OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# deçà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈsa/, occidental /deˈsa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De de i ça.

### Preposició

deçà
* En posició relativa més propera al parlant respecte a un element de referència.
    «Hi exercia una forta pressió el darrer papa d’Avinyó, Benet XIII, l’aragonés Pedro de Luna, que només era ja reconegut aleshores pels sobirans de deçà el Pirineu.» (Manuel Sanchis Guarner, La ciutat de València, 1972)

#### Sinònims

* cis-

#### Antònims

* dellà

#### Derivats

* al deçà de
* deçà i dellà de

#### Traduccions

* Anglès: on this side of $^{(en)}$
* Castellà: aquende $^{(es)}$
* Francès: en deçà de $^{(fr)}$
* Italià: di qua da $^{(it)}$

### Adverbi

deçà
* En el cantó d'ací, el més proper al parlant.
    «Arribàrem a la tàpia, i jo em quedí deçà, però ell saltà dellà.» (Enric Valor, L'adverbi, II: Gramàtica elemental per a valencians, 1964)

#### Derivats

* deçà i dellà

#### Antònims

* dellà

#### Traduccions

* Anglès: over here $^{(en)}$
* Castellà: acá $^{(es)}$
* Francès: deçà $^{(fr)}$
* Italià: in qua $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·çà (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# deïa
## Català antic
### Verb

deïa
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de dir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de dir
# deïen
## Català antic
### Verb

deïen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de dir
# deïes
## Català antic
### Verb

deïes
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dir
# deíem
## Català antic
### Verb

deíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de dir
# deïficacions
## Català

   * Pronúncia: oriental /də.i.fi.kə.siˈons/, occidental /de.i.fi.ka.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

deïficacions f. pl.
* Forma plural de deïficació.

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·ï·fi·ca·ci·ons (6)
* Anagrama: edificacions
# dofins ratllats de l'Atlàntic
## Català
### Nom

dofins ratllats de l'Atlàntic m. pl.
* Forma plural de dofí ratllat de l'Atlàntic.
# dofins ratllats tropicals
## Català
### Nom

dofins ratllats tropicals m. pl.
* Forma plural de dofí ratllat tropical.
# dofins geperuts atlàntics
## Català
### Nom

dofins geperuts atlàntics m. pl.
* Forma plural de dofí geperut atlàntic.
# dofins geperuts indopacífics
## Català
### Nom

dofins geperuts indopacífics m. pl.
* Forma plural de dofí geperut indopacífic.
# dofins llistats
## Català
### Nom

dofins llistats m. pl.
* Forma plural de dofí llistat.
# dofins meridionals
## Català
### Nom

dofins meridionals m. pl.
* Forma plural de dofí meridional.
# dofins ratllats
## Català
### Nom

dofins ratllats m. pl.
* Forma plural de dofí ratllat.
# dofins negres
## Català
### Nom

dofins negres m. pl.
* Forma plural de dofí negre.
# dofins grisos
## Català
### Nom

dofins grisos m. pl.
* Forma plural de dofí gris.
# dofins mulars indopacífics
## Català
### Nom

dofins mulars indopacífics m. pl.
* Forma plural de dofí mular indopacífic.
# desvelaries
## Català
### Verb

desvelaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de desvelar.
# desvelaria
## Català
### Verb

desvelaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de desvelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de desvelar.
# desvelareu
## Català
### Verb

desvelareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de desvelar.
# desvelaràs
## Català
### Verb

desvelaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de desvelar.
# desvelaré
## Català
### Verb

desvelaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de desvelar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ve·la·ré (4)
* Anagrama: revelades

