OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# adonéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈne.səm/, occidental /a.ðoˈne.sem/
       Informal: /a.ðoˈne.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

adonéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Nosaltres] ens adonéssim, ens adonéssem, ens adonàssem, ens adonàssim o ens adonàrem.

#### Sinònims

* adoneguéssom, forma col·loquial.
# adonésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈne.səw/, occidental /a.ðoˈne.sew/
       Informal: /a.ðoˈne.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

adonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Vosaltres/vós] us adonéssiu, us adonésseu, us adonàsseu, us adonàssiu o us adonàreu.

#### Sinònims

* adoneguéssou, forma col·loquial.
# adoné
## Català antic
### Verb

adoné
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de adonar-se

#### Variants

* adoní
# adonés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈnes/, occidental /a.ðoˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

adonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Jo] m'adonés, m'adonàs o m'adonara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Ell/ella/vostè] s'adonés, s'adonàs o s'adonara.

#### Sinònims

* adonessi, adonessa, adonegués, adoneguessa, formes col·loquials.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nés (3)
* Heterograma de 6 lletres (adenos)
* Anagrames: ànodes, onades
# adonéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈne.sim/, occidental /a.ðoˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

adonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Nosaltres] ens adonéssim, ens adonéssem, ens adonàssem, ens adonàssim o ens adonàrem.

#### Sinònims

* adoneguéssom, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·nés·sim (4)
* Anagrames: dominessa, somniades
# adonéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈne.siw/, occidental /a.ðoˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

adonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adonar.
    [Vosaltres/vós] us adonéssiu, us adonésseu, us adonàsseu, us adonàssiu o us adonàreu.

#### Sinònims

* adoneguéssou, forma col·loquial.
# adopciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðopˈθjo.nes\, meridional \a.ðopˈθjo.neh\
       Americà: alt /a.dopˈsjo.n(e)s/, baix \a.ðopˈsjo.neh\, austral \a.ðopˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

adopciones f. pl.
* forma plural de adopción
# adoní
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈni/, occidental /a.ðoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

adoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adonar.
    [Jo] m'adoní o em vaig adonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ní (3)
* Anagrames: andoi, andoí, andoï, anodí, òndia

## Català antic
### Verb

adoní
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de adonar-se

#### Variants

* adoné
# adopcion
## Occità

   * Pronúncia: /a.ðuˈtsju/

### Nom

adopcion f. ‎(plural adopcions)
* adopció
# acidules
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈðu.ɫəs/, occidental /a.siˈðu.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

acidules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acidular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acidular.

### Miscel·lània

* Anagrama: eludisca
# acidulessen
## Català
### Verb

acidulessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidulesses
## Català
### Verb

acidulesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidulessin
## Català
### Verb

acidulessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidulessis
## Català
### Verb

acidulessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidular.
# acidule
## Català
### Verb

acidule
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acidular.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acidular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acidular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acidular.

## Romanès
### Nom

acidule
* vocatiu singular de acid
# acidulaves
## Català
### Verb

acidulaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acidular.
# acidulen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈðu.ɫən/, occidental /a.siˈðu.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

acidulen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acidular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acidular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acidular.
# acidulaven
## Català
### Verb

acidulaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acidular.
# addizionare
## Italià

   * Pronúncia: /ad.dit.t͡sjoˈnaː.re/
   * Etimologia: Del francès additionner.

