar.
# rebatéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈte.siw/, occidental /re.βaˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

rebatéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    [Vosaltres/vós] rebatéssiu, rebatésseu o rebatéreu.
# rebatés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈtes/, occidental /re.βaˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

rebatés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    [Jo] rebatés o rebatera.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    [Ell/ella/vostè] rebatés o rebatera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ba·tés (3)
* Anagrames: bateres, esbatre, esbatré, Esberta
# rebatéreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈte.ɾəw/, occidental /re.βaˈte.ɾew/
   * Rimes: -eɾew

### Verb

rebatéreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rebatre.
    [Vosaltres/vós] rebatéreu o vau/vàreu rebatre.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] rebatéssiu, rebatésseu o rebatéreu.
# rebatéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈte.sim/, occidental /re.βaˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

rebatéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    [Nosaltres] rebatéssim, rebatéssem o rebatérem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ba·tés·sim (4)
* Anagrama: estimbar-se
# rebatérem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈte.ɾəm/, occidental /re.βaˈte.ɾem/
   * Rimes: -eɾem

### Verb

rebatérem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de rebatre.
    [Nosaltres] rebatérem o vam/vàrem rebatre.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    Forma valenciana: [nosaltres] rebatéssim, rebatéssem o rebatérem.
# rebatéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈte.səm/, occidental /re.βaˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

rebatéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    [Nosaltres] rebatéssim, rebatéssem o rebatérem.
# rebatésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βəˈte.səw/, occidental /re.βaˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

rebatésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebatre.
    [Vosaltres/vós] rebatéssiu, rebatésseu o rebatéreu.
# reblesqui
## Català
### Verb

reblesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb reblir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb reblir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb reblir.
# reblessa
## Català
### Verb

reblessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reblar.

### Miscel·lània

* Anagrames: resbales, resbalés
# reblesques
## Català
### Verb

reblesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reblir.
# reblesc
## Català
### Verb

reblesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reblir.
# reblesquen
## Català
### Verb

reblesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb reblir.
# retorsió
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.tuɾ.siˈo/, occidental /re.toɾ.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí retorsus.

### Nom

retorsió f. ‎(plural retorsions)
* Reacció d'un estat sobirà contra una determinada conducta d'un altre que li perjudica, però mantenint-se ambdós dins de la legalitat internacional.
* Acció de retorquir.

#### Traduccions

* Anglès: retaliatory $^{(en)}$
* Castellà: retorsión $^{(es)}$
* Italià: ritorsione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·si·ó (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# retorsión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.toɾˈsjon/, meridional \re.toɾˈsjoŋ\
       Americà: alt /re.t(o)ɾˈsjon/, baix \re.toɾˈsjoŋ\, austral /re.toɾˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

retorsión f. ‎(plural retorsiones)
* Retorsió.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·sión (3)
# retort
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈtɔrt/, occidental /reˈtɔɾt/
   * Rimes: -ɔɾt

### Verb

retort
* Participi masculí singular del verb retòrcer.

#### Variants

* retorçut

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tort (2)
* Anagrama: troter $^{(revers)}$
# retorní
## Català
### Verb

retorní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de retornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·ní (3)
* Anagrames: retroni, retroní
# retortes
## Català
### Verb

retortes
* Participi femení plural del verb retòrcer.

#### Variants

* retorçudes

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·tes (3)
* Anagrames: torretes, torteres
# retors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈtos/ Occidental: nord-occidental /reˈtos/, valencià /reˈtoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

retors m. pl.
* Forma plural de retor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tors (2)
* Anagrames: rostre, terròs, terrós, torres, Torres, torrés, tresor
# retorsiones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.toɾˈsjo.nes/, meridional /re.toɾˈsjo.neh/
       Americà: alt /re.toɾˈsjo.n(e)s/, baix /re.toɾˈsjo.neh/, austral /re.toɾˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

retorsiones f. pl.
* forma plural de retorsión
# retorta
## Català
### Verb

retorta
* Participi femení singular del verb retòrcer.

