OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# hypnopedia
## Anglès
### Nom

hypnopedia ‎(incomptable)
* hipnopèdia

#### Sinònims

* sleep-learning

### Vegeu també

* hypnopedia. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# hypnosis
## Anglès

   * Etimologia: De hypn(otic) i el sufix -osis.

### Nom

hypnosis ‎(plural hypnoses)
* hipnosi
# hyphemas
## Anglès
### Nom

hyphemas
* forma plural de hyphema
# hypnoses
## Anglès
### Nom

hypnoses
* forma plural de hypnosis
# hypnotherapy
## Anglès
### Nom

hypnotherapy ‎(plural hypnotherapies)
* hipnoteràpia

### Vegeu també

* hypnotherapy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hypnopédie
## Francès
### Nom

hypnopédie f. ‎(plural hypnopédies)
* hipnopèdia

### Vegeu també

* hypnopédie. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# hyphema
## Anglès
### Nom

hyphema ‎(plural hyphemas)
* hipema

### Vegeu també

* hyphema. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# hypnopédies
## Francès
### Nom

hypnopédies f. pl.
* forma plural de hypnopédie
# hypnotherapies
## Anglès
### Nom

hypnotherapies
* forma plural de hypnotherapy
# hyperémotivités
## Francès
### Nom

hyperémotivités f. pl.
* forma plural de hyperémotivité
# igualaia
## Català
### Verb

igualaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de igualar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·la·ia (4)
* Anagrama: aigualia
# igualaies
## Català
### Verb

igualaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·la·ies (4)
* Anagrama: aigualies
# igualam
## Català
### Verb

igualam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de igualar.
# igualadí
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ɣwə.ɫəˈði/, occidental /i.ɣwa.ɫaˈði/
   * Rimes: -i

### Adjectiu

igualadí m. ‎(femení igualadina, plural masculí igualadins, plural femení igualadines)
* Relatiu o pertanyent a Igualada.

#### Traduccions
### Nom

igualadí m. ‎(plural igualadins, femení igualadina)
* Persona que habita o és originària d'Igualada.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·la·dí (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# igualaien
## Català
### Verb

igualaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de igualar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·gua·la·ien (4)
* Anagrama: aigualien
# ilustración
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lus.tɾaˈθjon/, meridional \i.luh.tɾaˈθjoŋ\
       Americà: alt /i.lus.t͡s(a)ˈsjon/, baix \i.luh.tɾaˈsjoŋ\, austral /i.luh.tɾaˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

ilustración f. ‎(plural ilustraciones)
* (Gravat) gravat, estampa, il·lustració, làmina

#### Sinònims

* estampa
* grabado
* lámina

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tra·ción (4)

### Vegeu també

* ilustración. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# ilustres
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈlus.tɾes/, meridional /iˈluh.tɾeh/
       Americà: alt /iˈlus.t͡s(e)s/, baix /iˈluh.tɾeh/, austral /iˈluh.tɾes/
   * Rimes: -ustɾes

### Adjectiu

ilustres inv. pl.
* forma plural de ilustre
# ilustrar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lusˈtɾaɾ/, meridional /i.luhˈtɾaɾ/
       Americà: alt /i.l(u)sˈt͡saɾ/, baix /i.luhˈtɾaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí illustrāre.

### Verb

ilustrar trans., pron. ‎(pronominal ilustrarse, present ilustro, passat ilustré, futur ilustraré)
* il·lustrar

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·trar (3)
# ilustraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lus.tɾaˈθjo.nes/, meridional /i.luh.tɾaˈθjo.neh/
       Americà: alt /i.lus.t͡s(a)ˈsjo.nes/, baix /i.luh.tɾaˈsjo.neh/, austral /i.luh.tɾaˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

ilustraciones f. pl.
* forma plural de ilustración
# ilustre
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˈlus.tɾe/, meridional /iˈluh.tɾe/
       Americà: alt /iˈlus.t͡s(e)/, baix /iˈluh.tɾe/
   * Rimes: -ustɾe

### Adjectiu

ilustre inv. ‎(plural ilustres)
* il·lustre

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tre (3)
* Heterograma de 7 lletres (eilrstu)
# ilustristoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.luˈstri.stoj/

### Nom

ilustristoj
* forma plural de ilustristo

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tris·toj (4)
# ilustrarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lusˈtɾaɾ.se/, meridional /i.luhˈtɾaɾ.se/
       Americà: alt /i.l(u)sˈt͡saɾ.se/, baix /i.luhˈtɾaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

ilustrarse trans., pron. ‎(present me ilustro, passat me ilustré, futur me ilustraré)
* forma pronominal de ilustrar
# ilustraré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i.lus.tɾaˈɾe/, meridional /i.luh.tɾaˈɾe/
       Americà: alt /i.l(u)s.t͡saˈɾe/, baix /i.luh.tɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

ilustraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb ilustrar
# ilustremente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /iˌlus.tɾeˈmen.te/, meridional /iˌluh.tɾeˈmen.te/
       Americà: alt /iˌlus.t͡seˈmen.t(e)/, baix /iˌluh.tɾeˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De ilustre i el sufix -mente.

