OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# quíbers
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈki.βərs/, occidental /ˈki.beɾs/

### Adjectiu

quíbers inv. pl.
* Forma plural de quíber.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quí·bers (2)
* Heterograma de 7 lletres (beiqrsu)
* Anagrames: bresqui, bresquí
# quête
## Francès

   * Pronúncia: /kɛt/

### Nom

quête f. ‎(plural quêtes)
* col·lecta
* (videojocs) missió

#### Sinònims

* mission

### Vegeu també

* quête. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# quíber
## Català

   * Pronúncia: balear /ˈki.bəɾ/

### Adjectiu

quíber inv. ‎(plural quíbers)
* Natural o propi de Quíbia; felanitxer.
    «Joan Viudès, santanyiner quíber, s'indigna amb els palmesanos que van a veure la neu com si no hi hagués demà.» (Antoni Riera, «Com torra els botifarrons Donald Trump?», Ara Balears, 08 gener 2021)
    «I el quíber de l’amu en Sebastià va organitzar al CEPA Son Canals de la Ciutat de Mallorca un homenatge a Dorothy Bate.» (Miquel Llull, «Documentació Gabellina Destarotada (7) El Myotragus gabellí i Miss Dorothy Bate», Cap Vermell, 27 abril 2010)

### Miscel·lània

* Síl·labes: quí·ber (2)
* Heterograma de 6 lletres (beiqru)

### Vegeu també

* A propòsit de l'ús i l'origen del terme: Antoni Riera, de la religió de sentir-se diferents en un món d’iguals», L'estenedor.
# quídam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈki.ðəm/, occidental /ˈki.ðam/
   * Etimologia: Del llatí quidam ‎(«algun home»), segle XIX.

### Nom

quídam m. ‎(plural quídams)
* Mot per referir-se, normalment despectivament, a algú de qui se n'ignora el nom.

#### Traduccions

* Castellà: quídam $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quí·dam (2)
* Heterograma de 6 lletres (adimqu)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# quête contre la montre
## Francès
### Nom

quête contre la montre f. ‎(plural quêtes contre la montre)
* (videojocs) missió contrarellotge

#### Sinònims

* contre la montre

### Vegeu també

* quête contre la montre. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# rebutjaies
## Català
### Verb

rebutjaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de rebutjar.
# rebutjar a banda
## Català
### Verb

rebutjar a banda trans.
* (futbol) Rebutjar la pilota de manera que travessi la línia de banda.

#### Traduccions

* Anglès: kick the ball out $^{(en)}$
* Castellà: despejar a banda $^{(es)}$
* Francès: dégager en touche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* rebutjar a banda. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# rebutjar a córner
## Català
### Verb

rebutjar a córner trans.
* (futbol) Rebutjar la pilota de manera que travessi la línia de fons pròpia.

#### Traduccions

* Anglès: turn away for a corner $^{(en)}$
* Castellà: despejar a córner $^{(es)}$
* Francès: dégager en corner $^{(fr)}$

### Vegeu també

* rebutjar a córner. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# rebutjaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βuˈd͡ʒa.ɾən/, occidental /re.buˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

rebutjaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de rebutjar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebutjar.

### Miscel·lània

* Anagrama: brutejaren
# rebutjam
## Català
### Verb

rebutjam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de rebutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·but·jam (3)
* Heterograma de 8 lletres (abejmrtu)
* Anagrames: brutejam, embutjar
# rebutjar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βuˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /re.βuˈd͡ʒa/ valencià /re.buˈd͡ʒaɾ/, /re.βuˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: rebutjà
   * Etimologia: Del llatí repudiare, segle XIV, doblet de repudiar.

