OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# títol oficial
## Català
### Nom

títol oficial m. ‎(plural títols oficials)
* Títol acadèmic que les autoritats educatives homologuen per donar-li validesa administrativa i professional.

#### Traduccions

* Anglès: official degree $^{(en)}$
* Castellà: título oficial $^{(es)}$
* Francès: diplôme officiel $^{(fr)}$

### Vegeu també

* títol oficial. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# títols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈti.tuɫs/ balear /ˈti.toɫs/, /ˈti.tuɫs/ Occidental: /ˈti.toɫs/
   * Rimes: -itols

### Nom

títols m. pl.
* Forma plural de títol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tí·tols (2)
* Anagrama: tolits
# títols acadèmics
## Català
### Nom

títols acadèmics m. pl.
* Forma plural de títol acadèmic.
# títol acadèmic
## Català
### Nom

títol acadèmic m. ‎(plural títols acadèmics)
* Menció acreditada per un document que dóna fe que una persona ha superat uns estudis determinats dins del sistema d'educació formal.

#### Sinònims

* titulació
* titulació acadèmica

#### Traduccions

* Anglès: degree $^{(en)}$
* Castellà: titulación académica $^{(es)}$, título académico $^{(es)}$
* Francès: diplôme $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* títol acadèmic. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# títol propi
## Català
### Nom

títol propi m. ‎(plural títols propis)
* Títol acadèmic expedit per una universitat i només reconegut per aquesta, que acredita la superació d'un cicle d'estudis determinat que la universitat incorpora a la seva oferta acadèmica.

#### Traduccions

* Castellà: título propio $^{(es)}$

### Vegeu també

* títol propi. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# títol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈti.tuɫ/ balear /ˈti.toɫ/, /ˈti.tuɫ/ Occidental: /ˈti.toɫ/
   * Rimes: -itol
   * Etimologia: Del llatí titulus.

### Nom

títol m. ‎(plural títols)
* Nom d'una obra.
* Càrrec honorífic d'una persona.

#### Sinònims

* denominació
* escriptura

#### Traduccions

* Anglès: title $^{(en)}$
* Castellà: título $^{(es)}$
* Italià: titolo $^{(it)}$
* Japonès: 題名 $^{(ja)}$
* Txec: název $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 標題 $^{(zh)}$ ‎(标题, biāotí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: tí·tol (2)
* Anagrames: titlo, tolit
# ungisc
## Català
### Verb

ungisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ungir.
# ungiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /uɲ.ʒiˈɾi.əw/, occidental /uɲ.d͡ʒiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

ungiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de ungir.
# ungisca
## Català
### Verb

ungisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ungir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ungir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ungir.
# trepollau
## Català
### Verb

trepollau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de trepollar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb trepollar.
# trepollaves
## Català
### Verb

trepollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de trepollar.
# trepollava
## Català
### Verb

trepollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de trepollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de trepollar.
# trepolle
## Català
### Verb

trepolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de trepollar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb trepollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb trepollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb trepollar.
# trepollen
## Català
### Verb

trepollen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de trepollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb trepollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb trepollar.
# trepollaven
## Català
### Verb

trepollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de trepollar.
# trepolles
## Català
### Verb

trepolles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de trepollar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trepollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tre·po·lles (3)
* Anagrama: portelles
# urinarie
## Italià

   * Pronúncia: /u.ri.naˈriː.e/

### Adjectiu

urinarie f. pl.
* forma plural de urinaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·na·rì·e (5)
# urinario
## Castellà

   * Pronúncia: /u.ɾiˈna.ɾjo/
   * Rimes: -aɾjo
   * Etimologia: Del llatí medieval urinarius.

### Adjectiu

urinario m. ‎(femení urinaria, plural masculí urinarios, plural femení urinarias)
* urinari

#### Derivats

* genitourinario

### Nom

urinario m. ‎(plural urinarios)
* orinador, urinari

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·na·rio (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre urinario

## Italià

   * Pronúncia: /u.riˈnaː.rjo/
   * Etimologia: De urina i el sufix -ario, segle XVII.

### Adjectiu

urinario m. ‎(femení urinaria, plural masculí urinari, plural femení urinarie)
* urinari

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·nà·rio (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre urinario
# urinary
## Anglès
### Adjectiu

urinary ‎(no comparable)
* urinari
    Urinary tract infection - Infecció del tracte urinari

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# urinaria
## Castellà

   * Pronúncia: /u.ɾiˈna.ɾja/
   * Rimes: -aɾja

### Adjectiu

urinaria f. ‎(plural urinarias)
* forma femenina de urinario

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·na·ria (4)

## Italià

   * Pronúncia: /u.riˈnaː.rja/

### Adjectiu

urinaria f. ‎(plural urinarie)
* forma femenina de urinario

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·nà·ria (4)
# urinanton
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈnan.ton/

### Verb

urinanton
* acusatiu de urinanto
# urinarias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /u.ɾiˈna.ɾjas/, meridional /u.ɾiˈna.ɾjah/
       Americà: alt /u.ɾiˈna.ɾ(ja)s/, baix /u.ɾiˈna.ɾjah/, austral /u.ɾiˈna.ɾjas/
   * Rimes: -aɾjas

### Adjectiu

urinarias f. pl.
* forma plural de urinaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·na·rias (4)
# urinarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /u.ɾiˈna.ɾjos/, meridional /u.ɾiˈna.ɾjoh/
       Americà: alt /u.ɾiˈna.ɾ(jo)s/, baix /u.ɾiˈna.ɾjoh/, austral /u.ɾiˈna.ɾjos/
   * Rimes: -aɾjos

### Adjectiu

urinarios m. pl.
* forma plural de urinario

### Nom

urinarios m. pl.
* forma plural de urinario

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·na·rios (4)
# urinari
## Català

   * Pronúncia: /u.ɾiˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: De urina i el sufix -ari, segle XIX.

### Nom

urinari m. ‎(plural urinaris)
* orinador

### Adjectiu

urinari m. ‎(femení urinària, plural masculí urinaris, plural femení urinàries)
* Relatiu o pertanyent a l'urina.

#### Traduccions

* Anglès: urinary $^{(en)}$
* Castellà: urinario $^{(es)}$
* Esperanto: urina $^{(eo)}$
* Francès: urinaire $^{(fr)}$
* Italià: urinario $^{(it)}$
* Polonès: moczowy $^{(pl)}$
* Portuguès: urinário $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·na·ri (4)
* Anagrames: arruïni, arruïní

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Italià

   * Pronúncia: /u.riˈnaː.ri/

### Adjectiu

urinari m. pl.
* forma plural de urinario

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·nà·ri (4)
# urinary bladder
## Anglès
### Nom

urinary bladder ‎(plural urinary bladders)
* (anatomia) bufeta urinària

### Vegeu també

* urinary bladder. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# trompanta
## Esperanto

   * Pronúncia: /tromˈpan.ta/

### Verb

trompanta ‎(plural trompantaj, acusatiu trompantan, plural acusatiu trompantajn)
* participi actiu present de trompi
# trompantaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /tromˈpan.taj/

### Verb

trompantaj
* forma plural de trompanta
# trompanto
## Esperanto

   * Pronúncia: /tromˈpan.to/

### Verb

trompanto ‎(plural trompantoj, acusatiu trompanton, plural acusatiu trompantojn)
* participi actiu nominal present de trompi
# trompam
## Català
### Verb

trompam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de trompar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trom·pam (2)
# trompant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾumˈpan/ balear /tɾomˈpant/, /tɾumˈpan/ Occidental: nord-occidental /tɾomˈpan/ valencià /tɾomˈpant/, /tɾomˈpan/
   * Rimes: -ant

### Verb

trompant
* Gerundi del verb trompar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trom·pant (2)
# trompante
## Esperanto

   * Pronúncia: /tromˈpan.te/

### Verb

trompante
* participi actiu adverbial present de trompi
# trompades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾumˈpa.ðəs/ balear /tɾomˈpa.ðəs/, /tɾumˈpa.ðəs/ Occidental: /tɾomˈpa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

trompades f. pl.
* Forma plural de trompada.

### Verb

trompades
* Participi femení plural del verb trompar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: trom·pa·des (3)
* Heterograma de 9 lletres (ademoprst)
# trompantan
## Esperanto

   * Pronúncia: /tromˈpan.tan/

### Verb

trompantan
* acusatiu de trompanta
# trompantajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /tromˈpan.tajn/

### Verb

trompantajn
* acusatiu plural de trompanta
# vacuis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.iːs/

### Adjectiu

vacuīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de vacuus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de vacuus
# vacuna
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈku.nə/, balear /vəˈku.nə/ Occidental: nord-occidental /baˈku.na/ valencià /vaˈku.na/, /baˈku.na/
   * Rimes: -una
   * Etimologia: Del castellà vacuna, segle XIX, de la locució viruela vacuna ‎(«verola bovina»), varietat de verola de la qual el metge Edward Jenner (1749-1823) va fer la primera substància immunitzant.

### Nom

vacuna f. ‎(plural vacunes)
* (castellanisme) vaccí

#### Traduccions
### Verb

vacuna
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vacunar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vacunar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·na (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /baˈku.na/
   * Rimes: -una
   * Etimologia: De l’adjectiu vacuno ‎(«boví, vaccí») usat en viruela vacuna ‎(«verola bovina»).

### Nom

vacuna f. ‎(plural vacunas)
* vaccí

#### Derivats

* vacunal
* vacunar
* vacunología
* vacunólogo

### Adjectiu

vacuna f. ‎(plural vacunas)
* Forma femenina de vacuno.

### Verb

vacuna
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb vacunar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb vacunar

#### Variants

* [2]: (voseo) vacuná

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·na (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre vacuna
# vacunables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈnab.bɫəs/, /bə.kuˈna.βɫəs/ balear /və.kuˈnab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈnab.bɫes/, /ba.kuˈna.βɫes/ valencià /va.kuˈna.bɫes/, /ba.kuˈna.βɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

vacunables inv. pl.
* Forma plural de vacunable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·na·bles (4)
* Anagrama: basculaven
# vacunacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ku.nə.siˈons/, balear /və.ku.nə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /ba.ku.na.siˈons/ valencià /va.ku.na.siˈons/, /ba.ku.na.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

vacunacions f. pl.
* Forma plural de vacunació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·na·ci·ons (5)
# vacuas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.aːs/

### Adjectiu

vacuās
* acusatiu femení plural de vacuus
# vacui
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.iː/

### Adjectiu

vacuī
* nominatiu masculí plural de vacuus
* vocatiu masculí plural de vacuus
* genitiu masculí singular de vacuus
* genitiu neutre singular de vacuus
# vacuarum
## Llatí

   * Pronúncia: /wa.kʊˈaː.rʊm/

### Adjectiu

vacuārum
* genitiu femení plural de vacuus
# vacue
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwa.kʊ.ɛ/

### Adjectiu

vacue
* vocatiu masculí singular de vacuus
# vacun
## Català
### Verb

vacun
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vacunar.
# vacunable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈnab.bɫə/, /bə.kuˈna.βɫə/ balear /və.kuˈnab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈnab.bɫe/, /ba.kuˈna.βɫe/ valencià /va.kuˈna.bɫe/, /ba.kuˈna.βɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De vacunar i el sufix -ble, calc del castellà vacunable, segle XXI.

### Adjectiu

vacunable inv. ‎(plural vacunables)
* (castellanisme) vaccinable

#### Compostos i expressions

* malaltia vacunable

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·na·ble (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, Optimot
# urpegéssim
## Català
### Verb

urpegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pe·gés·sim (4)
* Anagrama: preguéssim
# urpeixen
## Català
### Verb

urpeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de urpir.
# urpeixin
## Català
### Verb

urpeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb urpir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb urpir.
# urpegésseu
## Català
### Verb

urpegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pe·gés·seu (4)
* Anagrames: preguésseu, superegués
# urpeix
## Català
### Verb

urpeix
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de urpir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb urpir.
# urpeixes
## Català
### Verb

urpeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de urpir.
# urpeixi
## Català
### Verb

urpeixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb urpir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb urpir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb urpir.
# urpegéssiu
## Català
### Verb

urpegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pe·gés·siu (4)
* Anagrama: preguéssiu
# vaccinadores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bək.si.nəˈðo.ɾəs/, balear /vək.si.nəˈðo.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /bak.si.naˈðo.ɾes/ valencià /vak.si.naˈðo.ɾes/, /bak.si.naˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

vaccinadores f. pl.
* Forma plural de vaccinadora.

### Adjectiu

vaccinadores f. pl.
* Forma plural de vaccinadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vac·ci·na·do·res (5)
# vaccinadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bək.si.nəˈðos/, balear /vək.si.nəˈðos/ Occidental: nord-occidental /bak.si.naˈðos/ valencià /vak.si.naˈðoɾs/, /bak.si.naˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

vaccinadors m. pl.
* Forma plural de vaccinador.

### Adjectiu

vaccinadors m. pl.
* Forma plural de vaccinador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vac·ci·na·dors (4)
# vaccinale
## Francès

   * Pronúncia: /va.ksiˈnal/

### Adjectiu

vaccinale f. ‎(plural vaccinales)
* forma femenina de vaccinal
# vaccinam
## Català
### Verb

vaccinam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vaccinar.
# vaccinar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bək.siˈna/, balear /vək.siˈna/ Occidental: nord-occidental /bak.siˈna/ valencià /vak.siˈnaɾ/, /bak.siˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: vaccinà
   * Etimologia: De vaccí i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

vaccinar trans.
* Administrar un vaccí per a provocar immunitat contra determinades infeccions.
    «El seu fill, en Bernat, és un nen de nou anys que té problemes respiratoris molt greus i no ha pogut sortir al carrer durant tot aquest temps per les conseqüències que podria tenir una infecció per coronavirus en el seu cas. Els seus pares denuncien, a més, que no ha estat possible de vaccinar-lo fins fa pocs dies i demanen ajuda a les administracions perquè tinguin en compte l’especificitat del seu cas en diversos àmbits, a més de tot allò que té a veure amb la covid.» (Clara Ardévol Mallol, Dos anys tancats a casa esperant la vaccinació del seu fill: “Ens sentim abandonats”, VilaWeb, gen. 2022)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vaccino, vaccina, vaccinem

#### Sinònims

* vacunar (castellanisme)

#### Derivats

* revaccinar
* vaccinació
* vaccinador

#### Traduccions

* Alemany: vakzinieren $^{(de)}$
* Anglès: vaccinate $^{(en)}$
* Castellà: vacunar $^{(es)}$
* Danès: vaccinere $^{(da)}$
* Francès: vacciner $^{(fr)}$
* Italià: vaccinare $^{(it)}$
* Neerlandès: vaccineren $^{(nl)}$
* Noruec: vaksinere $^{(no)}$
* Occità: vaccinar $^{(oc)}$
* Portuguès: vacinar $^{(pt)}$
* Romanès: vaccina $^{(ro)}$
* Suec: vaccinera $^{(sv)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vac·ci·nar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# vaccinaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bək.si.nəˈɾan/, balear /vək.si.nəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /bak.si.naˈɾan/ valencià /vak.si.naˈɾan/, /bak.si.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vaccinaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vaccinar.
# vaccinal
## Anglès
### Adjectiu

vaccinal ‎(no comparable)
* vaccínic

## Francès

   * Pronúncia: /va.ksiˈnal/

### Adjectiu

vaccinal m. ‎(femení vaccinale, plural masculí vaccinaux, plural femení vaccinales)
* vaccínic
# vaccinales
## Francès

   * Pronúncia: /va.ksiˈnal/

### Adjectiu

vaccinales f. pl.
* forma plural de vaccinale
# vaccinara
## Català
### Verb

vaccinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaccinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaccinar.
# ussi
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈʊs.siː/

### Verb

ussī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ūrō
# usos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈu.zus/ balear /ˈu.zos/, /ˈu.zus/ Occidental: /ˈu.zos/
   * Rimes: -uzos

### Nom

usos m. pl.
* Forma plural de ús.

### Verb

usos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb usar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sos (2)
* Anagrames: sous, suos

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈu.sos/, meridional /ˈu.soh/
       Americà: alt /ˈu.s(o)s/, baix /ˈu.soh/, austral /ˈu.sos/
   * Rimes: -usos
   * Homòfon: husos

### Nom

usos m. pl.
* forma plural de uso

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·sos (2)
* Anagrama: suso

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈuː.soːs/

### Adjectiu

ūsōs
* acusatiu masculí plural de ūsus
# usos ilegales de las manos
## Castellà
### Nom

usos ilegales de las manos m. pl.
* forma plural de uso ilegal de las manos
# usos il·legals de les mans
## Català
### Nom

usos il·legals de les mans m. pl.
* Forma plural de ús il·legal de les mans.
# usta
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈus.ta/

### Nom

usta f. pl.
* boca

#### Declinació

| | plural |
| Nominatiu | usta |
| Genitiu | ust |
| Datiu | ustom |
| Acusatiu | usta |
| Instrumental | ustami |
| Locatiu | ustach |
| Vocatiu | usta |
# ustori
## Català

   * Pronúncia: /usˈtɔ.ɾi/
   * Rimes: -ɔɾi
   * Etimologia: Del llatí ustus i el sufix -tori, del verb ūrō ‎(«cremar»), segle XIX.

### Adjectiu

ustori m. ‎(femení ustòria, plural masculí ustoris, plural femení ustòries)
* (cultisme) Que té la capacitat de cremar, produir ustió.

#### Traduccions

* Anglès: burning $^{(en)}$
* Castellà: ustorio $^{(es)}$
* Francès: ardent $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: us·to·ri (3)
* Heterograma de 6 lletres (iorstu)
* Anagrames: rostiu, sortiu

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# usonanon
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.soˈna.non/

### Nom

usonanon
* acusatiu de usonano
# usted
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \usˈteð\, meridional \uhˈte(ð)\
       Americà: alt /usˈted/, baix \uhˈteð\, austral /uhˈted/
   * Rimes: -ed
   * Àudio:
   * Etimologia: Del llatí vuestra merced.

### Pronom

usted m., f. ‎(plural ustedes)
* (pronom personal de la segona persona del singular, formal) vostè
* (Colòmbia, i principalment a Bogotà) tu (informal)

### Notes

Funcionalment, usted i ustedes són pronoms de segona persona, però gramaticalment, quan aquests es conjuguen regeixen en tercera persona.
    ¿Cómo está usted?
    ¿Cómo están ustedes?

### Formes alternatives

* Ud.
* Vd.

### Miscel·lània

* Síl·labes: us·ted (2)
# ustedes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \usˈte.ðes\, meridional \uhˈte.ðeh\
       Americà: alt /usˈte.d(e)s/, baix \uhˈte.ðeh\, austral \uhˈte.ðes\
   * Rimes: -edes

### Pronom

ustedes m. o f. pl.
* forma plural de usted

### Miscel·lània

* Síl·labes: us·te·des (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre ustedes
# usorum
## Llatí

   * Pronúncia: /uːˈsoː.rʊm/

### Adjectiu

ūsōrum
* genitiu masculí plural de ūsus
* genitiu neutre plural de ūsus
# trotaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾu.təˈɾe/ balear /tɾo.təˈɾe/, /tɾu.təˈɾe/ Occidental: /tɾo.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

trotaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de trotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·ta·ré (3)
* Anagrames: retorta, torreta, tortera
# trotassen
## Català
### Verb

trotassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trotar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ensostrat
# vedellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎa.βən/, balear /və.ðəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎa.βen/ valencià /ve.ðeˈʎa.ven/, /be.ðeˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

vedellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vedellar.
# vedellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎa.βə/, balear /və.ðəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎa.βa/ valencià /ve.ðeˈʎa.va/, /be.ðeˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vedellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vedellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vedellar.
# vedellavi
## Català
### Verb

vedellavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vedellar.
# vedellau
## Català
### Verb

vedellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vedellar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vedellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devalleu
# vedellassis
## Català
### Verb

vedellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedellasses
## Català
### Verb

vedellasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.

### Miscel·lània

* Anagrama: devallesses
# vedellassin
## Català
### Verb

vedellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vedellar.
# vedellats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ðəˈʎats/, balear /və.ðəˈʎats/ Occidental: nord-occidental /be.ðeˈʎats/ valencià /ve.ðeˈʎats/, /be.ðeˈʎats/
   * Rimes: -ats

### Verb

vedellats
* Participi masculí plural del verb vedellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·de·llats (3)
* Anagrama: vetllades