### Adverbi

ilustremente
* il·lustrement

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tre·men·te (5)
# ilustristo
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.luˈstri.sto/
   * Etimologia: De l'arrel √ilustr, l'infix -ist- i la desinència -o.

### Nom

ilustristo ‎(acusatiu ilustriston, plural ilustristoj, plural acusatiu ilustristojn)
* il·lustrador

#### Hiperònims

* grafikisto, desegnisto

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·lus·tris·to (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en esperanto
* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre ilustristo
# imitassin
## Català
### Verb

imitassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mi·tas·sin (4)
* Anagrama: amnistiïs
# imitaríveu
## Català
### Verb

imitaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imitar.
# imitassen
## Català
### Verb

imitassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mi·tas·sen (4)
* Anagrames: amnisties, amnistiés, imantessi, intimessa
# imitaría
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /i.mi.taˈɾi.a/
       Americà: alt /i.mi.t(a)ˈɾi.a/, baix /i.mi.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

imitaría
* primera persona del singular (yo) del condicional del verb imitar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del condicional del verb imitar

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mi·ta·rí·a (5)
# imitaríeu
## Català
### Verb

imitaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imitar.
# imitasses
## Català
### Verb

imitasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·mi·tas·ses (4)
* Anagrama: assistíem
# imitassis
## Català
### Verb

imitassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imitar.
# ikasgairekin
## Basc
### Nom

ikasgairekin
* comitatiu indefinit de ikasgai
# ikasgaira
## Basc
### Nom

ikasgaira
* al·latiu definit singular de ikasgai
# ikasgairaino
## Basc
### Nom

ikasgairaino
* terminatiu definit singular de ikasgai
# ikasgairengatik
## Basc
### Nom

ikasgairengatik
* causal indefinit de ikasgai
# ikasgairi
## Basc
### Nom

ikasgairi
* datiu indefinit de ikasgai
# ikasgairantz
## Basc
### Nom

ikasgairantz
* al·latiu direccional definit singular de ikasgai
# ikasgairen
## Basc
### Nom

ikasgairen
* genitiu indefinit de ikasgai
# ikasgairentzat
## Basc
### Nom

ikasgairentzat
* benefactiu indefinit de ikasgai
# ikasgaik
## Basc
### Nom

ikasgaik
* ergatiu indefinit de ikasgai
# ikasgaiko
## Basc
### Nom

ikasgaiko
* genitiu locatiu definit singular de ikasgai
# ibridazioni
## Italià

   * Pronúncia: /i.bri.datˈt͡sjoː.ni/

### Nom

ibridazioni f. pl.
* forma plural de ibridazione
# ibriderai
## Italià
### Verb

ibriderai
* segona persona singular (tu) del futur de ibridare
# ibrideranno
## Italià
### Verb

ibrideranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de ibridare
# ibriderei
## Italià
### Verb

ibriderei
* primera persona singular (io) del condicional de ibridare
# ibrideremmo
## Italià
### Verb

ibrideremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de ibridare
# ibridavi
## Italià
### Verb

ibridavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de ibridare
# ibridazione
## Italià

   * Pronúncia: /i.bri.datˈt͡sjoː.ne/

### Nom

ibridazione f. ‎(plural ibridazioni)
* hibridació

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·bri·da·zió·ne (5)
# ibriderebbe
## Italià
### Verb

ibriderebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de ibridare
# ibriderebbero
## Italià
### Verb

ibriderebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de ibridare
# ibridavo
## Italià
### Verb

ibridavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de ibridare
# imbuïes
## Català
### Verb

imbuïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de imbuir.
# imbuïsc
## Català
### Verb

imbuïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de imbuir.
# imbuïgueu
## Català
### Verb

imbuïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb imbuir.
# imbuïra
## Català
### Verb

imbuïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbuir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbuir.
# imbuïren
## Català
### Verb

imbuïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de imbuir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbuir.
# imbuïres
## Català
### Verb

imbuïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de imbuir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb imbuir.
# imbuïen
## Català
### Verb

imbuïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de imbuir.
# immolaries
## Català
### Verb

immolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de immolar.
# immolaràs
## Català
### Verb

immolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de immolar.
# immolares
## Català
### Verb

immolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de immolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb immolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·la·res (4)
* Anagrama: immolar-se
# immolarien
## Català
### Verb

immolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de immolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·la·ri·en (5)
* Anagrama: molinaríem
# immolareu
## Català
### Verb

immolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de immolar.
# immolariva
## Català
### Verb

immolariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de immolar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de immolar.
# immolarà
## Català
### Verb

immolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de immolar.
# immolaria
## Català
### Verb

immolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de immolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de immolar.
# immolariven
## Català
### Verb

immolariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de immolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·mo·la·ri·ven (5)
* Anagrama: molinarívem
# immolarives
## Català
### Verb

immolarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de immolar.
# impetressis
## Català
### Verb

impetressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.
# impetro
## Català
### Verb

impetro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tro (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimoprt)
* Anagrames: importe, prometi, prometí

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /imˈpe.tɾo/
       Americà: alt /imˈpe.t͡s(o)/, baix /imˈpe.tɾo/
   * Rimes: -etɾo

### Verb

impetro
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb impetrar
# impetris
## Català

   * Pronúncia: /imˈpe.tɾis/

### Verb

impetris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb impetrar.
# impetràreu
## Català
### Verb

impetràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de impetrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trà·reu (4)
* Anagrames: tempraríeu, tremparíeu
# impetreu
## Català
### Verb

impetreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de impetrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb impetrar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb impetrar.
# impetrin
## Català

   * Pronúncia: /imˈpe.tɾin/

### Verb

impetrin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb impetrar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb impetrar.
# impetri
## Català

   * Pronúncia: /imˈpe.tɾi/

### Verb

impetri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de impetrar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb impetrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb impetrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·tri (3)
* Anagrama: tempiri
# impetràrem
## Català
### Verb

impetràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impetrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trà·rem (4)
* Anagrames: impremtaré, tempraríem, tremparíem
# impetressin
## Català
### Verb

impetressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impetrar.
# impetrà
## Català
### Verb

impetrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de impetrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pe·trà (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeimprt)
* Anagrames: apitrem, imperat, partíem, patirem, patírem, peritam, tempira, tempirà
# identificau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /i.ðən.ti.fiˈkaw/, alguerès /i.ɾan.ti.fiˈkaw/
   * Rimes: -aw

### Verb

identificau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de identificar.
    [Vosaltres/vós] identifiqueu o identificau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb identificar.
    Identifiqueu o identificau [vosaltres/vós].
# identificaves
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðən.ti.fiˈka.βəs/, /i.ðən.ti.fiˈka.vəs/, occidental /i.ðen.ti.fiˈka.βes/, /i.ðen.ti.fiˈka.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

identificaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
# identificavi
## Català

   * Pronúncia: /i.ðən.ti.fiˈka.βi/

### Verb

identificavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
    Forma septentrional per [jo] identificava.

## Italià
### Verb

identificavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de identificare
# identificaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðən.ti.fiˈka.βən/, /i.ðən.ti.fiˈka.vən/, occidental /i.ðen.ti.fiˈka.βen/, /i.ðen.ti.fiˈka.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

identificaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
# identificavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðən.ti.fiˈka.βu/, nord-occidental /i.ðen.ti.fiˈka.βo/

### Verb

identificavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] identificàveu.

## Italià
### Verb

identificavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de identificare
# identificavate
## Italià
### Verb

identificavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de identificare
# identificava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ðən.ti.fiˈka.βə/, balear /i.ðən.ti.fiˈka.və/ Occidental: /i.ðen.ti.fiˈka.βa/, /i.ðen.ti.fiˈka.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

identificava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de identificar.

## Italià
### Verb

identificava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de identificare
# identificavano
## Italià
### Verb

identificavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de identificare
# identificavamo
## Italià
### Verb

identificavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de identificare
# imprevistamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.pɾeˌβis.taˈmen.te\, meridional \im.pɾeˌβih.taˈmen.te\
       Americà: alt /im.pɾeˌbis.taˈmen.t(e)/, baix \im.pɾeˌβih.taˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De imprevisto i el sufix -mente.