### Verb

rebutjar trans.
* Refusar una oferta o una sol·licitud per indigna.
* (esports de pilota) Allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: rebutjo, rebutja, rebutgem

#### Sinònims

* denegar, desmentir, negar, refusar
* fastiguejar

#### Traduccions

* Alemany: verwerfen $^{(de)}$, ablehnen $^{(de)}$
* Anglès: refuse $^{(en)}$, reject $^{(en)}$
* Àrab: رَفَضَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: մերժել $^{(hy)}$ ‎(merjel)
* Castellà: rechazar $^{(es)}$, desechar $^{(es)}$
* Coreà: 거절하다 $^{(ko)}$ ‎(geojeolhada)
* Eslovac: zavrhnúť $^{(sk)}$
* Esperanto: malakcepti $^{(eo)}$
* Finès: hylätä $^{(fi)}$
* Francès: refuser $^{(fr)}$, rejeter $^{(fr)}$
* Gallec: rexeitar $^{(gl)}$
* Grec antic: ἀναίνομαι $^{(grc)}$ ‎(anaínomai)
* Hongarès: visszautasít $^{(hu)}$, elvet $^{(hu)}$
* Indonesi: menolak $^{(id)}$
* Irlandès: eitigh $^{(ga)}$
* Islandès: hafna $^{(is)}$
* Italià: respingere $^{(it)}$, rifiutare $^{(it)}$
* Japonès: 拒絶する $^{(ja)}$
* Lituà: atmesti $^{(lt)}$
* Llatí: negare $^{(la)}$, spernere $^{(la)}$
* Maori: akiri $^{(mi)}$
* Occità: denegar $^{(oc)}$
* Polonès: odrzucać $^{(pl)}$, odrzucić $^{(pl)}$
* Portuguès: rejeitar $^{(pt)}$
* Romanès: respinge $^{(ro)}$, refuza $^{(ro)}$
* Rus: отверга́ть $^{(ru)}$ ‎(otvergat), отве́ргнуть $^{(ru)}$ ‎(otvérgnut)
* Suec: avslå $^{(sv)}$
* Turc: reddetmek $^{(tr)}$
* Txec: odmítnout $^{(cs)}$
* Ucraïnès: відкида́ти $^{(uk)}$ ‎(vidkidati), відки́нути $^{(uk)}$ ‎(vidkínuti)
* Xinès: 拒絕 $^{(zh)}$ ‎(拒绝, jùjué)
* Anglès: clear $^{(en)}$
* Castellà: despejar $^{(es)}$, rechazar $^{(es)}$
* Francès: dégager $^{(fr)}$, renvoyer $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·but·jar (3)
* Anagrama: brutejar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* rebutjar. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: rebutjar
# rebutjaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.βu.d͡ʒəˈɾan/, occidental /re.bu.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

rebutjaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de rebutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·but·ja·ran (4)
* Anagrames: brutejaran, trabujaren
# rebutjara
## Català
### Verb

rebutjara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebutjar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebutjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·but·ja·ra (4)
* Anagrames: brutejara, brutejarà, trabujaré
# raggrupperesti
## Italià
### Verb

raggrupperesti
* segona persona singular (tu) del condicional de raggruppare
# raggrupperete
## Italià
### Verb

raggrupperete
* segona persona plural (voi) del futur de raggruppare
# raggrupperemo
## Italià
### Verb

raggrupperemo
* primera persona plural (noi) del futur de raggruppare
# raggruppiamo
## Italià
### Verb

raggruppiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de raggruppare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de raggruppare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de raggruppare
# raggrupperemmo
## Italià
### Verb

raggrupperemmo
* primera persona plural (noi) del condicional de raggruppare
# raggruppereste
## Italià
### Verb

raggruppereste
* segona persona plural (voi) del condicional de raggruppare
# raggrupperà
## Italià
### Verb

raggrupperà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de raggruppare
# raggrupperò
## Italià
### Verb

raggrupperò
* primera persona singular (io) del futur de raggruppare
# raggruppi
## Italià
### Verb

raggruppi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de raggruppare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de raggruppare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de raggruppare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de raggruppare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de raggruppare
# raggrupperei
## Italià
### Verb

raggrupperei
* primera persona singular (io) del condicional de raggruppare
# rebequejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βə.kə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ke.ʒaˈɾa/, valencià /re.be.ke.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

rebequejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·rà (5)
# rebequejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kəˈʒat/ balear /rə.bə.kəˈd͡ʒat/, /rə.bə.kəˈʒat/ Occidental: nord-occidental /re.βe.keˈʒat/, valencià /re.be.keˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

rebequejat
* Participi masculí singular del verb rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·jat (4)
* Anagrama: bequetejar
# rebequejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kəˈʒa.βən/ balear /rə.bə.kəˈd͡ʒa.vən/, /rə.bə.kəˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /re.βe.keˈʒa.βen/ valencià /re.be.keˈd͡ʒa.ven/, /re.βe.keˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

rebequejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·ven (5)
# rebequejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βə.kə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ke.ʒaˈɾe/, valencià /re.be.ke.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

rebequejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·ré (5)
# rebequejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kəˈʒa.βə/ balear /rə.bə.kəˈd͡ʒa.və/, /rə.bə.kəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /re.βe.keˈʒa.βa/ valencià /re.be.keˈd͡ʒa.va/, /re.βe.keˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

rebequejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de rebequejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·va (5)
# rebequejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βə.kə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ke.ʒaˈɾi.es/, valencià /re.be.ke.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

rebequejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·ri·es (6)
# rebequejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βə.kə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ke.ʒaˈɾas/, valencià /re.be.ke.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

rebequejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·ràs (5)
# rebequejaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βə.kə.ʒəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ke.ʒaˈɾi.em/, valencià /re.be.ke.d͡ʒaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

rebequejaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·rí·em (6)
# rebequejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rə.βə.kə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /re.βe.ke.ʒaˈɾi.ew/, valencià /re.be.ke.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

rebequejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·ja·rí·eu (6)
# rebequejats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βə.kəˈʒats/ balear /rə.bə.kəˈd͡ʒats/, /rə.bə.kəˈʒats/ Occidental: nord-occidental /re.βe.keˈʒats/, valencià /re.be.keˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Verb

rebequejats
* Participi masculí plural del verb rebequejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·be·que·jats (4)
# rascacielos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ras.kaˈθje.los/, meridional /rah.kaˈθje.loh/
       Americà: alt /ras.k(a)ˈsje.los/, baix /rah.kaˈsje.loh/, austral /rah.kaˈsje.los/
   * Rimes: -elos
   * Etimologia: De rasca i cielos, calc de l'anglès skyscraper.

### Nom

rascacielos m. ‎(plural invariable)
* (arquitectura) gratacel

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·ca·cie·los (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* rascacielos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre rascacielos
# rascar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəsˈka/ Occidental: nord-occidental /rasˈka/ valencià /rasˈkaɾ/, /rasˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: rascà
   * Etimologia: Del llatí rasicare, segle XIV, derivat de radere.

### Verb

rascar trans.
* Donar sensació d'aspror el tacte d'una cosa.
    Ex.:"Aquesta tovallola rasca."
* (tennis de taula) pentinar
* Fer una llaurada no gaire fonda.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: rasco, rasca, rasquem

#### Traduccions

* Anglès: scratch $^{(en)}$
* Castellà: rascar $^{(es)}$
* Italià: graffiare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·car (2)
* Anagrama: carràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# rascas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈras.kas/, meridional /ˈrah.kah/
       Americà: alt /ˈras.k(a)s/, baix /ˈrah.kah/, austral /ˈrah.kas/
   * Rimes: -askas

### Nom

rascas f. pl.
* forma plural de rasca

### Verb

rascas
* segona persona del singular (tú) del present d’indicatiu del verb rascar

#### Variants

* (voseo) rascás

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·cas (2)
* Anagrames: crasas, sacras
# rascacio de fuera
## Castellà
### Nom

rascacio de fuera m. ‎(plural rascacios de fuera)
* rascàs

### Vegeu també

* rascacio de fuera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rascacios de Cadenat
## Castellà
### Nom

rascacios de Cadenat m. pl.
* forma plural de rascacio de Cadenat
# rascacios de fuera
## Castellà
### Nom

rascacios de fuera m. pl.
* forma plural de rascacio de fuera
# rasca
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈras.kə/, occidental /ˈras.ka/
   * Rimes: -aska
   * Etimologia: De rascar.

