OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# implementin
## Català
### Verb

implementin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb implementar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb implementar.
# implementen
## Català
### Verb

implementen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de implementar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb implementar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb implementar.
# implementessin
## Català
### Verb

implementessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.
# implementi
## Català
### Verb

implementi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de implementar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb implementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb implementar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb implementar.
# implementes
## Català
### Verb

implementes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de implementar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb implementar.
# implementesses
## Català
### Verb

implementesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.
# implementessis
## Català
### Verb

implementessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb implementar.
# implementing
## Anglès
### Verb

implementing
* gerundi de implement
# infraestructuras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾas\, meridional \iɱ.fɾa.eh.tɾukˈtu.ɾah\
       Americà: alt \iɱ.fɾa.es.t͡s(u)kˈtu.ɾas\, baix \iŋ.fɾa.eh.tɾukˈtu.ɾah\, austral \iɱ.fɾa.eh.tɾukˈtu.ɾas\
   * Rimes: -uɾas

### Nom

infraestructuras f. pl.
* forma plural de infraestructura
# infrared
## Anglès
### Adjectiu

infrared ‎(no comparable)
* infraroig

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# infrautilicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fɾau.ti.liˈθe\
       Americà: alt \iɱ.fɾau.ti.l(i)ˈse\, baix \iŋ.fɾau.ti.liˈse\, austral \iɱ.fɾau.ti.liˈse\
   * Rimes: -e

### Verb

infrautilicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb infrautilizar
# infracción de tiempo
## Castellà
### Nom

infracción de tiempo f. ‎(plural infracciones de tiempo)
* (tennis) pèrdua de temps

#### Sinònims

* pérdida de tiempo

### Vegeu també

* infracción de tiempo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# infraclavicular
## Anglès
### Nom

infraclavicular
* infraclavicular

### Vegeu també

* infraclavicular. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# infracción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fɾakˈθjon\, meridional \iɱ.fɾakˈθjoŋ\
       Americà: alt \iɱ.f(ɾa)kˈsjon\, baix \iŋ.fɾakˈsjoŋ\, austral \iɱ.fɾakˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

infracción f. ‎(plural infracciones)
* infracció

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·frac·ción (3)
# infraestructura
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌiɱ.fɾəs.tɾukˈtu.ɾə/, occidental /ˌiɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

infraestructura f. ‎(plural infraestructures)
* Realització humana que serveix de suport per al desenvolupament d'altres activitats i el seu funcionament.
* Base o estructura econòmica d'una societat.

#### Traduccions

* Anglès: infrastructure $^{(en)}$
* Castellà: infraestructura $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fra·es·truc·tu·ra (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fɾa.es.tɾukˈtu.ɾa\, meridional \iɱ.fɾa.eh.tɾukˈtu.ɾa\
       Americà: alt \iɱ.fɾa.es.t͡s(u)kˈtu.ɾa\, baix \iŋ.fɾa.eh.tɾukˈtu.ɾa\, austral \iɱ.fɾa.eh.tɾukˈtu.ɾa\
   * Rimes: -uɾa

### Nom

infraestructura f. ‎(plural infraestructuras)
* infraestructura

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fra·es·truc·tu·ra (6)
# infrastructure
## Anglès
### Nom

infrastructure ‎(plural infrastructures)
* infraestructura
# infrastructures
## Anglès
### Nom

infrastructures
* forma plural de infrastructure
# inhibisca
## Català
### Verb

inhibisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inhibir.
# inhibissen
## Català
### Verb

inhibissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibissen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* inhibiren
# inhibisses
## Català
### Verb

inhibisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibisses
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de inhibir

#### Variants

* inhibires
# inhibiríets
## Català antic
### Verb

inhibiríets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de inhibir

#### Variants

* inhibiríeu
# inhibisquen
## Català
### Verb

inhibisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inhibir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bis·quen (4)
* Anagrama: inhibesquin
# inhibissin
## Català

   * Pronúncia: /i.niˈβi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

inhibissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inhibir.
# inhibiríeu
## Català
### Verb

inhibiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del condicional de inhibir

#### Variants

* inhibiríets
# inhibisques
## Català
### Verb

inhibisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inhibir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bis·ques (4)
* Anagrama: inhibesquis
# inhibisc
## Català

   * Pronúncia: /i.niˈβisk/
   * Rimes: -isk

### Verb

inhibisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inhibir.
# infibular
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fi.βuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fi.βuˈɫa/ valencià /iɱ.fi.buˈɫaɾ/, /iɱ.fi.βuˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: infibulà
   * Etimologia: Del llatí infibulare.

