OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agarràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣəˈra.βəw/, balear /ə.ɣəˈra.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣaˈra.βew/ valencià /a.ɣaˈra.vew/, /a.ɣaˈra.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agarràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agarrar.
# agarré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ɣaˈre\
       Americà: alt /a.ɡaˈre/, baix \a.ɣaˈre\
   * Rimes: -e

### Verb

agarré
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb agarrar
# agarréssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣəˈre.sim/, occidental /a.ɣaˈre.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agarréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarrar.
# daçò
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈsɔ/, occidental /daˈsɔ/
   * Rimes: -ɔ
   * Etimologia: De de i açò, segle XX.

### Nom

daçò m. ‎(plural invariable)
* (col·loquial, balear i valencià) daixonses

#### Variants

* daçona

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·çò (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# daçoní
## Català
### Verb

daçoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de daçonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ço·ní (3)
* Heterograma de 6 lletres (acdino)
# daño
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈda.ɲo/
   * Rimes: -aɲo
   * Etimologia: Del llatí damnum [1].
   * Etimologia: Forma flexionada de dañar [2].

### Nom

daño m. ‎(plural daños)
* dany, mal

#### Relacionats

* damnificar
* dañar

### Verb

daño
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb dañar

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ño (2)
* Anagrama: doña

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre daño
# dać
## Polonès

   * Pronúncia: /dat͡ɕ/
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

dać ‎(perfectiu, imperfectiu dawać)
* donar
    Nie dałem mu to, co on chciał.No vaig donar-li el que volia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre dać
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre dać
# daños
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈda.ɲos/, meridional /ˈda.ɲoh/
       Americà: alt /ˈda.ɲ(o)s/, baix /ˈda.ɲoh/, austral /ˈda.ɲos/
   * Rimes: -aɲos

### Nom

daños m. pl.
* forma plural de daño

### Miscel·lània

* Síl·labes: da·ños (2)
* Anagrames: doñas, soñad
# dañé
## Castellà

   * Pronúncia: /daˈɲe/
   * Rimes: -e

### Verb

dañé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb dañar
# dañaré
## Castellà

   * Pronúncia: /da.ɲaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

dañaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb dañar
# dañsal
## Bretó

   * Pronúncia: /ˈdã.sːal/
   * Etimologia: Del bretó mitjà danczal, equivalent a dañs i el sufix -al, segle XV. Cognat del gal·lès dawnsio i el còrnic donsya.

### Verb

dañsal
* ballar, dansar

#### Variants

* dañsañ, dañsiñ

#### Sinònims

* koroll, korollat, korolliñ

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire diachronique du breton sobre dansal-dansan-dansin
# agrunsàssem
## Català
### Verb

agrunsàssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrunsar.
# agrunso
## Català
### Verb

agrunso
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrunsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grun·so (3)
* Heterograma de 7 lletres (agnorsu)
* Anagrama: gronsau
# agrunsàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾunˈsa.ɾəw/, occidental /a.ɣɾunˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

agrunsàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agrunsar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrunsar.
# agrunsàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾunˈsa.βəw/, balear /ə.ɣɾunˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾunˈsa.βew/ valencià /a.ɣɾunˈsa.vew/, /a.ɣɾunˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agrunsàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agrunsar.
# agrunsin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾun.sin/, occidental /aˈɣɾun.sin/

### Verb

agrunsin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agrunsar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agrunsar.
# agrunsis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾun.sis/, occidental /aˈɣɾun.sis/

### Verb

agrunsis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrunsar.
# agrunsàsseu
## Català
### Verb

agrunsàsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrunsar.
# agrunsà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾunˈsa/, occidental /a.ɣɾunˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

agrunsà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agrunsar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grun·sà (3)
* Anagrama: nugaràs
# agrunsàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾunˈsa.ɾəm/, occidental /a.ɣɾunˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

agrunsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de agrunsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrunsar.
# desbromareu
## Català
### Verb

desbromareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desbromar.
# desbromaràs
## Català
### Verb

desbromaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desbromar.
# desbromaré
## Català
### Verb

desbromaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desbromar.
# desbromarà
## Català
### Verb

desbromarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desbromar.
# desbromaries
## Català
### Verb

desbromaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desbromar.
# desbromaria
## Català
### Verb

desbromaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desbromar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desbromar.
# desbromarien
## Català
### Verb

desbromarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desbromar.
# desbromaríeu
## Català
### Verb

desbromaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de desbromar.
# debilit
## Català
### Verb

debilit
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de debilitar.

