OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# veniven
## Català
### Verb

veniven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de venir.
# venives
## Català
### Verb

venives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de venir.
# venite
## Italià
### Verb

venite
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de venire
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de venire
# venivamo
## Italià
### Verb

venivamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de venire
# venivate
## Italià
### Verb

venivate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de venire
# venivi
## Italià
### Verb

venivi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de venire
# venivo
## Italià
### Verb

venivo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de venire
# vessa
## Català

   * Pronúncia: (nom) balear /ˈvɛ.sə/
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: central /ˈbe.sə/, balear /ˈve.sə/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.sa/ valencià /ˈve.sa/, /ˈbe.sa/
   * Rimes: -esa
   * Etimologia: Del llatí versa, femení de versus ‎(«girat»), participi de vertō ‎(«girar»).

### Nom

vessa f. ‎(plural vesses)
* (balear) mandra

### Verb

vessa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vessar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sa (2)
* Anagrama: vesàs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB

## Finès
### Nom

vessa
* vàter
    vetää vessabuidar el vàter

#### Relacionats

* toiletti

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Kielitoimiston sanakirja sobre vessa
# vessaia
## Català
### Verb

vessaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de vessar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sa·ia (3)
* Anagrames: asseïva, saviesa
# vesprejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾəˈʒa/ balear /vəs.pɾəˈd͡ʒa/, /vəs.pɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾeˈʒa/ valencià /ves.pɾeˈd͡ʒa/, /bes.pɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

vesprejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vesprejar.
# vessaies
## Català
### Verb

vessaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sa·ies (3)
* Anagrames: asseïves, avesessi, aviesses, savieses
# vespres
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbes.pɾəs/, balear /ˈves.pɾəs/ Occidental: /ˈbes.pɾes/, /ˈves.pɾes/

### Nom

vespres m. pl.
* Forma plural de vespre.

### Nom

vespres f. pl.
* Forma plural de vespra.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·pres (2)
* Anagrama: vespers
# vessades
## Català
### Verb

vessades
* Participi femení plural del verb vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sa·des (3)
* Anagrames: desvesàs, vedasses
# vesprejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəs.pɾəˈʒa.βə/ balear /vəs.pɾəˈd͡ʒa.və/, /vəs.pɾəˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /bes.pɾeˈʒa.βa/ valencià /ves.pɾeˈd͡ʒa.va/, /bes.pɾeˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

vesprejava
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de vesprejar.
# vesprejàs
## Català
### Verb

vesprejàs
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vesprejar.
# vessaien
## Català
### Verb

vessaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vessar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ves·sa·ien (3)
* Anagrames: asseïven, aviessen, enviessa, esvanies
# unbinili
## Català

   * Pronúncia: /um.biˈni.li/
   * Rimes: -ili
   * Etimologia: De un ‎(«1»), bi ‎(«2»), nil ‎(«0»), -i.

### Nom

unbinili m. ‎(només en singular)
* Nomenclatura sistemàtica de l’element químic amb nombre atòmic 120.

#### Relacionats

| 101 | 102 | 103 | 104 | 105 | 106 | 107 | 108 | 109 | 110 |
| unniluni Unu | unnilbi Unb | unniltri Unt | unnilquadi Unq | unnilpenti Unp | unnilhexi Unh | unnilsepti Uns | unnilocti Uno | unnilenni Une | ununnili Uun |
| 111 | 112 | 113 | 114 | 115 | 116 | 117 | 118 | 119 | 120 |
| unununi Uuu | ununbi Uub | ununtri Uut | ununquadi Uuq | ununpenti Uup | ununhexi Uuh | ununsepti Uus | ununocti Uuo | ununenni Uue | unbinili Ubn |

#### Traduccions

* Anglès: unbinilium $^{(en)}$
* Castellà: unbinilio $^{(es)}$
* Francès: unbinilium $^{(fr)}$
* Italià: unbinilio $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: un·bi·ni·li (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# unbedeutendster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊnbəˌdɔɪ̯tn̩tstɐ/

### Adjectiu

unbedeutendster
* forma declinada de unbedeutend
# unbelievably
## Anglès

   * Etimologia: De unbelievable i el sufix -ly.

### Adverbi

unbelievably ‎(comparatiu more unbelievably, superlatiu most unbelievably)
* increïblement
# uncannier
## Anglès
### Adjectiu

uncannier
* forma comparativa de uncanny
# uncanny
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: Del prefix un- i canny.

### Adjectiu

uncanny ‎(comparatiu uncannier, superlatiu uncanniest)
* inexplicable, estrany

#### Sinònims

* strange, weird, odd

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# uncanniest
## Anglès
### Adjectiu

uncanniest
* forma superlativa de uncanny
# unbedeutendstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈʊnbəˌdɔɪ̯tn̩tstəs/

### Adjectiu

unbedeutendstes
* forma declinada de unbedeutend
# unbelievable
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: Del prefix un- i believable.

### Adjectiu

unbelievable ‎(comparatiu more unbelievable, superlatiu most unbelievable)
* inversemblant
* increïble

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# unborn
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i born.

### Adjectiu

unborn ‎(no comparable)
* nonat
# unbreakable
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix un- i breakable.

### Adjectiu

unbreakable ‎(comparatiu more unbreakable, superlatiu most unbreakable)
* irrompible
# vanejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾi.ən/, balear /və.nə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾi.en/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾi.en/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

vanejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vanejar.
# vanejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾi.əs/, balear /və.nə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾi.es/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾi.es/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vanejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vanejar.
# vanejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾa/, balear /və.nə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾa/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾa/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vanejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vanejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ranejava
# vanejarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾɛm/ balear /və.nə.ʒəˈɾəm/, /və.nə.ʒəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾem/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾem/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

vanejarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de vanejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·ne·ja·rem (4)
* Anagrames: armejaven, marejaven, ranejàvem, veranejam
# vanejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾe/, balear /və.nə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾe/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾe/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vanejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vanejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: envejara, envejarà, veraneja, veranejà
# vanejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈʒa.ɾən/ balear /və.nəˈd͡ʒa.ɾən/, /və.nəˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /ba.neˈʒa.ɾen/ valencià /va.neˈd͡ʒa.ɾen/, /ba.neˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

vanejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de vanejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: envejaran, ranejaven
# vanejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nəˈʒa.ɾəs/ balear /və.nəˈd͡ʒa.ɾəs/, /və.nəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ba.neˈʒa.ɾes/ valencià /va.neˈd͡ʒa.ɾes/, /ba.neˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

vanejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de vanejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vanejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: envejaràs, ranejaves, veranejàs
# vanejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾɛw/ balear /və.nə.ʒəˈɾəw/, /və.nə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾew/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾew/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vanejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de vanejar.

### Miscel·lània

* Anagrames: ranejàveu, veranejau
# vanejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾi.ə/, balear /və.nə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾi.a/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾi.a/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vanejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vanejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vanejar.
# vanejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.nə.ʒəˈɾas/, balear /və.nə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /ba.ne.ʒaˈɾas/ valencià /va.ne.d͡ʒaˈɾas/, /ba.ne.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vanejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vanejar.
# viats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈats/, balear /viˈats/ Occidental: nord-occidental /biˈats/ valencià /viˈats/, /biˈats/
   * Rimes: -ats

### Nom

viats m. pl.
* Forma plural de viat.

### Verb

viats
* Participi masculí plural del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ats (2)
* Anagrames: avist, visat, vista
# vibr
## Català
### Verb

vibr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vibrar.

### Miscel·lània

* Anagrama: briv
# vibraciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \bi.βɾaˈθjo.nes\, meridional \bi.βɾaˈθjo.neh\
       Americà: alt /bi.bɾaˈsjo.n(e)s/, baix \bi.βɾaˈsjo.neh\, austral \bi.βɾaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

vibraciones f. pl.
* forma plural de vibración
# viau
## Català
### Verb

viau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de viar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·au (2)
* Anagrames: aviu, avui
# viboras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \biˈβo.ɾas\, meridional \biˈβo.ɾah\
       Americà: alt /biˈbo.(ɾa)s/, baix \biˈβo.ɾah\, austral \biˈβo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

viboras f. pl.
* forma plural de vibora
# viaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.βəs/, balear /viˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /biˈa.βes/ valencià /viˈa.ves/, /biˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

viaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·a·ves (3)
* Anagrames: avives, avivés
# vibra
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbi.βɾə/, balear /ˈvi.bɾə/ Occidental: nord-occidental /ˈbi.βɾa/ valencià /ˈvi.bɾa/, /ˈbi.βɾa/
   * Rimes: -ibɾa

### Verb

vibra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vibrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·bra (2)
* Anagrames: abriv, briva, brivà
# viava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.βə/, balear /viˈa.və/ Occidental: nord-occidental /biˈa.βa/ valencià /viˈa.va/, /biˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

viava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de viar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·a·va (3)
* Anagrames: aviva, avivà
# viaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.βən/, balear /viˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /biˈa.βen/ valencià /viˈa.ven/, /biˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

viaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de viar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·a·ven (3)
* Anagrames: aviven, veniva
# vibora
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \biˈβo.ɾa\
       Americà: alt /biˈbo.ɾa/, baix \biˈβo.ɾa\
   * Rimes: -oɾa

### Nom

vibora f. ‎(plural viboras)
* aranya de cap negre

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·bo·ra (3)
* Heterograma de 6 lletres (abiorv)

### Vegeu també

* vibora. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# unglaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uŋˈɡɫa.βən/, balear /uŋˈɡɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /uŋˈɡɫa.βen/ valencià /uŋˈɡɫa.ven/, /uŋˈɡɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

unglaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de unglar.
# unglaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uŋˈɡɫa.βəs/, balear /uŋˈɡɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /uŋˈɡɫa.βes/ valencià /uŋˈɡɫa.ves/, /uŋˈɡɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

unglaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de unglar.
# unglegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uŋˈɡɫɛ.ʒən/ balear /uŋˈɡɫə.ʒən/, /uŋˈɡɫɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /uŋˈɡɫe.ʒen/, valencià /uŋˈɡɫe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

unglegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de unglejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb unglejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb unglejar.
# ungleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /uŋˈɡɫɛ.ʒəs/ balear /uŋˈɡɫə.ʒəs/, /uŋˈɡɫɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /uŋˈɡɫe.ʒes/, valencià /uŋˈɡɫe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

ungleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de unglejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb unglejar.
# unglegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uŋ.ɡɫəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /uŋ.ɡɫeˈʒe.ses/, valencià /uŋ.ɡɫeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

unglegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb unglejar.
# unglegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uŋ.ɡɫəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /uŋ.ɡɫeˈʒe.sin/, valencià /uŋ.ɡɫeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

unglegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb unglejar.
# ungle
## Català
### Verb

ungle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de unglar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb unglar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb unglar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb unglar.
# unglegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /uŋ.ɡɫəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /uŋ.ɡɫeˈʒe.sen/, valencià /uŋ.ɡɫeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

unglegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb unglejar.
# unglege
## Català
### Verb

unglege
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de unglejar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb unglejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb unglejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb unglejar.
# viatjos
## Català
### Verb

viatjos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjavo
## Català
### Verb

viatjavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
# viatjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa.βən/, balear /vi.əˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa.βen/ valencià /vi.aˈd͡ʒa.ven/, /bi.aˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

viatjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·at·ja·ven (4)
* Anagrama: vintejava
# viatjaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa.βəs/, balear /vi.əˈd͡ʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa.βes/ valencià /vi.aˈd͡ʒa.ves/, /bi.aˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

viatjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
# viatjà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa/, balear /vi.əˈd͡ʒa/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa/ valencià /vi.aˈd͡ʒa/, /bi.aˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: viatjar

### Verb

viatjà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de viatjar.
# viatjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒa.βə/, balear /vi.əˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒa.βa/ valencià /vi.aˈd͡ʒa.va/, /bi.aˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

viatjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
# viatjavi
## Català
### Verb

viatjavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
# viatjo
## Català
### Verb

viatjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de viatjar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb viatjar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb viatjar.
# viatjàieu
## Català
### Verb

viatjàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de viatjar.
# valguessi
## Català
### Verb

valguessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb valdre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb valdre.
# valgueríveu
## Català
### Verb

valgueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de valdre.
# valguessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫˈɣe.sin/, balear /vəɫˈɣe.sin/ Occidental: nord-occidental /baɫˈɣe.sin/ valencià /vaɫˈɣe.sin/, /baɫˈɣe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

valguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.
# valgueu
## Català
### Verb

valgueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valgueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de valer
# valguessa
## Català
### Verb

valguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.
# valguesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫˈɣe.səs/, balear /vəɫˈɣe.səs/ Occidental: nord-occidental /baɫˈɣe.ses/ valencià /vaɫˈɣe.ses/, /baɫˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

valguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valguesses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de valer
# valgues
## Català
### Verb

valgues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valgues
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de valer
# valguessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫˈɣe.sən/, balear /vəɫˈɣe.sən/ Occidental: nord-occidental /baɫˈɣe.sen/ valencià /vaɫˈɣe.sen/, /baɫˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

valguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.

## Català antic
### Verb

valguessen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de valer
# valguessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəɫˈɣe.sis/, balear /vəɫˈɣe.sis/ Occidental: nord-occidental /baɫˈɣe.sis/ valencià /vaɫˈɣe.sis/, /baɫˈɣe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

valguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb valer.
# velaritzaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾiˈd͡za.βən/, balear /və.ɫə.ɾiˈd͡za.vən/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾiˈd͡za.βen/ valencià /ve.ɫa.ɾiˈza.ven/, /be.ɫa.ɾiˈza.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

velaritzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de velaritzar.
# velaritzava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾiˈd͡za.βə/, balear /və.ɫə.ɾiˈd͡za.və/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾiˈd͡za.βa/ valencià /ve.ɫa.ɾiˈza.va/, /be.ɫa.ɾiˈza.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

velaritzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de velaritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de velaritzar.
# velaritzaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫə.ɾiˈd͡za.βəs/, balear /və.ɫə.ɾiˈd͡za.vəs/ Occidental: nord-occidental /be.ɫa.ɾiˈd͡za.βes/ valencià /ve.ɫa.ɾiˈza.ves/, /be.ɫa.ɾiˈza.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

velaritzaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de velaritzar.
# velaritze
## Català
### Verb

velaritze
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de velaritzar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb velaritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb velaritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb velaritzar.
# velaritzau
## Català
### Verb

velaritzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de velaritzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb velaritzar.
# velaritzen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫəˈɾi.d͡zən/, balear /və.ɫəˈɾi.d͡zən/ Occidental: nord-occidental /be.ɫaˈɾi.d͡zen/ valencià /ve.ɫaˈɾi.zen/, /be.ɫaˈɾi.zen/
   * Rimes: -idzen

### Verb

velaritzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de velaritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb velaritzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb velaritzar.