### Verb

infibular trans.
* Fer la infibulació per impedir la còpula.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: infibulo, infibula, infibulem

#### Traduccions

* Anglès: infibulate $^{(en)}$
* Castellà: infibular $^{(es)}$
* Italià: infibulare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fi·bu·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fi.βuˈlaɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(i).buˈlaɾ\, baix \iŋ.fi.βuˈlaɾ\, austral \iɱ.fi.βuˈlaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De fíbula.

### Verb

infibular ‎(present infibulo, passat infibulé, futur infibularé)
* infibular

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fi·bu·lar (4)
# infibulara
## Català
### Verb

infibulara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibularen
## Català
### Verb

infibularen
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de infibular.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infibular.
# infibula
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fiˈβu.ɫə/, occidental /iɱ.fiˈbu.ɫa/
   * Rimes: -ula

### Verb

infibula
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infibular.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infibular.
# infibulam
## Català
### Verb

infibulam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infibular.
# infibularan
## Català
### Verb

infibularan
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infibular.
# ingenuitates
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.teːs/

### Nom

ingenuitātēs
* nominatiu plural de ingenuitās
* vocatiu plural de ingenuitās
* acusatiu plural de ingenuitās
# ingenuitatibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.tɪ.bʊs/

### Nom

ingenuitātibus
* datiu plural de ingenuitās
* ablatiu plural de ingenuitās
# ingenuitatis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.tɪs/

### Nom

ingenuitātis
* genitiu singular de ingenuitās
# ingenuitatem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.tɛm/

### Nom

ingenuitātem
* acusatiu singular de ingenuitās
# ingenuitati
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.tiː/

### Nom

ingenuitātī
* datiu singular de ingenuitās
# ingenuitatum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.tʊm/

### Nom

ingenuitātum
* genitiu plural de ingenuitās
# ingenuis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡɛ.nʊ.iːs/

### Adjectiu

ingenuīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de ingenuus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de ingenuus
# ingenuitas
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛˈnʊ.ɪ.taːs/
   * Etimologia: Derivat de ingenuus.

### Nom

ingenuitās f. ‎(genitiu ingenuitātis)
* ingenuïtat

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | ingenuitās | ingenuitātēs |
| Vocatiu | ingenuitās | ingenuitātēs |
| Acusatiu | ingenuitātem | ingenuitātēs |
| Genitiu | ingenuitātis | ingenuitātum |
| Datiu | ingenuitātī | ingenuitātibus |
| Ablatiu | ingenuitāte | ingenuitātibus |
# ingenuitate
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.ɡɛ.nʊ.ɪˈtaː.tɛ/

### Nom

ingenuitāte
* ablatiu singular de ingenuitās
# ingenui
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈɡɛ.nʊ.iː/

### Adjectiu

ingenuī
* nominatiu masculí plural de ingenuus
* vocatiu masculí plural de ingenuus
* genitiu masculí singular de ingenuus
* genitiu neutre singular de ingenuus
# inscripciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.kɾipˈθjo.nes/, meridional \i(ŋ)h.kɾipˈθjo.neh\
       Americà: alt /ins.kɾipˈsjo.n(e)s/, baix \i(ŋ)h.kɾipˈsjo.neh\, austral /i(n)h.kɾipˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inscripciones f. pl.
* forma plural de inscripción
# inscripció
## Català

   * Pronúncia: /ins.kɾip.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

inscripció f. ‎(plural inscripcions)
* Acció i efecte d'inscriure o inscriure's.
    La inscripció d'un nounat.
* La cosa que és inscrita.
* Escrit breu gravat com a commemoració en una placa, un monument...
    La inscripció que commemorava a les víctimes.
* Assentament o apunt en un registre.
    La inscripció de l'empresa al registre mercantil.

#### Sinònims

* registre

#### Traduccions

* Anglès: inscription $^{(en)}$
* Castellà: inscripción $^{(es)}$ f.
* Francès: inscription $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·crip·ci·ó (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inscription
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Nom

inscription ‎(plural inscriptions)
* inscripció, epígraf

#### Sinònims

* epigraph

### Vegeu també

* inscription. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃s.kʁipˈsjɔ̃/

### Nom

inscription f. ‎(plural inscriptions)
* inscripció
* matrícula
# inscriptions
## Anglès
### Nom

inscriptions
* forma plural de inscription

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃s.kʁipˈsjɔ̃/

### Nom

inscriptions f. pl.
* forma plural de inscription
# inscriguéssiu
## Català
### Verb

inscriguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscripción
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.kɾipˈθjon/, meridional \i(ŋ)h.kɾipˈθjoŋ\
       Americà: alt /ins.k(ɾi)pˈsjon/, baix \i(ŋ)h.kɾipˈsjoŋ\, austral /i(n)h.kɾipˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

inscripción f. ‎(plural inscripciones)
* inscripció, epígraf

#### Sinònims

* epígrafe

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·crip·ción (3)

### Vegeu també

* inscripción. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# inscriguéssim
## Català
### Verb

inscriguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inscriure.
# inscriguí
## Català
### Verb

inscriguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inscriure.
# imputaríeu
## Català
### Verb

imputaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imputar.
# imputas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪm.pʊ.taːs/

### Verb

imputās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de imputō
# imputaràs
## Català
### Verb

imputaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de imputar.
# imputaré
## Català
### Verb

imputaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·ta·ré (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeimprtu)
* Anagrames: impetrau, tuparíem

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pu.taˈɾe/
       Americà: alt /im.pu.t(a)ˈɾe/, baix /im.pu.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

imputaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb imputar
# imputaríveu
## Català
### Verb

imputaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de imputar.
# imputassero
## Italià
### Verb

imputassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de imputare
# imputasse
## Italià
### Verb

imputasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de imputare
# imputassen
## Català
### Verb

imputassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb imputar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pu·tas·sen (4)
* Anagrames: amputessin, apuntéssim
# instrumentalitzassis
## Català
### Verb

instrumentalitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzau
## Català
### Verb

instrumentalitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de instrumentalitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzaré
## Català
### Verb

instrumentalitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de instrumentalitzar.
# instrumentalitzasses
## Català
### Verb

instrumentalitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzaríeu
## Català
### Verb

instrumentalitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de instrumentalitzar.
# instrumentalitzassen
## Català
### Verb

instrumentalitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzassin
## Català
### Verb

instrumentalitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instigueguéssou
## Català
### Verb

instigueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# instiguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /insˈti.ɣən/, occidental /insˈti.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

instiguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de instigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb instigar.
# instigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /insˈti.ɣəs/, occidental /insˈti.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

instigues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de instigar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instigar.
# instiguessa
## Català
### Verb

instiguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·ti·gues·sa (4)
* Anagrames: atinguessis, instigàsseu
# instigueguesses
## Català
### Verb

instigueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# instiguegueu
## Català
### Verb

instiguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb instigar.
# instiguegués
## Català
### Verb

instiguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# instigueguéssom
## Català
### Verb

instigueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# instigueguessen
## Català
### Verb

instigueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb instigar.
# inspeccionaia
## Català
### Verb

inspeccionaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inspeccionar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inspeccionar.
# inspecciona
## Català

   * Pronúncia: oriental /ins.pək.siˈo.nə/, occidental /ins.pek.siˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

inspecciona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inspeccionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inspeccionar.
# inspeccionaien
## Català
### Verb

inspeccionaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inspeccionar.
# inspeccionaies
## Català
### Verb

inspeccionaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inspeccionar.
# insorto
## Italià

   * Pronúncia: /inˈsor.to/

### Adjectiu

insorto m. ‎(femení insorta, plural masculí insorti, plural femení insorte)
* insurgent

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·sór·to (3)
# inspeccion
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /ins.pək.siˈon/, alguerès /ans.pi.siˈon/
   * Rimes: -on

### Verb

inspeccion
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inspeccionar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] inspecciono, inspeccione, inspeccion o inspeccioni.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que jo] inspeccion, forma antiga per [que jo] inspeccioni o inspeccione.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inspeccionar.
    [Que ell/ella/vostè] inspeccion, forma antiga per [que ell/ella/vostè] inspeccioni o inspeccione.
# inspeccionam
## Català

   * Pronúncia: balear /ins.pək.si.oˈnam/, /ins.pək.si.uˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

inspeccionam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inspeccionar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] inspeccionem o inspeccionam.
# insercions laborals
## Català
### Nom

insercions laborals f. pl.
* Forma plural de inserció laboral.
# insensibilizo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.sen.si.βiˈli.θo\, meridional \iŋ.seŋ.si.βiˈli.θo\
       Americà: alt /in.sen.si.biˈli.s(o)/, baix \iŋ.seŋ.si.βiˈli.so\, austral \in.sen.si.βiˈli.so\
   * Rimes: -iθo

### Verb

insensibilizo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb insensibilizar
# inserciones laborales
## Castellà
### Nom

inserciones laborales f. pl.
* forma plural de inserción laboral
# inseparables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.sə.pəˈɾab.bɫəs/, /in.sə.pəˈɾa.βɫəs/ balear /in.sə.pəˈɾab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /in.se.paˈɾab.bɫes/, /in.se.paˈɾa.βɫes/ valencià /in.se.paˈɾa.bɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

inseparables inv. pl.
* Forma plural de inseparable.

### Nom

inseparables m. pl.
* Forma plural de inseparable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·se·pa·ra·bles (5)
# inserciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.seɾˈθjo.nes/, meridional \iŋ.seɾˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.seɾˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.seɾˈsjo.neh\, austral /in.seɾˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

inserciones f. pl.
* forma plural de inserción
# insensitive
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈsɛnsɪtɪv/
   * Etimologia: Del prefix in- i sensitive.

### Adjectiu

insensitive ‎(comparatiu more insensitive, superlatiu most insensitive)
* insensible
# induesqui
## Català
### Verb

induesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb induir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb induir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb induir.
# induesca
## Català
### Verb

induesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb induir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb induir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·du·es·ca (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeinsu)
* Anagrames: acuindes, acuindés, ascendiu, cuinades, escandiu
# induesques
## Català
### Verb

induesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb induir.
# induesc
## Català
### Verb

induesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de induir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·du·esc (3)
* Heterograma de 7 lletres (cdeinsu)
* Anagrames: escudin, secundi, secundí
# induesquen
## Català
### Verb

induesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb induir.
# intentionally
## Anglès

   * Etimologia: De intentional i el sufix -ly.

### Adverbi

intentionally ‎(comparatiu more intentionally, superlatiu most intentionally)
* intencionadament

#### Sinònims

* on purpose
# intentional walks
## Anglès
### Nom

intentional walks
* forma plural de intentional walk
# intentionnalité éducative
## Francès
### Nom

intentionnalité éducative f. ‎(plural intentionnalités éducatives)
* intencionalitat educativa

### Vegeu també

* intentionnalité éducative. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intento
## Català

   * Pronúncia: central /inˈten.tu/, occidental /inˈten.to/
   * Rimes: -ento

### Verb

intento
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intentar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intentar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intentar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /inˈten.to/, meridional \iŋˈteŋ.to\
       Americà: alt /inˈten.t(o)/, baix \iŋˈteŋ.to\, austral /inˈten.to/
   * Rimes: -ento

### Nom

intento m. ‎(plural intentos)
* intent

### Verb

intento
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb intentar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ten·to (3)
# intentional pass
## Anglès
### Nom

intentional pass ‎(plural intentional passes)
* (beisbol) base per boles intencionada

#### Sinònims

* intentional base on balls
* intentional walk

### Vegeu també

* intentional pass. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# intentis
## Català

   * Pronúncia: /inˈten.tis/
   * Rimes: -entis

### Verb

intentis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intentar.