#### Variants

* debilito, debilite, debiliti

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·lit (3)
# debilitaies
## Català
### Verb

debilitaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de debilitar.

#### Variants

* debilitaves

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·ta·ies (5)
# debilitant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βi.ɫiˈtan/ balear /də.bi.ɫiˈtant/, /də.bi.ɫiˈtan/ Occidental: nord-occidental /de.βi.ɫiˈtan/ valencià /de.bi.ɫiˈtant/, /de.βi.ɫiˈtan/
   * Rimes: -ant

### Verb

debilitant
* Gerundi del verb debilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tant (4)
# debilita
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βiˈɫi.tə/, occidental /de.biˈɫi.ta/
   * Rimes: -ita

### Verb

debilita
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de debilitar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb debilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·ta (4)
# debilitam
## Català
### Verb

debilitam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de debilitar.

#### Variants

* debilitem

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tam (4)
# debilitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /də.βi.ɫiˈta/ Occidental: nord-occidental /de.βi.ɫiˈta/ valencià /de.bi.ɫiˈtaɾ/, /de.βi.ɫiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: debilità
   * Etimologia: De dèbil i el sufix -itar, segle XIV.

### Verb

debilitar trans.
* (de vegades, medicina) afeblir
    «E era tan feble, e tant atent e (blanco) tant fortment debilitat que no.s podie tenir, ni.s podie moure si hom no.l movie.» (Anònim, Història de la cultura valenciana, 1, pàg. 102, 1305)
* (antic) Desposseir algú dels seus béns.
* (antic) mutilar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: debilito, debilita, debilitem

#### Variants

* desbelitar, dibilitar

#### Derivats

* debilitació, debilitant, debilitat, debilitadament, debilitament, debilitador

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# debilitada
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βi.ɫiˈta.ðə/, occidental /de.bi.ɫiˈta.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

debilitada
* Participi femení singular del verb debilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·ta·da (5)
# debilitades
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.βi.ɫiˈta.ðəs/, occidental /de.bi.ɫiˈta.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

debilitades
* Participi femení plural del verb debilitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·ta·des (5)
# debilitaia
## Català
### Verb

debilitaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de debilitar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de debilitar.

#### Variants

* [1] debilitavi, debilitava
* [2] debilitava

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·ta·ia (5)
# debilitaien
## Català
### Verb

debilitaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de debilitar.

#### Variants

* debilitaven

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bi·li·ta·ien (5)
# aicesta
## Català antic
### Pronom

aicesta ‎(plural aicestas)
* forma femenina de aicest ‎(«aquesta»)
    Aicestas II ciutatz apela om per so nom la una Tir elaltra Sidon (Homilies d'Organyà)
# aicí
## Occità

   * Pronúncia: /ajˈsi/

### Adverbi

aicí
* aquí (de jo), ací

#### Relacionats

* aquí (aquí de tu)
# aidada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða.ðə/, occidental /ajˈða.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

aidada
* Participi femení singular del verb aidar.
    Aidada [ella/aquella]...; [l'he...] aidada.

#### Sinònims

* ajudada

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·da·da (3)
* Anagrama: adiada
# aidades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈða.ðəs/, occidental /ajˈða.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

aidades
* Participi femení plural del verb aidar.
    Aidades [elles/aquelles]...; [les he...] aidat o aidades.

#### Sinònims

* ajudades

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·da·des (3)
* Anagrama: adiades
# aicest
## Català antic
### Pronom

aicest m. ‎(femení aicesta)
* aquest

#### Variants

* aycest, cest

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo
# aicestas
## Català antic
### Pronom

aicestas
* forma plural de aicesta
# aid
## Català

   * Pronúncia: /ˈajt/
   * Rimes: -ajt

### Verb

aid
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aidar.
    Forma amb desinència zero baleàrica: [jo] aido, aide o aid.

#### Sinònims

* ajud

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: dia $^{(revers)}$

## Català antic
### Verb

aid
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de aidar
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de aidar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de aidar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de aidar

## Anglès

   * Pronúncia: /eɪd/ àudio (EUA)

### Nom

aid ‎(plural aids)
* ajuda, ajut

### Verb

aid ‎(3a persona singular present aids, gerundi aiding, passat i participi aided)
* ajudar
* auxiliar
# aicella
## Català antic
### Pronom

aicella
* forma femenina de aicell ‎(«aquella»)
# aicels
## Català antic
### Pronom

aicels
* forma plural de aicel
# dente
## Italià

   * Pronúncia: /ˈdɛn.te/

### Nom

dente m. ‎(plural denti)
* dent

#### Compostos i expressions

* a denti stretti - a contracor
* rompersi i denti - quedar-se amb un pam de nas
* stringere i denti - fer el cor fort
* tenere il fiato coi denti - ésser a les acaballes

### Miscel·lània

* Síl·labes: dèn·te (2)

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɛn.tɛ/

### Nom

dente
* ablatiu singular de dēns
# dentellada
## Català

   * Pronúncia: oriental /dən.təˈʎa.ðə/, occidental /den.teˈʎa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Del castellà dentellada, segle XIX.