#### Variants

* retorçuda

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tor·ta (3)
* Anagrames: torreta, tortera, trotaré
# rebotríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtɾi.əw/, occidental /re.βoˈtɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

rebotríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de rebotre.
# rebotuts
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtuts/, occidental /re.βoˈtuts/
   * Rimes: -uts

### Verb

rebotuts
* Participi masculí plural del verb rebotre.
    rebotuts [ells/aquells]...; [els he...] rebotut o rebotuts.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tuts (3)
* Anagrama: boteruts
# rebotut
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtut/, occidental /re.βoˈtut/
   * Rimes: -ut

### Verb

rebotut
* Participi masculí singular del verb rebotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tut (3)
* Anagrama: boterut
# rebotà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈta/ balear /rə.boˈta/, /rə.buˈta/ Occidental: /re.boˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

rebotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de rebotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tà (3)
* Heterograma de 6 lletres (abeort)
* Anagrames: botaré, botera, boterà, oberta, obreta, rebato
# rebots ofensius
## Català
### Nom

rebots ofensius m. pl.
* Forma plural de rebot ofensiu.
# rebotuda
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtu.ðə/, occidental /re.βoˈtu.ða/
   * Rimes: -uda

### Verb

rebotuda
* Participi femení singular del verb rebotre.
    rebotuda [ella/aquella]...; [l'he...] rebotuda.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tu·da (4)
* Heterograma de 8 lletres (abdeortu)
* Anagrama: boteruda
# rebotudes
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈtu.ðəs/, occidental /re.βoˈtu.ðes/
   * Rimes: -udes

### Verb

rebotudes
* Participi femení plural del verb rebotre.
    rebotudes [elles/aquelles]...; [les he...] rebotut o rebotudes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bo·tu·des (4)
* Anagrames: boterudes, destorbeu
# rebots
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβots/, occidental /reˈβots/
   * Rimes: -ots

### Nom

rebots m. pl.
* Forma plural de rebot.

### Verb

rebots
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de rebotre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bots (2)
* Heterograma de 6 lletres (beorst)
* Anagrames: boters, broste, brotes, brotés, oberts, rebost, sorbet, torbes, torbés, trobes, trobés

## Francès

   * Pronúncia: /ʁəbo/

### Nom

rebots m. pl.
* forma plural de rebot
# rebots defensius
## Català
### Nom

rebots defensius m. pl.
* Forma plural de rebot defensiu.
# rebots uniformes
## Català
### Nom

rebots uniformes m. pl.
* Forma plural de rebot uniforme.
# reguitnàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣinˈna.ɾəm/, occidental /re.ɣinˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

reguitnàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nà·rem (4)
# reguitnàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣinˈna.ɾəw/, occidental /re.ɣinˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

reguitnàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nà·reu (4)
# reguitnàssim
## Català
### Verb

reguitnàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reguitnar.

#### Variants

* reguitnéssim, reguitnéssem, reguitnàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nàs·sim (4)
# reguitnàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ɣinˈna.βəm/, balear /rə.ɣinˈna.vəm/ Occidental: nord-occidental /re.ɣinˈna.βem/ valencià /re.ɣinˈna.vem/, /re.ɣinˈna.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

reguitnàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nà·vem (4)
# reguitnàssiu
## Català
### Verb

reguitnàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reguitnar.

#### Variants

* reguitnéssiu, reguitnésseu, reguitnàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nàs·siu (4)
# reguitnà
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ɣinˈna/, occidental /re.ɣinˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

reguitnà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reguitnar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nà (3)
* Heterograma de 8 lletres (aeginrtu)
* Anagrames: artiguen, atreguin, entrigau, integrau, tinguera, tragineu
# reguitnàs
## Català
### Verb

reguitnàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reguitnar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reguitnar.

#### Variants

* [1] reguitnés
* [2] reguitnés

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nàs (3)
* Heterograma de 9 lletres (aeginrstu)
# reguitnàssem
## Català
### Verb

reguitnàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reguitnar.

#### Variants

* reguitnéssim, reguitnéssem, reguitnàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nàs·sem (4)
* Anagrama: argumentessi
# reguitnàsseu
## Català
### Verb

reguitnàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reguitnar.

#### Variants

* reguitnéssiu, reguitnésseu, reguitnàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·guit·nàs·seu (4)
# remenàvom
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈna.βum/, occidental /re.meˈna.βom/

### Verb

remenàvom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de remenar.
    Forma col·loquial per [nosaltres] remenàvem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·nà·vom (4)
* Anagrames: memoraven, romanévem
# remença
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈmɛn.sə/, occidental /reˈmen.sa/
   * Rimes: -ɛnsa
   * Etimologia: Del català antic reembre ‎(«redimir») i el sufix -ença, segle XIII.

### Nom

remença f. ‎(plural remences)
* El pagament que en feia un pagès per alliberar-se de les obligacions amb el seu senyor feudal.

#### Traduccions

* Anglès: redemption $^{(en)}$
* Castellà: redención $^{(es)}$ f.
* Francès: rachat $^{(fr)}$ m.
* Italià: riscatto $^{(it)}$ m.

### Nom

remença m. ‎(plural remences)
* Pagès que a l'edat mitjana pertanyia a un senyor feudal, però se'n podia deslliurar mitjançant el pagament d'una redempció.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·men·ça (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# remenésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈne.səw/, occidental /re.meˈne.sew/
       Informal: /re.meˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

remenésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Vosaltres/vós] remenéssiu, remenésseu, remenàsseu, remenàssiu o remenàreu.

#### Sinònims

* remeneguéssou, forma col·loquial.
# remenéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈne.sim/, occidental /re.meˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

remenéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Nosaltres] remenéssim, remenéssem, remenàssem, remenàssim o remenàrem.

#### Sinònims

* remeneguéssom, forma col·loquial.
# remenéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈne.siw/, occidental /re.meˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

remenéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Vosaltres/vós] remenéssiu, remenésseu, remenàsseu, remenàssiu o remenàreu.

#### Sinònims

* remeneguéssou, forma col·loquial.
# remenàssiu
## Català

   * Pronúncia: /rə.məˈna.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

remenàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Vosaltres/vós] remenéssiu, remenésseu, remenàsseu, remenàssiu o remenàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·me·nàs·siu (4)
* Anagrama: marinésseu
# remenés
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈnes/, occidental /re.meˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

remenés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Jo] remenés, remenàs o remenara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Ell/ella/vostè] remenés, remenàs o remenara.

#### Sinònims

* remenessi, remenessa, remenegués, remeneguessa, formes col·loquials.
# remenàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.məˈna.βəw/, balear /rə.məˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /re.meˈna.βew/ valencià /re.meˈna.vew/, /re.meˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

remenàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de remenar.

#### Variants

* remenavo, remenàieu, formes col·loquials.
# remenéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.məˈne.səm/, occidental /re.meˈne.sem/
       Informal: /re.meˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

remenéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remenar.
    [Nosaltres] remenéssim, remenéssem, remenàssem, remenàssim o remenàrem.

#### Sinònims

* remeneguéssom, forma col·loquial.
# remugueguessa
## Català
### Verb

remugueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remuguessi, remuguessa, remugués, remugàs, remugara
# remuguegueu
## Català
### Verb

remuguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remugueu
# remugueguéssou
## Català
### Verb

remugueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remuguéssiu, remuguésseu, remugàssiu, remugàsseu, remugàreu
# remuguegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.mu.ɣəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /re.mu.ɣeˈʒe.sem/, valencià /re.mu.ɣeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

remuguegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remuguejar.

#### Variants

* remuguegéssim, remuguejàssim, remuguejàssem, remuguejàrem
# remugueguem
## Català
### Verb

remugueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remuguem
# remuguegués
## Català
### Verb

remuguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remugués, remugàs, remugara
# remugueguessen
## Català
### Verb

remugueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remuguessin, remuguessen, remugassin, remugassen, remugaren
# remugueguesses
## Català
### Verb

remugueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remuguessis, remuguesses, remugassis, remugasses, remugares
# remugueguéssom
## Català
### Verb

remugueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb remugar.