### Verb

addizionare trans.
* addicionar
* agregar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·di·zio·nà·re (5)
# addizionassero
## Italià
### Verb

addizionassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de addizionare
# addizionassimo
## Italià
### Verb

addizionassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de addizionare
# addizionaste
## Italià
### Verb

addizionaste
* segona persona plural (voi) del passat de addizionare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de addizionare
# addizionasse
## Italià
### Verb

addizionasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de addizionare
# addizionasti
## Italià
### Verb

addizionasti
* segona persona singular (tu) del passat de addizionare
# addizionarono
## Italià
### Verb

addizionarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de addizionare
# addizionassi
## Italià
### Verb

addizionassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de addizionare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de addizionare
# addizionata
## Italià
### Verb

addizionata
* participi passat femení singular de addizionare
# addizionate
## Italià
### Verb

addizionate
* participi passat femení plural de addizionare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de addizionare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de addizionare
# addurresti
## Italià
### Verb

addurresti
* segona persona singular (tu) del condicional de addurre
# addurremo
## Italià
### Verb

addurremo
* primera persona plural (noi) del futur de addurre
# addurreste
## Italià
### Verb

addurreste
* segona persona plural (voi) del condicional de addurre
# addurremmo
## Italià
### Verb

addurremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de addurre
# addurrebbe
## Italià
### Verb

addurrebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de addurre
# addurrete
## Italià
### Verb

addurrete
* segona persona plural (voi) del futur de addurre
# addurre
## Italià

   * Pronúncia: /adˈdur.re/
   * Etimologia: Del llatí adducere.

### Verb

addurre trans. ‎(pronominal addursi)
* adduir
* (literari) causar
* (dret) al·legar

#### Sinònims

* portare, recare, esporre, presentare, esibire, allegare,citare

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·dùr·re (3)
# addurrei
## Italià
### Verb

addurrei
* primera persona singular (io) del condicional de addurre
# addurrà
## Italià
### Verb

addurrà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de addurre
# addurrebbero
## Italià
### Verb

addurrebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de addurre
# acidòfil
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈðɔ.fiɫ/, occidental /a.siˈðɔ.fiɫ/
   * Rimes: -ɔfil
   * Etimologia: Del prefix acido- i el sufix -fil.

### Adjectiu

acidòfil m. ‎(femení acidòfila, plural masculí acidòfils, plural femení acidòfiles)
* Dit de la vegetació que necessita sòls àcids per desenvolupar-se.

#### Traduccions

* Anglès: acidophil $^{(en)}$, acidophilic $^{(en)}$, acidophilous $^{(en)}$
* Castellà: acidófilo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·dò·fil (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* Diccionari de fitopatologia, Universitat de Barcelona.
# acidí
## Català
### Verb

acidí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acidar.
# acidàvem
## Català
### Verb

acidàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de acidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·dà·vem (4)
* Anagrames: acivadem, medicava
# acidés
## Català
### Verb

acidés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
# acidéssim
## Català
### Verb

acidéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
# acidàveu
## Català
### Verb

acidàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acidar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·dà·veu (4)
* Anagrama: acivadeu
# acidéssiu
## Català
### Verb

acidéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
# acidàssiu
## Català
### Verb

acidàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
# acidéssem
## Català
### Verb

acidéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
# acidésseu
## Català
### Verb

acidésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acidar.
# adoravo
## Català
### Verb

adoravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·vo (4)
* Anagrama: odorava
# adore
## Català
### Verb

adore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adorar.

## Anglès

   * Pronúncia: /əˈdɔː/ àudio (EUA)

### Verb

adore ‎(3a persona singular present adores, gerundi adoring, passat i participi adored)
* adorar

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Collins Dictionary© sobre adore
* Per a més informació vegeu l'entrada al Cambridge English Dictionary© sobre adore

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aˈðo.ɾe\
       Americà: alt /aˈdo.ɾe/, baix \aˈðo.ɾe\
   * Rimes: -oɾe

### Verb

adore
* primera persona del singular (yo) del present de subjuntiu del verb adorar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present de subjuntiu del verb adorar
* tercera persona del singular (él, ella, usted) de l'imperatiu del verb adorar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·re (3)
* Anagrames: erado, oread, rodea, rodeá
# adoratorios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ðo.ɾaˈto.ɾjos\, meridional \a.ðo.ɾaˈto.ɾjoh\
       Americà: alt /a.do.ɾaˈto.ɾ(jo)s/, baix \a.ðo.ɾaˈto.ɾjoh\, austral \a.ðo.ɾaˈto.ɾjos\
   * Rimes: -oɾjos