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βe.laˈɾe\, meridional \deh.βe.laˈɾe\
       Americà: alt \dez.βe.laˈɾe\, baix \deh.βe.laˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

desvelaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb desvelar
# desvelarien
## Català
### Verb

desvelarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de desvelar.
# desvelarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \dez.βeˈlaɾ.se\, meridional \deh.βeˈlaɾ.se\
       Americà: alt \dez.βeˈlaɾ.s(e)\, baix \deh.βeˈlaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

desvelarse trans., pron. ‎(present me desvelo, passat me desvelé, futur me desvelaré)
* forma pronominal de desvelar
# desvelarà
## Català
### Verb

desvelarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de desvelar.
# desvelares
## Català
### Verb

desvelares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de desvelar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desvelar.
# dirozzatasi
## Italià
### Verb

dirozzatasi
* participi passat femení singular de dirozzarsi
# dirozzate
## Italià
### Verb

dirozzate
* participi passat femení plural de dirozzare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de dirozzare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de dirozzare
# dirozzati
## Italià
### Verb

dirozzati
* participi passat masculí plural de dirozzare
# dirozzatevi
## Italià
### Verb

dirozzatevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de dirozzarsi
# dirozzassimo
## Italià
### Verb

dirozzassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de dirozzare
# dirozzaste
## Italià
### Verb

dirozzaste
* segona persona plural (voi) del passat de dirozzare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de dirozzare
# dirozzata
## Italià
### Verb

dirozzata
* participi passat femení singular de dirozzare
# dirozzassi
## Italià
### Verb

dirozzassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de dirozzare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de dirozzare
# dirozzasti
## Italià
### Verb

dirozzasti
* segona persona singular (tu) del passat de dirozzare
# dirozzatesi
## Italià
### Verb

dirozzatesi
* participi passat femení plural de dirozzarsi
# dilettosamente
## Italià

   * Pronúncia: /di.letˌto.saˈmen.te/
   * Etimologia: De dilettoso i el sufix -mente.

### Adverbi

dilettosamente
* delitosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·let·to·sa·mén·te (6)
# dilexi
## Llatí

   * Pronúncia: /diːˈleːks.iː/

### Verb

dīlēxī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de dīligō
# dilettantisms
## Anglès
### Nom

dilettantisms
* forma plural de dilettantism
# dili
## Romaní
### Adjectiu

dili
* forma femenina de dilo
# dilettevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /di.letˌte.volˈmen.te/
   * Etimologia: De dilettevole i el sufix -mente.

### Adverbi

dilettevolmente
* delectablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·let·te·vol·mén·te (6)
# diligentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /di.ɫiˌʒemˈmen/ balear /di.ɫiˌʒemˈment/, /di.ɫiˌʒemˈmen/ Occidental: nord-occidental /di.ɫiˌʒemˈmen/ valencià /di.ɫiˌd͡ʒemˈment/, /di.ɫiˌd͡ʒemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De diligent i el sufix -ment, segle XIII.

### Adverbi

diligentment
* D'una manera diligent, amb diligència.

#### Traduccions

* Anglès: diligently $^{(en)}$
* Castellà: diligentemente $^{(es)}$
* Francès: diligemment $^{(fr)}$
* Italià: diligentemente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·li·gent·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# dilettantismes
## Francès

   * Pronúncia: /di.lɛ.tɑ̃ˈtism/

### Nom

dilettantismes m. pl.
* forma plural de dilettantisme
# diligentemente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /di.liˌxen.teˈmen.te/, meridional \di.liˌheŋ.teˈmen.te\
       Americà: alt /di.liˌxen.teˈmen.t(e)/, baix \di.liˌheŋ.teˈmen.te\, austral /di.liˌxen.teˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De diligente i el sufix -mente.

### Adverbi

diligentemente
* diligentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·li·gen·te·men·te (6)

## Italià

   * Pronúncia: /di.liˌd͡ʒɛn.teˈmen.te/
   * Etimologia: De diligente i el sufix -mente.

### Adverbi

diligentemente
* diligentment

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·li·gen·te·mén·te (6)
# diligently
## Anglès

   * Etimologia: De diligent i el sufix -ly.