### Nom

dentellada f. ‎(plural dentellades)
* (castellanisme) queixalada, dentada, mossegada, dentegada

#### Variants

* dentellà (valencià)

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·te·lla·da (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre dentellada
# dentellades
## Català

   * Pronúncia: oriental /dən.təˈʎa.ðəs/, occidental /den.teˈʎa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

dentellades f. pl.
* Forma plural de dentellada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: den·te·lla·des (4)
# dentate gyrus
## Anglès
### Nom

dentate gyrus
* (anatomia) circumvolució dentada, fàscia dentada

### Vegeu també

* dentate gyrus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# dentaux
## Francès

   * Pronúncia: /dɑ̃.to/

### Adjectiu

dentaux m. pl.
* forma plural de dental
# dentcurta
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəŋˈkur.tə/, occidental /deŋˈkuɾ.ta/
   * Rimes: -uɾta

### Nom

dentcurta f. ‎(plural dentcurtes)
* peix lloro

### Miscel·lània

* Síl·labes: dent·cur·ta (3)

### Vegeu també

* dentcurta. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# dented
## Anglès
### Verb

dented
* passat i participi de dent
# dentellones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /den.teˈʎo.nes/, meridional \deŋ.teˈʝo.neh\
       Americà: alt /den.teˈʝo.n(e)s/, baix \deŋ.teˈʝo.neh\, austral \den.teˈʒo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

dentellones m. pl.
* forma plural de dentellón
# agranis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾa.nis/, occidental /aˈɣɾa.nis/
   * Rimes: -anis

### Verb

agranis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nis (3)
* Anagrames: saginar, signara, signarà
# agranulocytoses
## Anglès
### Nom

agranulocytoses
* forma plural de agranulocytosis
# agranos
## Català
### Verb

agranos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nos (3)
* Anagrama: gosaran
# agranàiem
## Català
### Verb

agranàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·nà·iem (4)
* Anagrames: amagarien, amargaien, manegaria
# agraneu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈnɛw/ balear /ə.ɣɾəˈnəw/, /ə.ɣɾəˈnɛw/ Occidental: /a.ɣɾaˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agraneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agranar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agranar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·neu (3)
* Anagrames: aguaren, Anguera, arengau
# agrani
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾa.ni/, occidental /aˈɣɾa.ni/
   * Rimes: -ani

### Verb

agrani
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agranar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agranar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agranar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agranar.
# agranin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾa.nin/, occidental /aˈɣɾa.nin/
   * Rimes: -anin

### Verb

agranin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agranar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agranar.
# agrano
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾa.nu/, occidental /aˈɣɾa.no/
   * Rimes: -ano

### Verb

agrano
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agranar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agranar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agranar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gra·no (3)
* Anagrames: angora, Garona
# agranulocytosis
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix a-, granulocyte i el sufix -osis.

### Nom

agranulocytosis ‎(comptable i incomptable, plural agranulocytoses)
* (medicina) agranulocitosi
# agranà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾəˈna/, occidental /a.ɣɾaˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

agranà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agranar.
# degotà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta/ balear /də.ɣoˈta/, /də.ɣuˈta/ Occidental: /de.ɣoˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

degotà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de degotar.
# degotàs
## Català
### Verb

degotàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [1] degotés, degotara
* [2] degotés, degotara
# degotàsseu
## Català
### Verb

degotàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotéssiu, degotésseu, degotàssiu, degotàreu
# degotàssim
## Català
### Verb

degotàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotéssim, degotéssem, degotàssem, degotàrem
# degotàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta.ɾəm/ balear /də.ɣoˈta.ɾəm/, /də.ɣuˈta.ɾəm/ Occidental: /de.ɣoˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

degotàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de degotar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [2] degotéssim, degotéssem, degotàssim, degotàssem
# degotàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta.ɾəw/ balear /də.ɣoˈta.ɾəw/, /də.ɣuˈta.ɾəw/ Occidental: /de.ɣoˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

degotàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de degotar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [2] degotéssiu, degotésseu, degotàssiu, degotàsseu
# degotàssem
## Català
### Verb

degotàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotéssim, degotéssem, degotàssim, degotàrem
# degotàssiu
## Català
### Verb

degotàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* degotéssiu, degotésseu, degotàsseu, degotàreu
# degotàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta.βəw/ balear /də.ɣoˈta.vəw/, /də.ɣuˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /de.ɣoˈta.βew/ valencià /de.ɣoˈta.vew/, /de.ɣoˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

degotàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de degotar.
# aidí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈði/, occidental /ajˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

aidí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de aidar.
    [Jo] aidí o vaig aidar.

