OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# indifferentis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.tɪs/

### Adjectiu

indifferentis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de indifferens
# indifferentes
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.teːs/

### Adjectiu

indifferentēs
* nominatiu masculí/femení plural de indifferens
* vocatiu masculí/femení plural de indifferens
* acusatiu masculí/femení plural de indifferens
# indifferenti
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.tiː/

### Adjectiu

indifferentī
* datiu masculí/femení/neutre singular de indifferens
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de indifferens
# indifferentiam
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.tɪ.am/

### Nom

indifferentiam
* acusatiu singular de indifferentia
# indifferentibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.tɪ.bʊs/

### Adjectiu

indifferentibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de indifferens
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de indifferens
# indifferentiae
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.tɪ.aj/

### Nom

indifferentiae
* nominatiu plural de indifferentia
* vocatiu plural de indifferentia
* genitiu singular de indifferentia
* datiu singular de indifferentia
# indifferentiis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.dɪf.fɛˈrɛn.tɪ.iːs/

### Nom

indifferentiīs
* datiu plural de indifferentia
* ablatiu plural de indifferentia
# inanem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnaː.nɛm/

### Adjectiu

inānem
* acusatiu masculí/femení singular de inānis
# inanes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈna.nes/, meridional /iˈna.neh/
       Americà: alt /iˈna.n(e)s/, baix /iˈna.neh/, austral /iˈna.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

inanes inv. pl.
* forma plural de inane

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·na·nes (3)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnaː.neːs/

### Adjectiu

inānēs
* nominatiu masculí/femení plural de inānis
* vocatiu masculí/femení plural de inānis
* acusatiu masculí/femení plural de inānis
# inani
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnaː.niː/

### Adjectiu

inānī
* datiu masculí/femení/neutre singular de inānis
* ablatiu masculí/femení/neutre singular de inānis
# inaniciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.na.niˈθjo.nes/, meridional /i.na.niˈθjo.neh/
       Americà: alt /i.na.niˈsjo.n(e)s/, baix /i.na.niˈsjo.neh/, austral /i.na.niˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inaniciones f. pl.
* forma plural de inanición
# inania
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnaː.nɪ.a/

### Adjectiu

inānia
* nominatiu neutre plural de inānis
* vocatiu neutre plural de inānis
* acusatiu neutre plural de inānis
# inanicion
## Occità

   * Pronúncia: /i.na.niˈsju/

### Nom

inanicion f. ‎(plural inanicions)
* inanició
# inane
## Castellà

   * Pronúncia: /iˈna.ne/
   * Rimes: -ane
   * Etimologia: Del llatí inanis.

### Adjectiu

inane inv. ‎(plural inanes)
* estèril, improductiu, buit
    «Las drogas que alteran el estado de ánimo perturban la mente, y si un escritor recibe la inspiración cuando está bajo su influencia, el resultado, una vez sobre el papel, suele ser inane, sin el menor sentido.» (Johnny Cash, El hombre de blanco, 2018)Les drogues que alteren l'estat d'ànim pertorben la ment i, si un escriptor rep la inspiració quan està sota la seva influència, el resultat un cop sobre el paper, acostuma a ser buit, sense el menor sentit.
* insignificant, inútil
    «Se sentía segura mientras afeitaba morosa las mejillas, rasuraba definitivamente el bigote, sin prisa, como si la felicidad dependiera de ese único acto inane que los dos observaban en silencio.» (Juan Antonio Bueno Álvarez, La verdad inútil, 1999)Se sentia segura mentre afaitava lentament les galtes, afaitava definitivament el bigoti, sense pressa, com si la felicitat depengués d'aquell únic acte insignificant, que tots dos observaven en silenci.

#### Sinònims

* vano, fútil

#### Antònims

* útil, productivo, significativo

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnaː.nɛ/

### Adjectiu

ināne
* nominatiu neutre singular de inānis
* vocatiu neutre singular de inānis
* acusatiu neutre singular de inānis
# inanibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈnaː.nɪ.bʊs/

### Adjectiu

inānibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de inānis
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de inānis
# insacularien
## Català
### Verb

insacularien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de insacular.
# insacularies
## Català
### Verb

insacularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de insacular.
# insacularé
## Català
### Verb

insacularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de insacular.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.sa.ku.laˈɾe/, meridional \iŋ.sa.ku.laˈɾe\
       Americà: alt /in.s(a).ku.laˈɾe/, baix \iŋ.sa.ku.laˈɾe\, austral /in.sa.ku.laˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

insacularé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb insacular
# insacularíeu
## Català
### Verb

insacularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de insacular.
# insaculassen
## Català
### Verb

insaculassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insaculasses
## Català
### Verb

insaculasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insacular.
# insacularia
## Català
### Verb

insacularia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de insacular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de insacular.
# insacularàs
## Català
### Verb

insacularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de insacular.
# insacularà
## Català
### Verb

insacularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de insacular.
# inspecció educativa
## Català
### Nom

inspecció educativa f. ‎(plural inspeccions educatives)
* Servei, depenent del Departament d'Educació de la Generalitat, que té la finalitat de vetllar pel compliment de les normatives en els centres i en altres serveis educatius, i orientar i assessorar els professionals que hi treballen.

#### Sinònims

* supervisió educativa

#### Traduccions

* Anglès: school inspection $^{(en)}$
* Castellà: inspección educativa $^{(es)}$, supervisión educativa $^{(es)}$
* Francès: inspection académique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* inspecció educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# inspecteurs de l'enseignement
## Francès
### Nom

inspecteurs de l'enseignement m. pl.
* forma plural de inspecteur de l'enseignement
# inspection académique
## Francès
### Nom

inspection académique f. ‎(plural inspections académiques)
* inspecció educativa

### Vegeu també

* inspection académique. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inspección
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.pekˈθjon/, meridional \i(ŋ)h.pekˈθjoŋ\
       Americà: alt /ins.p(e)kˈsjon/, baix \i(ŋ)h.pekˈsjoŋ\, austral /i(n)h.pekˈsjon/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí inspectio.

### Nom

inspección f. ‎(plural inspecciones)
* inspecció

#### Derivats

* inspeccionar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·pec·ción (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre inspección
# inspect
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

inspect ‎(3a persona singular present inspects, gerundi inspecting, passat i participi inspected)
* inspeccionar
# inspections académiques
## Francès
### Nom

inspections académiques f. pl.
* forma plural de inspection académique
# inspecting
## Anglès
### Verb

inspecting
* gerundi de inspect
# inspección educativa
## Castellà
### Nom

inspección educativa f. ‎(plural inspecciones educativas)
* inspecció educativa

#### Sinònims

* supervisión educativa

### Vegeu també

* inspección educativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inspected
## Anglès
### Verb

inspected
* passat i participi de inspect
# inspecteur de l'enseignement
## Francès
### Nom

inspecteur de l'enseignement m. ‎(plural inspecteurs de l'enseignement, femení inspectrice de l'enseignement)
* inspector d'educació

### Vegeu també

* inspecteur de l'enseignement. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# industrialitzàveu
## Català
### Verb

industrialitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de industrialitzar.
# industrialitzéssiu
## Català
### Verb

industrialitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialize
## Anglès
### Verb

industrialize ‎(3a persona singular present industrializes, gerundi industrializing, passat i participi industrialized)
* industrialitzar

#### Variants

* industrialise
# industrialitzéssim
## Català
### Verb

industrialitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrializar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dus.tɾja.liˈθaɾ/, meridional \iŋ.duh.tɾja.liˈθaɾ\
       Americà: alt /in.dus.t͡sja.l(i)ˈsaɾ/, baix \iŋ.duh.tɾja.liˈsaɾ\, austral /in.duh.tɾja.liˈsaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

industrializar ‎(present industrializo, passat industrialicé, futur industrializaré)
* industrialitzar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dus·tria·li·zar (5)
# industrialitzéssem
## Català
### Verb

industrialitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzés
## Català
### Verb

industrialitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzésseu
## Català
### Verb

industrialitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb industrialitzar.
# industrialitzí
## Català
### Verb

industrialitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de industrialitzar.
# industrializaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.dus.tɾja.li.θaˈɾe/, meridional \iŋ.duh.tɾja.li.θaˈɾe\
       Americà: alt /in.dus.t͡sja.l(i).saˈɾe/, baix \iŋ.duh.tɾja.li.saˈɾe\, austral /in.duh.tɾja.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

industrializaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb industrializar
# incongruentemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.koŋˌɡɾwen.teˈmen.te\, meridional \iŋ.koŋˌɡɾweŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.koŋˌɡɾwen.teˈmen.t(e)\, baix \iŋ.koŋˌɡɾweŋ.teˈmen.te\, austral \iŋ.koŋˌɡɾwen.teˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incongruente i el sufix -mente.

### Adverbi

incongruentemente
* incongruentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·gruen·te·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.koŋ.ɡrwen.teˈmen.te/
   * Etimologia: De incongruente i el sufix -mente.

### Adverbi

incongruentemente
* incongruentment

#### Sinònims

* incongruamente

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·gruen·te·mén·te (6)
# incondizionato
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.kon.dit.t͡sjoˈnaː.to/

### Adjectiu

incondizionato m. ‎(femení incondizionata, plural masculí incondizionati, plural femení incondizionate)
* incondicional

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·di·zio·nà·to (6)
# inconfundiblemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.koɱ.funˌdi.βleˈmen.te\, meridional \iŋ.koɱ.fuŋˌdi.βleˈmen.te\
       Americà: alt \iŋ.koɱ.funˌdi.bleˈmen.t(e)\, baix \iŋ.koŋ.fuŋˌdi.βleˈmen.te\, austral \iŋ.koɱ.funˌdi.βleˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De inconfundible i el sufix -mente.

### Adverbi

inconfundiblemente
* inconfusiblement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·fun·di·ble·men·te (7)
# inconfusiblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kuɱ.fuˌzib.bɫəˈmen/, /iŋ.kuɱ.fuˌzi.βɫəˈmen/ balear /iŋ.koɱ.fuˌzib.bɫəˈment/, /iŋ.kuɱ.fuˌzib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.koɱ.fuˌzib.bɫeˈmen/, /iŋ.koɱ.fuˌzi.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.koɱ.fuˌzi.bɫeˈment/, /iŋ.koɱ.fuˌzi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inconfusible i el sufix -ment.

### Adverbi

inconfusiblement
* D’una manera inconfusible.

#### Traduccions

* Anglès: unmistakably $^{(en)}$
* Castellà: inconfundiblemente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·fu·si·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incongruamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋˌkoŋ.ɡɾwaˈmen.te\
       Americà: alt \iŋˌkoŋ.ɡɾwaˈmen.t(e)\, baix \iŋˌkoŋ.ɡɾwaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De incongruo i el sufix -mente.

### Adverbi

incongruamente
* incòngruament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·grua·men·te (5)

## Italià

   * Pronúncia: /iŋˌkɔŋ.ɡrwaˈmen.te/
   * Etimologia: De incongruo i el sufix -mente.

### Adverbi

incongruamente
* incòngruament

#### Sinònims

* incongruentemente

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·grua·mén·te (5)
# incongruencias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.koŋˈɡɾwen.θjas\, meridional \iŋ.koŋˈɡɾweŋ.θjah\
       Americà: alt \iŋ.koŋˈɡɾwen.s(ja)s\, baix \iŋ.koŋˈɡɾweŋ.sjah\, austral \iŋ.koŋˈɡɾwen.sjas\
   * Rimes: -enθjas

### Nom

incongruencias f. pl.
* forma plural de incongruencia
# incongruentia
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kɔŋ.ɡrʊˈɛn.tɪ.a/

### Nom

incongruentia f. ‎(genitiu incongruentiae)
* incongruència

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | incongruentia | incongruentiae |
| Vocatiu | incongruentia | incongruentiae |
| Acusatiu | incongruentiam | incongruentiās |
| Genitiu | incongruentiae | incongruentiārum |
| Datiu | incongruentiae | incongruentiīs |
| Ablatiu | incongruentiā | incongruentiīs |

#### Antònims

* congruentĭa

#### Relacionats

* incongrŭens

#### Descendents

* Català: incongruència
* Anglès: incongruence
* Castellà: incongruencia
* Francès: incongruence

### Vegeu també

* Lewis, Charlton T.; Short, Charles. «incongruentia». A: A Latin Dictionary. Oxford: Clarendon Press, 1879.
# inconfutabilmente
## Italià

   * Pronúncia: /iŋ.koɱ.fu.ta.bilˈmen.te/
   * Etimologia: De inconfutabile i el sufix -mente.

### Adverbi

inconfutabilmente
* inconfutablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·fu·ta·bil·mén·te (7)
# inconfutablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iŋ.kuɱ.fuˌtab.bɫəˈmen/, /iŋ.kuɱ.fuˌta.βɫəˈmen/ balear /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫəˈment/, /iŋ.kuɱ.fuˌtab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫeˈmen/, /iŋ.koɱ.fuˌta.βɫeˈmen/ valencià /iŋ.koɱ.fuˌta.bɫeˈment/, /iŋ.koɱ.fuˌta.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inconfutable i el sufix -ment.

### Adverbi

inconfutablement
* D’una manera inconfutable.

#### Traduccions

* Anglès: irrefutably $^{(en)}$
* Castellà: irrefutablemente $^{(es)}$
* Francès: irréfutablement $^{(fr)}$
* Italià: inconfutabilmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·fu·ta·ble·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incongruencia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.koŋˈɡɾwen.θja\, meridional \iŋ.koŋˈɡɾweŋ.θja\
       Americà: alt \iŋ.k(o)ŋˈɡɾwen.sja\, baix \iŋ.koŋˈɡɾweŋ.sja\, austral \iŋ.koŋˈɡɾwen.sja\
   * Rimes: -enθja
   * Etimologia: Del llatí incongruentia.

### Nom

incongruencia f. ‎(plural incongruencias)
* incongruència
    «No me gustan las reglas, así que jamás deseé que mi mundo las tuviera. Sería una incongruencia.»No m'agraden les regles, així que mai no he volgut que el meu món en tingui. Seria una incongruència.

#### Antònims

* congruencia

#### Relacionats

* incongruente

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·con·gruen·cia (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre incongruencia
* ↑ Espinosa, Albert. El mundo amarillo, 2010. Grijalbo, 2008.
* ↑ Jolis Olivé, Anna (trad.). El món groc, 2011. Rosa dels Vents, 2008. ISBN 978-84-01-38755-5.
# incorries
## Català
### Verb

incorries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
# incorrien
## Català
### Verb

incorrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
# incorrin
## Català

   * Pronúncia: /iŋˈko.rin/
   * Rimes: -orin

### Verb

incorrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incórrer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·rin (3)
# incorreven
## Català
### Verb

incorreven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·ven (4)
* Anagrama: reconvenir
# incorri
## Català

   * Pronúncia: /iŋˈko.ri/
   * Rimes: -ori

### Verb

incorri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incórrer.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·ri (3)
# incorreves
## Català
### Verb

incorreves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.

### Miscel·lània

* Anagrama: escorriven
# incorrigibly
## Anglès

   * Etimologia: De incorrigible i el sufix -ly.

### Adverbi

incorrigibly ‎(comparatiu more incorrigibly, superlatiu most incorrigibly)
* incorregiblement
# incorris
## Català

   * Pronúncia: /iŋˈko.ris/
   * Rimes: -oris

### Verb

incorris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·ris (3)
# incorriva
## Català
### Verb

incorriva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
# incorria
## Català
### Verb

incorria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
# insistiguéreu
## Català
### Verb

insistiguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de insistir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# insistigueres
## Català
### Verb

insistigueres
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del passat simple de insistir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# insistigueu
## Català
### Verb

insistigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insistir.
# insistigueva
## Català
### Verb

insistigueva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.
# insistigueves
## Català
### Verb

insistigueves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sis·ti·gue·ves (5)
* Anagrama: investiguessi
# insistiguesses
## Català
### Verb

insistiguesses
* (col·loquial) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# insistigueven
## Català
### Verb

insistigueven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de insistir.
# insistiguessen
## Català
### Verb

insistiguessen
* (col·loquial) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# insistigué
## Català
### Verb

insistigué
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de insistir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de insistir.
# insistiguérem
## Català
### Verb

insistiguérem
* (col·loquial balear) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de insistir.
* (col·loquial valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insistir.
# incorresses
## Català
### Verb

incorresses
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorreu
## Català
### Verb

incorreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incórrer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incórrer.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incórrer.
# incorrerà
## Català
### Verb

incorrerà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de incórrer.
# incorreré
## Català
### Verb

incorreré
* Primera persona del singular (jo) del futur de incórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·cor·re·ré (4)
* Anagrama: recorrien
# incorreríeu
## Català
### Verb

incorreríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de incórrer.
# incorressen
## Català
### Verb

incorressen
* (col·loquial central, nord-occidental, septentrional) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb incórrer.
# incorres
## Català

   * Pronúncia: oriental /iŋˈko.rəs/, occidental /iŋˈko.res/
   * Rimes: -ores

### Verb

incorres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de incórrer.

### Miscel·lània

* Anagrames: escorrin, orriencs
# incorreràs
## Català
### Verb

incorreràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de incórrer.
# incorreva
## Català
### Verb

incorreva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de incórrer.
# insurgisses
## Català
### Verb

insurgisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgix
## Català
### Verb

insurgix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de insurgir-se.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb insurgir-se.
# insurgisques
## Català
### Verb

insurgisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb insurgir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sur·gis·ques (4)
* Anagrama: insurgesquis
# insurgissin
## Català
### Verb

insurgissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgisquen
## Català
### Verb

insurgisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb insurgir-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb insurgir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sur·gis·quen (4)
* Anagrama: insurgesquin
# insurgissen
## Català
### Verb

insurgissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgissis
## Català
### Verb

insurgissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb insurgir-se.
# insurgiu
## Català
### Verb

insurgiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de insurgir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb insurgir-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb insurgir-se.
# infecciosos
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fək.siˈo.zus/, occidental /iɱ.fek.siˈo.zos/
   * Rimes: -ozos

### Adjectiu

infecciosos m. pl.
* Forma plural de infecciós.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·ci·o·sos (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fekˈθjo.sos\, meridional \iɱ.fekˈθjo.soh\
       Americà: alt \iɱ.fekˈsjo.s(o)s\, baix \iŋ.fekˈsjo.soh\, austral \iɱ.fekˈsjo.sos\
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

infecciosos m. pl.
* forma plural de infeccioso

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fec·cio·sos (4)
* Anagrama: oficinescos