### Adverbi

diligently ‎(comparatiu more diligently, superlatiu most diligently)
* diligentment
# disfarete
## Italià
### Verb

disfarete
* segona persona plural (voi) del futur de disfare
# disfarsi
## Italià

   * Pronúncia: /diˈsfar.si/

### Verb

disfarsi pron.
* forma pronominal de disfare ‎(«desfer-se»)
* destruir
* descompondre's

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: di·sfàr·si (3)
# disfarò
## Italià
### Verb

disfarò
* primera persona singular (io) del futur de disfare
# disfassi
## Italià
### Verb

disfassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de disfarsi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de disfarsi
# disfassimo
## Italià
### Verb

disfassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de disfarsi
# disfaresti
## Italià
### Verb

disfaresti
* segona persona singular (tu) del condicional de disfare
# disfarà
## Italià
### Verb

disfarà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de disfare
# disfasse
## Italià
### Verb

disfasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de disfarsi
# disfassero
## Italià
### Verb

disfassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de disfarsi
# disfaste
## Italià
### Verb

disfaste
* segona persona plural (voi) del passat de disfarsi
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de disfarsi
# dia a dia
## Català
### Adverbi

dia a dia
* incessantment

#### Variants

* dia rere dia, de dia en dia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# di tacco
## Italià
### Adverbi

di tacco
* de taló
# dia de faena
## Català
### Nom

dia de faena m. ‎(plural dies de faena)
* (occidental) dia feiner

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# dia de lliure disposició
## Català
### Nom

dia de lliure disposició m. ‎(plural dies de lliure disposició)
* Dia festiu del calendari escolar que pot decidir un centre educatiu particularment.

#### Traduccions

* Anglès: personal day $^{(en)}$
* Castellà: día de libre disposición $^{(es)}$

### Vegeu també

* dia de lliure disposició. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# dia-
## Català

   * Etimologia: Forma prefixada del grec antic διά ‎(diá, «a través, per»).

### Prefix

dia-
* a través de
    dia- + -tòpic → diatòpic

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# dia faener
## Català
### Nom

dia faener m. ‎(plural dies faeners)
* (occidental) dia feiner

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# dia rere dia
## Català
### Adverbi

dia rere dia
* Forma alternativa de dia a dia.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# dia i nit
## Català
### Adverbi

dia i nit
* Forma alternativa de nit i dia.

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DSFF
# diabetes
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌdaɪəˈbiːtiːz/, /ˌdaɪəˈbiːtɪs/

### Nom

diabetes ‎(incomptable)
* diabetis

### Vegeu també

* diabetes. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \djaˈβe.tes\, meridional \djaˈβe.teh\
       Americà: alt /djaˈbe.t(e)s/, baix \djaˈβe.teh\, austral \djaˈβe.tes\
   * Rimes: -etes
   * Etimologia: Del llatí diabetes, del grec antic διαβήτης ‎(diabḗtēs).

### Nom

diabetes f. ‎(plural invariable)
* diabetis

#### Derivats

* diabético

#### Compostos i expressions

* diabetes insípida
* diabetes mellitus

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·be·tes (3)
* Anagrames: debitase, desatibe, desatibé

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diabetes
* diabetes. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# disilludetevi
## Italià
### Verb

disilludetevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de disilludersi
# disilludeste
## Italià
### Verb

disilludeste
* segona persona plural (voi) del passat de disilludere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de disilludere
# disilludesti
## Italià
### Verb

disilludesti
* segona persona singular (tu) del passat de disilludere
# disilludete
## Italià
### Verb

disilludete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de disilludere
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de disilludere
# disilludeva
## Italià
### Verb

disilludeva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de disilludere
# disilluderò
## Italià
### Verb

disilluderò
* primera persona singular (io) del futur de disilludere
# disilludessimo
## Italià
### Verb

disilludessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de disilludere
# disilludesse
## Italià
### Verb

disilludesse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de disilludere
# disilludessi
## Italià
### Verb

disilludessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de disilludere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de disilludere
# disilludessero
## Italià
### Verb

disilludessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de disilludere
# dolents
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈɫens/ balear /doˈɫens/, /duˈɫens/ Occidental: /doˈɫens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

dolents m. pl.
* Forma plural de dolent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·lents (2)
* Heterograma de 7 lletres (delnost)
* Anagrames: dentols, dèntols, déntols

## Occità
### Adjectiu

dolents m. pl.
* forma plural de dolent
# doleo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.lɛ.oː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *delh₁- («tallar, separar»), cognat del verb dolō.

### Verb

doleō ‎(1a present$^?$), dolēs ‎(2a present), dolēre ‎(infinitiu), doluī ‎(perfet), dolitum ‎(supí)
* patir, jo pateixo
    Ex me doles.—(traducció:«Em fas patir.»)
* doldre's, plànyer-se
    Dolere vicem alicujus.—(traducció:«Doldre's per la mort d'algú.»)
* fer mal, causar dolor
    pes dolet.—(traducció:«El peu em fa mal.»)

#### Derivats

| circumdoleō condoleō dēdoleō dolēns dolenter | dolentia dolentulus dolitō dolor perdoleō |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wortenbuch, 1959, p.194-196
# dolentibus
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlɛn.tɪ.bʊs/

### Adjectiu

dolentibus
* datiu masculí/femení/neutre plural de dolēns
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de dolēns
# dolentis
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlɛn.tɪs/

### Adjectiu

dolentis
* genitiu masculí/femení/neutre singular de dolēns
# dolentium
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈlɛn.tɪ.ʊm/

### Adjectiu

dolentium
* genitiu masculí/femení/neutre plural de dolēns
# dolere
## Llatí

   * Pronúncia: /dɔˈleː.rɛ/

### Verb

dolēre
* infinitiu del present actiu de doleō
# dolfijnmeeuw
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De dolfijn ‎(«dofí») i meeuw ‎(«gavià, gavina»), tot com en anglès dolphin gull.

### Nom

dolfijnmeeuw m. ‎(plural dolfijnmeeuwen)
* (ornitologia) gavina de Magallanes (Leucophaeus scoresbii)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# doleré
## Castellà

   * Pronúncia: /do.leˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

doleré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb doler
# doles
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.leːs/

### Verb

dolēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de doleō
# dialogueguem
## Català
### Verb

dialogueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogueguessen
## Català
### Verb

dialogueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogueguéssom
## Català
### Verb

dialogueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialoguegueu
## Català
### Verb

dialoguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogo
## Català
### Verb

dialogo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dialogar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dialogar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogos
## Català
### Verb

dialogos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogueguessa
## Català
### Verb

dialogueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialogueguesses
## Català
### Verb

dialogueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# dialoguegués
## Català
### Verb

dialoguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb dialogar.
# divorziasti
## Italià
### Verb

divorziasti
* segona persona singular (tu) del passat de divorziare
# divorziarono
## Italià
### Verb

divorziarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de divorziare
# divorziassi
## Italià
### Verb

divorziassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de divorziare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de divorziare
# divorziaste
## Italià
### Verb

divorziaste
* segona persona plural (voi) del passat de divorziare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de divorziare
# divorziate
## Italià
### Verb

divorziate
* participi passat femení plural de divorziare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de divorziare
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de divorziare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de divorziare
# divorziare
## Italià

   * Pronúncia: /di.vorˈt͡sjaː.re/
   * Etimologia: De divorzio ‎(«divorci») i la desinència -are, segle XIX.

### Verb

divorziare intr.
* divorciar-se

#### Conjugació
### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre divorziare
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dizionario Italiano Olivetti sobre divorziare
# divorziassero
## Italià
### Verb

divorziassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de divorziare
# divorziassimo
## Italià
### Verb

divorziassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de divorziare
# divorziata
## Italià
### Verb

divorziata
* participi passat femení singular de divorziare
# divorziasse
## Italià
### Verb

divorziasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de divorziare
# educational pathway
## Anglès
### Nom

educational pathway
* itinerari educatiu

### Vegeu també

* educational pathway. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational programming
## Anglès
### Nom

educational programming
* programació educativa

### Vegeu també

* educational programming. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational psychologist
## Anglès
### Nom

educational psychologist
* psicopedagog

### Vegeu també

* educational psychologist. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational resource
## Anglès
### Nom

educational resource
* recurs didàctic

#### Sinònims

* pedagogical resource

### Vegeu també

* educational resource. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational participation
## Anglès
### Nom

educational participation
* participació en el sistema educatiu

### Vegeu també

* educational participation. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational planning
## Anglès
### Nom

educational planning
* planificació educativa

### Vegeu també

* educational planning. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational psychology
## Anglès
### Nom

educational psychology
* psicologia de l'educació

#### Sinònims

* education psychology

### Vegeu també

* educational psychology. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational process
## Anglès
### Nom

educational process
* procés educatiu

### Vegeu també

* educational process. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational policy
## Anglès
### Nom

educational policy
* política educativa

#### Sinònims

* education policy

### Vegeu també

* educational policy. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# educational renewal
## Anglès
### Nom

educational renewal
* renovació educativa

### Vegeu també

* educational renewal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# domenyam
## Català
### Verb

domenyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de domenyar.

#### Variants

* domenyem

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyam (3)
# domenyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲa/ balear /do.məˈɲa/, /du.məˈɲa/ Occidental: nord-occidental /do.meˈɲa/ valencià /do.meˈɲaɾ/, /do.meˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De dominar.

### Verb

domenyar intr., trans.
* (dialectal) Forma alternativa de dominar.
    «Per a ésser mestres de l'emoció que produeix el parlar en públic, els grans oradors sols ho han aconseguit domenyant i controlant la timidesa o la febre oratòries que se'ls emportava.» (Josep Boronat Recasens, Silueta de l'orador, 1933)
    «El gust italià es complavia en domenyar la creixença natural dels arbres i arbustos per donar-los forma arquitectònica.» (Francesc Curet i Payrot, Visions barcelonines: 1760-1860. VIII, Muralles enllà, 1956)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: domenyo, domenya, domenyem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nyar (3)
* Heterograma de 8 lletres (ademnory)
# domenica
## Italià

   * Pronúncia: /doˈmeː.ni.ka/

### Nom

domenica f. ‎(plural domeniche)
* diumenge

#### Compostos i expressions

* domenica delle palme - diumenge de rams
* osservare la domenica - celebrar la festa del diumenge
* rompere la domenica - no celebrar la festa del diumenge
* vestito della domenica - vestit de diumenge

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mé·ni·ca (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeimno)
# domenyara
## Català
### Verb

domenyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb domenyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb domenyar.

#### Variants

* [1] domenyés, domenyàs
* [2] domenyés, domenyàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nya·ra (4)
# domeniche
## Italià

   * Pronúncia: /doˈmeː.ni.ke/

### Nom

domeniche f. pl.
* forma plural de domenica

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mé·ni·che (4)
# domenya
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /duˈmɛ.ɲə/ balear /doˈmə.ɲə/, /duˈmɛ.ɲə/ Occidental: /doˈme.ɲa/
   * Rimes: -ɛɲa

### Verb

domenya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de domenyar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb domenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nya (3)
* Heterograma de 7 lletres (ademnoy)
# domenyada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲa.ðə/ balear /do.məˈɲa.ðə/, /du.məˈɲa.ðə/ Occidental: /do.meˈɲa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

domenyada
* Participi femení singular del verb domenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nya·da (4)
# domenyades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.məˈɲa.ðəs/ balear /do.məˈɲa.ðəs/, /du.məˈɲa.ðəs/ Occidental: /do.meˈɲa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

domenyades
* Participi femení plural del verb domenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·me·nya·des (4)