#### Sinònims

* ajudí

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dí (2)
* Anagrames: adii $^{(alfagrama)}$, adií, adiï

## Català antic
### Verb

aidí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de aidar

#### Variants

* aidé
# aielina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.jəˈɫi.nə/, occidental /a.jeˈɫi.na/
   * Rimes: -ina

### Nom

aielina f. ‎(plural aielines)
* Forma femenina de aielí.

### Adjectiu

aielina f. ‎(plural aielines)
* Forma femenina de aielí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ie·li·na (4)
* Anagrama: aliaien
# aieloners
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.jə.ɫuˈnes/ balear /ə.jə.ɫoˈnes/, /ə.jə.ɫuˈnes/ Occidental: nord-occidental /a.je.ɫoˈnes/, valencià /a.je.ɫoˈneɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Adjectiu

aieloners m. pl.
* Forma plural de aieloner.

### Nom

aieloners m. pl.
* Forma plural de aieloner.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ie·lo·ners (4)
* Anagrama: lesionaré
# aidéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈðe.siw/, occidental /ajˈðe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aidéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    [Vosaltres/vós] aidéssiu, aidésseu, aidàsseu, aidàssiu o aidàreu.

#### Sinònims

* ajudàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dés·siu (3)
* Anagrames: adiéssiu, ideàssiu
# aielins
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.jəˈɫins/, occidental /a.jeˈɫins/
   * Rimes: -ins

### Nom

aielins m. pl.
* Forma plural de aielí.

### Adjectiu

aielins m. pl.
* Forma plural de aielí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ie·lins (3)
* Anagrames: alienis, alineïs
# aieloner
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.jə.ɫuˈne/ balear /ə.jə.ɫoˈne/, /ə.jə.ɫuˈne/ Occidental: nord-occidental /a.je.ɫoˈne/, valencià /a.je.ɫoˈneɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

aieloner m. ‎(plural aieloners, femení aielonera)
* Natural d'Aielo de Malferit (la Vall d'Albaida).

#### Traduccions

* Castellà: ayelense $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

aieloner m. ‎(femení aielonera, plural masculí aieloners, plural femení aieloneres)
* Originari, pertanyent o relatiu a Aielo de Malferit (la Vall d'Albaida).

#### Traduccions

* Castellà: ayelense $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ie·lo·ner (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# aidéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈðe.sim/, occidental /ajˈðe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aidéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    [Nosaltres] aidéssim, aidéssem, aidàssem, aidàssim o aidàrem.

#### Sinònims

* ajudéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dés·sim (3)
* Anagrames: adiéssim, amidessi, dissèmia, ideàssim
# debel·laré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾe/, /də.βə.ɫəˈɾe/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾe/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾe/, /de.βe.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

debel·laré
* Primera persona del singular (jo) del futur de debel·lar.
# debel·laries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾi.əs/, /də.βə.ɫəˈɾi.əs/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾi.es/, /de.βe.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

debel·laries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de debel·lar.
# debel·lassen
## Català
### Verb

debel·lassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
# debel·lassis
## Català
### Verb

debel·lassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
# debel·larà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾa/, /də.βə.ɫəˈɾa/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾa/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾa/, /de.βe.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

debel·larà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de debel·lar.
# debel·laràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾas/, /də.βə.ɫəˈɾas/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾas/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾas/, /de.βe.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

debel·laràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de debel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·bel·la·ràs (4)
* Anagrames: badalleres, desabellar, esbadellar, reballades
# debel·laríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.βəɫ.ɫəˈɾi.əw/, /də.βə.ɫəˈɾi.əw/ balear /də.bəɫ.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: /de.beɫ.ɫaˈɾi.ew/, /de.βe.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

debel·laríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de debel·lar.
# debel·lasses
## Català
### Verb

debel·lasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.
# debel·lassin
## Català
### Verb

debel·lassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb debel·lar.