### Nom

rasca f. ‎(plural rasques)
* Eina de picapedrer que serveix per allisar.
* (col·loquial) gelor
    «I et deixo aquí sobre un cobrellit perquè ara no però després fot rasca, ja veuràs.» (Els Amics de les Arts, Jean-Luc)
* (felanitxer) rebentat

#### Traduccions

* Castellà: rascador $^{(es)}$

### Verb

rasca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de rascar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb rascar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·ca (2)
* Anagrames: arcàs, casar, sacar, sacra

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Optimot, ésAdir

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈras.ka/, meridional /ˈrah.ka/
       Americà: alt /ˈras.k(a)/, baix /ˈrah.ka/
   * Rimes: -aska
   * Etimologia: De rascar.

### Nom

rasca f. ‎(plural rascas)
* (col·loquial) gelor
* (col·loquial, Veneçuela) borratxera, embriaguesa

#### Sinònims

* [1] frío
* [2] borrachera, embriaguez, pedo

### Verb

rasca
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb rascar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb rascar

#### Variants

* [2]: (voseo) rascá

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·ca (2)
* Anagrames: arcas, arcás, áscar, caras, casar, crasa, sacar, sacra

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre rasca
# rascacio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /rasˈka.θjo/, meridional /rahˈka.θjo/
       Americà: alt /r(a)sˈka.sjo/, baix /rahˈka.sjo/
   * Rimes: -aθjo

### Nom

rascacio m. ‎(plural rascacios)
* (peixos) cap-roig
* (peixos) captinyós
* (peixos) escórpora

### Miscel·lània

* Síl·labes: ras·ca·cio (3)

### Vegeu també

* rascacio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rascacio de Cadenat
## Castellà
### Nom

rascacio de Cadenat m. ‎(plural rascacios de Cadenat)
* escorporeta de fons

### Vegeu també

* rascacio de Cadenat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# rascacios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /rasˈka.θjos/, meridional /rahˈka.θjoh/
       Americà: alt /rasˈka.s(jo)s/, baix /rahˈka.sjoh/, austral /rahˈka.sjos/
   * Rimes: -aθjos

### Nom

rascacios m. pl.
* forma plural de rascacio
# reduigueven
## Català
### Verb

reduigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.
# reduigué
## Català
### Verb

reduigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de reduir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de reduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·dui·gué (3)
* Anagrames: diguereu, diguéreu, redigueu
# reduiguéreu
## Català
### Verb

reduiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reduir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduigueva
## Català
### Verb

reduigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.
# reduigués
## Català
### Verb

reduigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduiguéssem
## Català
### Verb

reduiguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduiguésseu
## Català
### Verb

reduiguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduiguesses
## Català
### Verb

reduiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# reduigueves
## Català
### Verb

reduigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de reduir.
# reduiguérem
## Català
### Verb

reduiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reduir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reduir.
# rebéreu
## Català
### Verb

rebéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rebre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bé·reu (3)
* Anagrama: rebeure
# rebésseu
## Català
### Verb

rebésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# rebéssim
## Català
### Verb

rebéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# rebéssem
## Català
### Verb

rebéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# rebuts
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβuts/, occidental /reˈbuts/
   * Rimes: -uts

### Nom

rebuts m. pl.
* Forma plural de rebut.