### Adverbi

imprevistamente
* imprevistament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·vis·ta·men·te (6)
# imprigionamenti
## Italià

   * Pronúncia: /im.pri.d͡ʒo.naˈmen.ti/

### Nom

imprigionamenti m. pl.
* forma plural de imprigionamento

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pri·gio·na·mén·ti (6)
# imprevisión
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.pɾe.βiˈsjon\, meridional \im.pɾe.βiˈsjoŋ\
       Americà: alt /im.pɾe.b(i)ˈsjon/, baix \im.pɾe.βiˈsjoŋ\, austral \im.pɾe.βiˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

imprevisión f. ‎(plural imprevisiones)
* imprevisió

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·vi·sión (4)
# imprimantes
## Francès
### Adjectiu

imprimantes f. pl.
* forma plural de imprimante
# imprimants
## Francès
### Adjectiu

imprimants m. pl.
* forma plural de imprimant
# imprigionamento
## Italià

   * Pronúncia: /im.pri.d͡ʒo.naˈmen.to/

### Nom

imprigionamento m. ‎(plural imprigionamenti)
* empresonament

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pri·gio·na·mén·to (6)
# imprimante
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁiˈmɑ̃t/

### Adjectiu

imprimante f. ‎(plural imprimantes)
* forma femenina de imprimant
# imprevistament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.pɾəˌβis.təˈmen/ balear /im.pɾəˌvis.təˈment/, /im.pɾəˌvis.təˈmen/ Occidental: nord-occidental /im.pɾeˌβis.taˈmen/ valencià /im.pɾeˌvis.taˈment/, /im.pɾeˌβis.taˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De imprevist i el sufix -ment.

### Adverbi

imprevistament
* D’una manera imprevista.

#### Traduccions

* Anglès: unforeseenly $^{(en)}$
* Castellà: imprevistamente $^{(es)}$
* Francès: imprévument $^{(fr)}$
* Italià: inaspettatamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pre·vis·ta·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# imprimant
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.pʁi.mɑ̃/
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

imprimant m. ‎(femení imprimante, plural masculí imprimants, plural femení imprimantes)
* impressor
# immiscies
## Català
### Verb

immiscies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de immiscir-se.
# immiscigueu
## Català
### Verb

immiscigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb immiscir-se.
# immiscira
## Català
### Verb

immiscira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immiscir-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immiscir-se.
# immisciran
## Català
### Verb

immisciran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de immiscir-se.
# implicaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫi.kəˈɾi.əs/, occidental /im.pɫi.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

implicaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de implicar.
# implicaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /im.pɫi.kəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /im.pɫi.kaˈɾi.ɛ/, /im.pɫi.kaˈɾi.e/ valencià /im.pɫi.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

implicaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de implicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de implicar.
# implicara
## Català

   * Pronúncia: valencià /im.pɫiˈka.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

implicara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Jo] impliqués, implicàs o implicara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    [Ell/ella/vostè] impliqués, implicàs o implicara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·ca·ra (4)
* Anagrama: imparcial
# implicaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫi.kəˈɾan/, occidental /im.pɫi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

implicaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de implicar.
# implicaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.ɾən/, occidental /im.pɫiˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

implicaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de implicar.
    [Ells/elles/vostès] implicaren o van/varen implicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] impliquessin, impliquessen, implicassen, implicassin o implicaren.
# implicare
## Italià

   * Pronúncia: /im.pliˈkaː.re/
   * Etimologia: Del llatí implicāre.

### Verb

implicare trans. ‎(pronominal implicarsi)
* implicar

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·cà·re (4)

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪm.plɪˈkaː.rɛ/

### Verb

implicāre
* infinitiu del present actiu de implicō
# implicarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫi.kəˈɾi.ən/, occidental /im.pɫi.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

implicarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de implicar.
# implicares
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫiˈka.ɾəs/, occidental /im.pɫiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

implicares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de implicar.
    [Tu] implicares o vas/vares implicar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb implicar.
    Forma valenciana: [tu] impliquessis, impliquesses, implicasses, implicassis o implicares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pli·ca·res (4)
* Anagrama: implicar-se
# implicareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /im.pɫi.kəˈɾɛw/, occidental /im.pɫi.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

implicareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de implicar.
# idolatraren
## Català
### Verb

idolatraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de idolatrar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb idolatrar.
# idolatrarien
## Català
### Verb

idolatrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de idolatrar.
# idolatrariva
## Català
### Verb

idolatrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de idolatrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de idolatrar.
# idolatrariven
## Català
### Verb

idolatrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de idolatrar.
# idolatraria
## Català
### Verb

idolatraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de idolatrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de idolatrar.