### Nom

adoratorios m. pl.
* forma plural de adoratorio
# adorau
## Català
### Verb

adorau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adorar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adorar.
# adoraven
## Català
### Verb

adoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·ven (4)
* Anagrama: ordenava
# adoraves
## Català
### Verb

adoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avorades
# adoravi
## Català
### Verb

adoravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·vi (4)
* Anagrames: ordiava, variadó
# adoratorio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðo.ɾaˈto.ɾjo\
       Americà: alt /a.do.ɾaˈto.ɾjo/, baix \a.ðo.ɾaˈto.ɾjo\
   * Rimes: -oɾjo

### Nom

adoratorio m. ‎(plural adoratorios)
* adoratori

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·do·ra·to·rio (5)

### Vegeu també

* adoratorio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# adorava
## Català
### Verb

adorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: avorada
# aclariries
## Català
### Verb

aclariries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de aclarir.

### Miscel·lània

* Anagrama: esclariria
# aclarirà
## Català
### Verb

aclarirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·rà (4)
* Anagrama: lacraria
# aclariríeu
## Català
### Verb

aclariríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aclarir.
# aclaris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.ɾis/, occidental /aˈkɫa.ɾis/
   * Rimes: -aɾis

### Verb

aclaris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclarar.

#### Variants

* aclares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ris (3)
* Anagrama: salicar
# aclariràs
## Català
### Verb

aclariràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aclarir.
# aclariré
## Català
### Verb

aclariré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aclarir.
# aclaririen
## Català
### Verb

aclaririen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aclarir.
# aclarisca
## Català
### Verb

aclarisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclarir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclarir.
# aerolabaingailutako
## Basc
### Nom

aerolabaingailutako
* genitiu locatiu indefinit de aerolabaingailu
# aerolliscador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌe.ɾu.ʎis.kəˈðo/ balear /əˌe.ɾo.ʎis.kəˈðo/, /əˌe.ɾu.ʎis.kəˈðo/ Occidental: nord-occidental /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðo/, valencià /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del prefix aero- i lliscador.

### Nom

aerolliscador m. ‎(plural aerolliscadors)
* Vehicle destinat a circular elevat lleugerament sobre un terreny poc accidentat o sobre superfície líquida. L'elevació es realitza mitjançant el llançament aire a pressió contra la superfície sobre la qual es navega.

#### Sinònims

* hovercraft

#### Traduccions

* Anglès: hovercraft $^{(en)}$
* Basc: aerolabaingailu $^{(eu)}$
* Castellà: aerodeslizador $^{(es)}$
* Francès: aéroglisseur $^{(fr)}$ m.
* Italià: hovercraft $^{(it)}$ m.
* Romanès: aeroglisor $^{(ro)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·llis·ca·dor (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# aerolabaingailutzat
## Basc
### Nom

aerolabaingailutzat
* prolatiu indefinit de aerolabaingailu
# aerolabaingailuz
## Basc
### Nom

aerolabaingailuz
* instrumental indefinit de aerolabaingailu
# aerolabaingailutara
## Basc
### Nom

aerolabaingailutara
* al·latiu indefinit de aerolabaingailu
# aerolabaingailutaraino
## Basc
### Nom

aerolabaingailutaraino
* terminatiu indefinit de aerolabaingailu
# aerolabaingailutarantz
## Basc
### Nom

aerolabaingailutarantz
* al·latiu direccional indefinit de aerolabaingailu
# aerolabaingailutik
## Basc
### Nom

aerolabaingailutik
* ablatiu definit singular de aerolabaingailu
# aerolabaingailutan
## Basc
### Nom

aerolabaingailutan
* inessiu indefinit de aerolabaingailu
# aerolabaingailutatik
## Basc
### Nom

aerolabaingailutatik
* ablatiu indefinit de aerolabaingailu
# adequammo
## Italià
### Verb

adequammo
* primera persona plural (noi) del passat de adequare
# adequant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ðəˈkwan/ Occidental: nord-occidental /a.ðeˈkwan/, valencià /a.ðeˈkwant/
   * Rimes: -ant