#### Variants

* remuguéssim, remuguéssem, remugàssim, remugàssem, remugàrem
# remuguegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.mu.ɣəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /re.mu.ɣeˈʒes/, valencià /re.mu.ɣeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

remuguegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb remuguejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb remuguejar.

#### Variants

* [1] remuguejàs, remuguejara
* [2] remuguejàs, remuguejara
# reduireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ðujˈɾɛw/ balear /rə.ðujˈɾəw/, /rə.ðujˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /re.ðujˈɾew/ valencià /re.ðujˈɾew/, /re.ðwiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

reduireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de reduir.
# reduir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.ðuˈi/ Occidental: nord-occidental /re.ðuˈi/ valencià /re.ðuˈiɾ/, /re.ðuˈi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: reduí
   * Etimologia: Del llatí reducĕre, formar pel prefix re- ‎(«tornar enrere») i el verb ducere ‎(«portar, conduir»), és a dir «tornar una cosa al seu estat anterior», segle XIV.

### Verb

reduir trans.
* Moldre o batre una substància per portar-la a un altre estat.
* disminuir
* Immobilitzar algú de manera que no suposi un perill.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: redueixo, redueix, reduïm

#### Derivats

* reduïment

#### Traduccions

* Alemany: reduzieren $^{(de)}$, herabsetzen $^{(de)}$
* Anglès: reduce $^{(en)}$
* Armeni: նվազեցնել $^{(hy)}$ ‎(nvazetxnel)
* Castellà: reducir $^{(es)}$
* Esperanto: malpliigi $^{(eo)}$
* Finès: vähentää $^{(fi)}$
* Francès: réduire $^{(fr)}$
* Friülà: ridusi $^{(fur)}$
* Grec antic: μινύθω $^{(grc)}$ ‎(minýthō)
* Hebreu: הִפְחִית $^{(he)}$
* Ídix: פֿאַרקלענערן‎ $^{(yi)}$
* Italià: ridurre $^{(it)}$
* Japonès: 削減する $^{(ja)}$
* Letó: mazinat $^{(lv)}$
* Llatí: deducere $^{(la)}$
* Neerlandès: verminderen $^{(nl)}$
* Noruec: redusere $^{(no)}$
* Occità: reduire $^{(oc)}$
* Polonès: zmniejszać $^{(pl)}$
* Portuguès: reduzir $^{(pt)}$
* Romanès: reduce $^{(ro)}$
* Rus: уменьша́ть $^{(ru)}$ ‎(umenxat)
* Tai: ลด $^{(th)}$
* Ucraïnès: зме́ншувати $^{(uk)}$ ‎(zmènxuvati)
* Vietnamita: giảm $^{(vi)}$
* Xinès: 減少 $^{(zh)}$ ‎(减少, jiǎnshào)

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·ir (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# reduiria
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðu.iˈɾi.ə/, occidental /re.ðu.iˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

reduiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de reduir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·i·ri·a (5)
* Anagrama: irradieu
# reduiran
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðu.iˈɾan/, occidental /re.ðu.iˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

reduiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·i·ran (4)
* Anagrama: durarien
# reduiries
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðu.iˈɾi.əs/, occidental /re.ðu.iˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

reduiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de reduir.
# reduint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ðuˈin/ balear /rə.ðuˈint/, /rə.ðuˈin/ Occidental: nord-occidental /re.ðuˈin/ valencià /re.ðuˈint/, /re.ðuˈin/
   * Rimes: -int

### Verb

reduint
* Gerundi del verb reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·du·int (3)
* Heterograma de 7 lletres (deinrtu)
* Anagrama: tindreu
# reduirien
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.ðu.iˈɾi.ən/, occidental /re.ðu.iˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

reduirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de reduir.
# reduiguéveu
## Català
### Verb

reduiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.
# retrobulbar
## Anglès
### Nom

retrobulbar
* (medicina) àrea retrobulbar

### Vegeu també

* retrobulbar. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].