### Verb

rebuts
* Participi masculí plural del verb rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·buts (2)
* Heterograma de 6 lletres (berstu)
* Anagrames: brutes, turbes
# rebérem
## Català
### Verb

rebérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de rebre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# rebés
## Català
### Verb

rebés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bés (2)
* Anagrames: brees, sebre
# rebé
## Català
### Verb

rebé
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de rebre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bé (2)
* Anagrama: Ebre
# rebéssiu
## Català
### Verb

rebéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebre.
# psicoanalitzant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /psi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡zan/, /si.ku.ə.nə.ɫiˈd͡zan/ balear /si.ko.ə.nə.ɫiˈd͡zant/, /si.ku.ə.nə.ɫiˈd͡zan/ Occidental: nord-occidental /si.ko.a.na.ɫiˈd͡zan/ valencià /si.ko.a.na.ɫiˈzant/, /si.ko.a.na.ɫiˈzan/
   * Rimes: -ant

### Verb

psicoanalitzant
* Gerundi del verb psicoanalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·zant (6)
# psicoanalitzara
## Català
### Verb

psicoanalitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb psicoanalitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb psicoanalitzar.

#### Variants

* [1] psicoanalitzés, psicoanalitzàs
* [2] psicoanalitzés, psicoanalitzàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·za·ra (7)
# psicoanalitzades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /psi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðəs/, /si.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðəs/ balear /si.ko.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðəs/, /si.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðəs/ Occidental: nord-occidental /si.ko.a.na.ɫiˈd͡za.ðes/, valencià /si.ko.a.na.ɫiˈza.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

psicoanalitzades
* Participi femení plural del verb psicoanalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·za·des (7)
# psicoanalitzam
## Català
### Verb

psicoanalitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de psicoanalitzar.

#### Variants

* psicoanalitzem

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·zam (6)
# psicoanalitzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /psi.ku.ə.nə.ɫi.d͡zəˈɾan/, /si.ku.ə.nə.ɫi.d͡zəˈɾan/ balear /si.ko.ə.nə.ɫi.d͡zəˈɾan/, /si.ku.ə.nə.ɫi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /si.ko.a.na.ɫi.d͡zaˈɾan/, valencià /si.ko.a.na.ɫi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

psicoanalitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de psicoanalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·za·ran (7)
# psicoanalitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /psi.ku.ə.nəˈɫi.d͡zə/, /si.ku.ə.nəˈɫi.d͡zə/ balear /si.ko.ə.nəˈɫi.d͡zə/, /si.ku.ə.nəˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /si.ko.a.naˈɫi.d͡za/, valencià /si.ko.a.naˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

psicoanalitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de psicoanalitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb psicoanalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·za (6)
# psicoanalitzada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /psi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðə/, /si.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðə/ balear /si.ko.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðə/, /si.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za.ðə/ Occidental: nord-occidental /si.ko.a.na.ɫiˈd͡za.ða/, valencià /si.ko.a.na.ɫiˈza.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

psicoanalitzada
* Participi femení singular del verb psicoanalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·za·da (7)
# psicoanalitz
## Català
### Verb

psicoanalitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de psicoanalitzar.

#### Variants

* psicoanalitzo, psicoanalitze, psicoanalitzi

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·litz (5)
# psicoanalitzar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌpsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/, /ˌsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/ balear /ˌsi.ko.ə.nə.ɫiˈd͡za/, /ˌsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈd͡za/ valencià /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈzaɾ/, /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈza/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: psicoanalitzà
   * Etimologia: De psicoanàlisi i el sufix -itzar, segle XX.

### Verb

psicoanalitzar trans.
* (psicologia) Analitzar (algú) psicològicament, fer-li una psicoanàlisi.
* (figurat) Examinar a fons la manera d'actuar d’algú per a conèixer-ne la manera de ser.
    «La darrera nòvia que vaig tindre no va parar de psicoanalitzar-me: que si era així, que si era això, que si encara tenia traumes infantils…» (Ferran Torrent, Cambres d'acer inoxidable, pàg. 156, Edicions Bromera, Alzira, 2001, ISBN 9788476606117)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: psicoanalitzo, psicoanalitza, psicoanalitzem

#### Traduccions

* Anglès: psychoanalyze $^{(en)}$
* Castellà: psicoanalizar $^{(es)}$
* Francès: psychanalyser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: psi·co·a·na·lit·zar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot