OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abocara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.βoˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

abocara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abocar.
    [Jo] aboqués, abocàs o abocara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abocar.
    [Ell/ella/vostè] aboqués, abocàs o abocara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·ca·ra (4)
* Anagrama: carabao
# abocaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βoˈka.jɛ/, /a.βoˈka.je/

### Verb

abocaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de abocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] abocava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de abocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] abocava.
# abocaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.βoˈka.jen/

### Verb

abocaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de abocar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] abocaven.
# abocados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.βoˈka.ðos\, meridional \a.βoˈka.(ð)oh\
       Americà: alt /a.boˈka.d(o)s/, baix \a.βoˈka.ðoh\, austral \a.βoˈka.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

abocados m. pl.
* forma plural de abocado
# acomiadàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ku.mi.əˈða.βəw/, /ə.ku.mi.əˈða.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ko.mi.aˈða.βɛw/, /a.ko.mi.aˈða.ɛw/ valencià /a.ko.mi.aˈða.vew/, /a.ko.mi.aˈða.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

acomiadàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acomiadar.
# acomiadàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈðas/
   * Rimes: -as

### Verb

acomiadàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Jo] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Ell/ella/vostè] acomiadés, acomiadàs o acomiadara.
# acomiadàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈða.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

acomiadàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Nosaltres] acomiadéssim, acomiadéssem, acomiadàssem, acomiadàssim o acomiadàrem.
# acomiadàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.mi.əˈða.səm/ balear /ə.ko.mi.əˈða.səm/, /ə.ku.mi.əˈða.səm/ Occidental: /a.ko.mi.aˈða.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

acomiadàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Nosaltres] acomiadéssim, acomiadéssem, acomiadàssem, acomiadàssim o acomiadàrem.
# acomiadàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈða.ɾəm/, occidental /a.ko.mi.aˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

acomiadàrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de acomiadar.
    [Nosaltres] acomiadàrem o vam/vàrem acomiadar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma valenciana: [nosaltres] acomiadéssim, acomiadéssem, acomiadàssem, acomiadàssim o acomiadàrem.
# acomiadàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.mi.əˈða.səw/ balear /ə.ko.mi.əˈða.səw/, /ə.ku.mi.əˈða.səw/ Occidental: /a.ko.mi.aˈða.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

acomiadàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Vosaltres/vós] acomiadéssiu, acomiadésseu, acomiadàsseu, acomiadàssiu o acomiadàreu.
# acomiadàssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈða.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

acomiadàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    [Vosaltres/vós] acomiadéssiu, acomiadésseu, acomiadàsseu, acomiadàssiu o acomiadàreu.
# acomiadàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ku.mi.əˈða.ɾəw/, occidental /a.ko.mi.aˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

acomiadàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de acomiadar.
    [Vosaltres/vós] acomiadàreu o vau/vàreu acomiadar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomiadar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] acomiadéssiu, acomiadésseu, acomiadàsseu, acomiadàssiu o acomiadàreu.
# abonit
## Català
### Verb

abonit
* Participi masculí singular del verb abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nit (3)
* Heterograma de 6 lletres (abinot)
* Anagrama: boiant
# abonixo
## Català
### Verb

abonixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abonir.
# abonits
## Català
### Verb

abonits
* Participi masculí plural del verb abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nits (3)
* Heterograma de 7 lletres (abinost)
* Anagrames: bonista, obstina, obstinà, sabotin
# abonissin
## Català
### Verb

abonissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonir.
# abonissis
## Català
### Verb

abonissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonir.
# aboniu
## Català
### Verb

aboniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de abonir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb abonir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb abonir.
# abonix
## Català
### Verb

abonix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abonir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abonir.
# abonixen
## Català
### Verb

abonixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de abonir.
# abonisses
## Català
### Verb

abonisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abonir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bo·nis·ses (4)
* Anagrames: abessonis, abonessis
# abonixes
## Català
### Verb

abonixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de abonir.
# aconductaven
## Català
### Verb

aconductaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aconductar.
# aconductassis
## Català
### Verb

aconductassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# aconductava
## Català
### Verb

aconductava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aconductar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aconductar.
# aconducte
## Català
### Verb

aconducte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aconductar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aconductar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aconductar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aconductar.
# aconductau
## Català
### Verb

aconductau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aconductar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aconductar.
# aconductaves
## Català
### Verb

aconductaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aconductar.
# aconductassin
## Català
### Verb

aconductassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aconductar.
# acostumés
## Català
### Verb

acostumés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostuméssim
## Català
### Verb

acostuméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostuméssiu
## Català
### Verb

acostuméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostuméssem
## Català
### Verb

acostuméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostumésseu
## Català
### Verb

acostumésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acostumar.
# acostà
## Català
### Verb

acostà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de acostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cos·tà (3)
* Anagrames: acatos, acotàs, atacos
# acostumàveu
## Català
### Verb

acostumàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acostumar.
# acostumí
## Català
### Verb

acostumí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acostumar.
# abraonàvem
## Català
### Verb

abraonàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nà·vem (5)
* Anagrama: abaronàvem
# abraonéssem
## Català
### Verb

abraonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nés·sem (5)
* Anagrames: abaronéssem, abessonarem, abessonàrem
# abraonàsseu
## Català
### Verb

abraonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nàs·seu (5)
* Anagrama: abaronàsseu
# abraonàssim
## Català
### Verb

abraonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nàs·sim (5)
* Anagrama: abaronàssim
# abraonàssiu
## Català
### Verb

abraonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nàs·siu (5)
* Anagrama: abaronàssiu
# abraonés
## Català
### Verb

abraonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nés (4)
* Anagrames: abarones, abaronés, abonares, esbraona, esbraonà, sabonera
# abraonésseu
## Català
### Verb

abraonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nés·seu (5)
* Anagrames: abaronésseu, abessonareu, abessonàreu
# abraonéssiu
## Català
### Verb

abraonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nés·siu (5)
* Anagrama: abaronéssiu
# abraonàveu
## Català
### Verb

abraonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nà·veu (5)
* Anagrama: abaronàveu
# abraonéssim
## Català
### Verb

abraonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·o·nés·sim (5)
* Anagrama: abaronéssim
# acrescent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɾəˈsen/ balear /ə.kɾəsˈsent/, /ə.kɾəsˈsen/ Occidental: nord-occidental /a.kɾeˈsen/ valencià /a.kɾeˈsent/, /a.kɾeˈsen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí accrescens ‎(«augmentat»).

### Adjectiu

acrescent inv. ‎(plural acrescents)
* (botànica) Dit de l’estructura que segueix creixent després de completar el seu desenvolupament normal.

#### Traduccions

* Anglès: accrescent $^{(en)}$
* Castellà: acrescente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cres·cent (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# acrescentes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kɾesˈθen.tes/, meridional \a.kɾehˈθeŋ.teh\
       Americà: alt /a.kɾesˈsen.t(e)s/, baix \a.kɾehˈseŋ.teh\, austral /a.kɾehˈsen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

acrescentes inv. pl.
* forma plural de acrescente
# acrescente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.kɾesˈθen.te/, meridional \a.kɾehˈθeŋ.te\
       Americà: alt /a.k(ɾe)sˈsen.te/, baix \a.kɾehˈseŋ.te\, austral /a.kɾehˈsen.te/
   * Rimes: -ente

### Adjectiu

acrescente inv. ‎(plural acrescentes)
* acrescent

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cres·cen·te (4)
# acresca
## Català
### Verb

acresca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acréixer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acréixer.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cres·ca (3)
* Anagrama: cascaré
# abratarantz
## Basc
### Nom

abratarantz
* al·latiu direccional indefinit de abra
# abratako
## Basc
### Nom

abratako
* genitiu locatiu indefinit de abra
# abratan
## Basc
### Nom

abratan
* inessiu indefinit de abra
# abratara
## Basc
### Nom

abratara
* al·latiu indefinit de abra
# abrasíeu
## Català
### Verb

abrasíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrasir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·sí·eu (4)
* Anagrama: basaríeu
# abratik
## Basc
### Nom

abratik
* ablatiu definit singular de abra
# abrasíreu
## Català
### Verb

abrasíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abrasir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb abrasir.
# abrataraino
## Basc
### Nom

abrataraino
* terminatiu indefinit de abra
# abratatik
## Basc
### Nom

abratatik
* ablatiu indefinit de abra
# actuacións
## Gallec
### Nom

actuacións f. pl.
* forma plural de actuación
# actriță
## Romanès
### Nom

actriță f. ‎(plural actrițe, masculí actor)
* actriu

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | actriță | actrița | (niște) | actrițe | actrițele |
| Genitiu-datiu | (unei) | actrițe | actriței | (unor) | actrițe | actrițelor |
| Vocatiu | | actriță, actrițo | actriță, actrițo | | actrițelor | actrițelor |

#### Sinònims

* actoriță
# actuación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ak.twaˈθjon/, meridional \ak.twaˈθjoŋ\
       Americà: alt /ak.t(wa)ˈsjon/, baix \ak.twaˈsjoŋ\, austral /ak.twaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

actuación f. ‎(plural actuaciones)
* actuació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tua·ción (3)

## Gallec
### Nom

actuación f. ‎(plural actuacións)
* actuació
# actu
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈaːk.tuː/

### Nom

āctū
* ablatiu singular de āctus
# actuaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ak.twaˈθjo.nes/, meridional /ak.twaˈθjo.neh/
       Americà: alt /ak.twaˈsjo.n(e)s/, baix /ak.twaˈsjo.neh/, austral /ak.twaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

actuaciones f. pl.
* forma plural de actuación
# actrițo
## Romanès
### Nom

actrițo
* vocatiu singular de actriță
# actuació
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.tu.ə.siˈo/, occidental /ak.tu.a.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De actuar i el sufix -ció.

### Nom

actuació f. ‎(plural actuacions)
* Acció d'actuar, realització d'una intenció.
* La interpretació d'un actor de teatre o d'un grup d'actors.
* (argot casteller) Presentació de castells per a un públic.

#### Compostos i expressions

* "actuació judicial": Conjunt de documents relacionats amb un procediment judicial.

#### Traduccions

* Anglès: action $^{(en)}$
* Castellà: actuación $^{(es)}$
* Esperanto: agado $^{(eo)}$
* Francès: comportement $^{(fr)}$
* Gallec: actuación $^{(gl)}$ f.
* Italià: condotta $^{(it)}$
* Alemany: Aufführung $^{(de)}$ f.
* Anglès: performance $^{(en)}$
* Armeni: ներկայացում $^{(hy)}$ ‎(nerkaiatxum)
* Belarús: прадстаўле́нне $^{(be)}$ n. ‎(pradstaulenne)
* Búlgar: представле́ние $^{(bg)}$ n. ‎(predstavlènie)
* Castellà: actuación $^{(es)}$
* Eslovac: predstavenie $^{(sk)}$ n.
* Esperanto: prezentado $^{(eo)}$
* Finès: esitys $^{(fi)}$
* Francès: jeu $^{(fr)}$, représentation $^{(fr)}$ f.
* Gallec: actuación $^{(gl)}$ f.
* Georgià: შესრულება $^{(ka)}$ ‎(xesrúleba)
* Grec: παράσταση $^{(el)}$ f. ‎(paràstassi)
* Hebreu: הַצָּגָה‎ $^{(he)}$ f.
* Italià: recitazione $^{(it)}$
* Japonès: 演奏 $^{(ja)}$
* Macedoni: изведба $^{(mk)}$ f.
* Neerlandès: opvoering $^{(nl)}$ f.
* Portuguès: apresentação $^{(pt)}$ f.
* Suec: uppträdande $^{(sv)}$ n.
* Txec: představení $^{(cs)}$ n.
* Xinès: 表演 $^{(zh)}$ ‎(biǎoyǎn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ac·tu·a·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# acts
## Anglès

   * Pronúncia: /ækts/ àudio (EUA)

### Nom

acts
* forma plural de act

### Verb

acts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de act
# acretar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kɾəˈta/ Occidental: nord-occidental /a.kɾeˈta/ valencià /a.kɾeˈtaɾ/, /a.kɾeˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

acretar trans.
* Incorporar matèria, un objecte massiu, per l'acció conjunta de la força gravitatòria que exerceix aquest objecte i la dissipació i la pèrdua de l'energia orbital de la matèria incorporada.
* (pronominal) Agregar-se gradualment, la matèria, especialment partícules petites de pols i gel que xoquen entre si.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acreto, acreta, acretem

#### Traduccions

* Anglès: accrete $^{(en)}$
* Castellà: acretar $^{(es)}$
* Francès: accréter $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·tar (3)
* Anagrames: carreta, cartera, retacar, Tarerac

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat
* DOGC núm. 8174, 10 de juliol de 2020.
# acresquí
## Català
### Verb

acresquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acréixer.
# acreta
## Català
### Verb

acreta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acretar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·ta (3)
* Anagrames: acerat, atrace, careta, tacaré
# acresquéssiu
## Català
### Verb

acresquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
# acretaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɾə.təˈɾan/, occidental /a.kɾe.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

acretaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·ta·ran (4)
* Anagrames: acatarren, atracaren
# acretada
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɾəˈta.ðə/, occidental /a.kɾeˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

acretada
* Participi femení singular del verb acretar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cre·ta·da (4)
* Anagrama: retacada
# addirizzato
## Italià
### Verb

addirizzato m. ‎(femení addirizzata, plural masculí addirizzati, plural femení addirizzate)
* participi passat masculí singular de addirizzare
# addirizzata
## Italià
### Verb

addirizzata
* participi passat femení singular de addirizzare
# addirizzatisi
## Italià
### Verb

addirizzatisi
* participi passat masculí plural de addirizzarsi
# addirizzatosi
## Italià
### Verb

addirizzatosi m. ‎(femení addirizzatasi, plural masculí addirizzatisi, plural femení addirizzatesi)
* participi passat masculí singular de addirizzarsi
# addirizzasti
## Italià
### Verb

addirizzasti
* segona persona singular (tu) del passat de addirizzare
# addirizzatasi
## Italià
### Verb

addirizzatasi
* participi passat femení singular de addirizzarsi
# addirizzate
## Italià
### Verb

addirizzate
* participi passat femení plural de addirizzare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de addirizzare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addirizzare
# addirizzatesi
## Italià
### Verb

addirizzatesi
* participi passat femení plural de addirizzarsi
# addirizzatevi
## Italià
### Verb

addirizzatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addirizzarsi
# addirizzati
## Italià
### Verb

addirizzati
* participi passat masculí plural de addirizzare
# aburgesau
## Català
### Verb

aburgesau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aburgesar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aburgesar.
# aburgesaves
## Català
### Verb

aburgesaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aburgesar.
# aburgesem
## Català
### Verb

aburgesem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aburgesar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aburgesar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·sem (4)
* Anagrama: bramegués
# aburgeses
## Català
### Verb

aburgeses
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aburgesar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Anagrames: bregàsseu, breguessa
# aburgesava
## Català
### Verb

aburgesava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aburgesar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aburgesar.
# aburgese
## Català
### Verb

aburgese
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aburgesar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aburgesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aburgesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·se (4)
* Anagrames: abreuges, abreugés, brasegeu
# aburgesen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βurˈʒɛ.zən/ balear /ə.buɾˈʒə.zən/, /ə.burˈʒɛ.zən/ Occidental: /a.buɾˈd͡ʒe.zen/
   * Rimes: -ɛzen

### Verb

aburgesen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aburgesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aburgesar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·sen (4)
* Anagrama: aubèrgens
# aburgesats
## Català
### Verb

aburgesats
* Participi masculí plural del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·sats (4)
* Anagrames: abstragues, abstragués
# aburgesaven
## Català
### Verb

aburgesaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aburgesar.
# aburgesat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βur.ʒəˈzat/, occidental /a.buɾ.d͡ʒeˈzat/
   * Rimes: -at

### Verb

aburgesat
* Participi masculí singular del verb aburgesar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bur·ge·sat (4)
* Anagrama: abstragué
# actionum
## Llatí

   * Pronúncia: /aːk.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

āctiōnum
* genitiu plural de āctiō
# actions socioculturelles
## Francès
### Nom

actions socioculturelles f. pl.
* forma plural de action socioculturelle
# actitudes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ak.tiˈtu.ðes\, meridional \ak.tiˈtu.ðeh\
       Americà: alt /ak.t(i)ˈtu.des/, baix \ak.tiˈtu.ðeh\, austral \ak.tiˈtu.ðes\
   * Rimes: -udes

### Nom

actitudes f. pl.
* forma plural de actitud

## Gallec
### Nom

actitudes f. pl.
* forma plural de actitud