### Verb

adequant
* Gerundi del verb adequar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quant (3)
* Anagrama: aquedant
# adequante
## Italià
### Verb

adequante
* participi present de adequare
# adequano
## Italià
### Verb

adequano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de adequare
# adequaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ðeˈkwa.jes/

### Verb

adequaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adequar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] adequaves.
# adequantesi
## Italià
### Verb

adequantesi
* participi present de adequarsi
# adequam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈkwam/
   * Rimes: -am
   * Parònim: adequa'm

### Verb

adequam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adequar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] adeqüem o adequam.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·quam (3)
* Anagrama: aquedam
# adequando
## Italià
### Verb

adequando
* gerundi de adequare
# adequandosi
## Italià
### Verb

adequandosi
* gerundi de adequarsi
# acotxaves
## Català
### Verb

acotxaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
# acotxe
## Català
### Verb

acotxe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acotxar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acotxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acotxar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acotxar.
# acotxavi
## Català
### Verb

acotxavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
# acotxavo
## Català
### Verb

acotxavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
# acotxeguem
## Català
### Verb

acotxeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxeguessen
## Català
### Verb

acotxeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxegueu
## Català
### Verb

acotxegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxegués
## Català
### Verb

acotxegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxeguessa
## Català
### Verb

acotxeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.
# acotxeguesses
## Català
### Verb

acotxeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xe·gues·ses (5)
* Anagrama: escotxegàsseu
# acordillar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kur.diˈʎa/ balear /ə.koɾ.ðiˈʎa/, /ə.kur.ðiˈʎa/ Occidental: nord-occidental /a.kor.ðiˈʎa/ valencià /a.koɾ.ðiˈʎaɾ/, /a.koɾ.ðiˈʎa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acordillà
   * Etimologia: Del prefix a- i cordill.

### Verb

acordillar intr.
* Pintar deixant rastres dels pèls del pinzell.
* Unir diversos cordills.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acordillo, acordilla, acordillem

#### Variants

* acordellar

#### Derivats

* acordillament

#### Relacionats

* encordillar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cor·di·llar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# acordillaria
## Català
### Verb

acordillaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acordillar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acordillar.
# acordillarien
## Català
### Verb

acordillarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acordillar.
# acordillaries
## Català
### Verb

acordillaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acordillar.
# acordillara
## Català
### Verb

acordillara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordillaran
## Català
### Verb

acordillaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acordillar.
# acordillareu
## Català
### Verb

acordillareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acordillar.
# acordillaren
## Català
### Verb

acordillaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acordillar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# acordillares
## Català
### Verb

acordillares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acordillar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acordillar.
# addicioneguem
## Català
### Verb

addicioneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb addicionar.
# addicioneguesses
## Català
### Verb

addicioneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
# addicionegueu
## Català
### Verb

addicionegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb addicionar.
# addicioneguessa
## Català
### Verb

addicioneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
# addicioneguéssom
## Català
### Verb

addicioneguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
# addicione
## Català

   * Pronúncia: occidental /ad.di.siˈo.ne/

### Verb

addicione
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de addicionar.
    Forma valenciana: [jo] addiciono, addicione, addicion o addicioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb addicionar.
    [Que jo] addicioni o addicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb addicionar.
    [Que ell/ella/vostè] addicioni o addicione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb addicionar.
    Addicioni o addicione [ell/ella/vostè].
# addicioneguessen
## Català
### Verb

addicioneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
# addicioneguéssou
## Català
### Verb

addicioneguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
# addicionegués
## Català
### Verb

addicionegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb addicionar.
# activeguessa
## Català
### Verb

activeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb activar.
# activegueu
## Català
### Verb

activegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb activar.