OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# endolcim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duɫˈsim/ balear /ən.doɫˈsim/, /ən.duɫˈsim/ Occidental: /en.doɫˈsim/
   * Rimes: -im

### Verb

endolcim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de endolcir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb endolcir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb endolcir.

#### Variants

* [2] endolciguem, endolcisquem
* [3] endolciguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cim (3)
* Heterograma de 8 lletres (cdeilmno)
# endolcint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.duɫˈsin/ balear /ən.doɫˈsint/, /ən.duɫˈsin/ Occidental: nord-occidental /en.doɫˈsin/ valencià /en.doɫˈsint/, /en.doɫˈsin/
   * Rimes: -int

### Verb

endolcint
* Gerundi del verb endolcir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dol·cint (3)
# encendrosàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈza.βəm/ balear /ən.sən.dɾoˈza.vəm/, /ən.sən.dɾuˈza.vəm/ Occidental: nord-occidental /en.sen.dɾoˈza.βem/ valencià /en.sen.dɾoˈza.vem/, /en.sen.dɾoˈza.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encendrosàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sà·vem (5)
# encendrosés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈzes/ balear /ən.sən.dɾoˈzes/, /ən.sən.dɾuˈzes/ Occidental: /en.sen.dɾoˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

encendrosés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* [1] encendrosara
* [2] encendrosara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sés (4)
# encendroséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈze.səm/ balear /ən.sən.dɾoˈze.səm/, /ən.sən.dɾuˈze.səm/ Occidental: /en.sen.dɾoˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encendroséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendroséssim, encendrosàssem, encendrosàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sés·sem (5)
# encendroséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈze.sim/ balear /ən.sən.dɾoˈze.sim/, /ən.sən.dɾuˈze.sim/ Occidental: /en.sen.dɾoˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encendroséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendroséssem, encendrosàssem, encendrosàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sés·sim (5)
# encendrosí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈzi/ balear /ən.sən.dɾoˈzi/, /ən.sən.dɾuˈzi/ Occidental: /en.sen.dɾoˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

encendrosí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sí (4)
* Anagrames: consideren, escondiren
# encendràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾa.ɾəm/, occidental /en.senˈdɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encendràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encendrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrar.

#### Variants

* [2] encendréssim, encendréssem, encendràssim, encendràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drà·rem (4)
# encendrosésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈze.səw/ balear /ən.sən.dɾoˈze.səw/, /ən.sən.dɾuˈze.səw/ Occidental: /en.sen.dɾoˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

encendrosésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendroséssiu, encendrosàsseu, encendrosàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sés·seu (5)
# encendroséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈze.siw/ balear /ən.sən.dɾoˈze.siw/, /ən.sən.dɾuˈze.siw/ Occidental: /en.sen.dɾoˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encendroséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encendrosar.

#### Variants

* encendrosésseu, encendrosàsseu, encendrosàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sés·siu (5)
# encendrosàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sən.dɾuˈza.βəw/ balear /ən.sən.dɾoˈza.vəw/, /ən.sən.dɾuˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.sen.dɾoˈza.βew/ valencià /en.sen.dɾoˈza.vew/, /en.sen.dɾoˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encendrosàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encendrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·dro·sà·veu (5)
# encendrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.sənˈdɾa/, occidental /en.senˈdɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encendrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encendre.

#### Variants

* encenguerà

### Verb

encendrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encendrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cen·drà (3)
* Anagrama: acendren
# enganyam
## Català
### Verb

enganyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enganyar.

#### Variants

* enganyem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nyam (3)
* Anagrama: maganyen
# enganyaien
## Català
### Verb

enganyaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enganyar.

#### Variants

* enganyaven
# enganyaies
## Català
### Verb

enganyaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enganyar.

#### Variants

* enganyaves
# enganyaia
## Català
### Verb

enganyaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enganyar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enganyar.

#### Variants

* [1] enganyavi, enganyava
* [2] enganyava
# enganyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.ɡəˈɲa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡaˈɲa/ valencià /eŋ.ɡaˈɲaɾ/, /eŋ.ɡaˈɲa/ Informal: nord-occidental /aŋ.ɡaˈɲa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enganyà
   * Etimologia: Del llatí vulgar *ingannare ‎(«escarnir»), segle XII, de ganīre ‎(«bordar, renyar»).

### Verb

enganyar trans., pron. ‎(pronominal enganyar-se)
* Fer caure algú en una trampa o error.
* Trair la confiança dels altres.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enganyo, enganya, enganyem

#### Variants

* enganar (antic, balear)

#### Sinònims

* aixecar la camisa (figurat), decebre, embacinar, enredar, ensarronar, ensibornar, entabanar, estafar, fotre (vulgarisme), guarnir, mistificar
* fer el salt, posar banyes, trair

#### Traduccions

* Albanès: mashtroj $^{(sq)}$
* Alemany: düpieren $^{(de)}$, betrügen $^{(de)}$, täuschen $^{(de)}$
* Anglès: deceive $^{(en)}$, trick $^{(en)}$
* Àrab: خَدَعَ‎ $^{(ar)}$
* Armeni: խաբել $^{(hy)}$ ‎(khabel)
* Belarús: падма́нваць $^{(be)}$ ‎(padmànvats), падману́ць $^{(be)}$ ‎(padmanuts)
* Búlgar: ма́мя $^{(bg)}$ ‎(màmia), изма́мвам $^{(bg)}$ ‎(izmàmvam)
* Castellà: engañar $^{(es)}$
* Coreà: 속이다 $^{(ko)}$ ‎(sogida)
* Danès: bedrage $^{(da)}$
* Eslovac: klamať $^{(sk)}$, oklamať $^{(sk)}$
* Eslovè: goljufati $^{(sl)}$, ogoljufati $^{(sl)}$
* Esperanto: trompi $^{(eo)}$
* Estonià: petma $^{(et)}$
* Finès: huijata $^{(fi)}$
* Francès: tromper $^{(fr)}$, leurrer $^{(fr)}$
* Friülà: inghanâ $^{(fur)}$, imberdeâ $^{(fur)}$
* Gallec: enganar $^{(gl)}$
* Georgià: მოტყუება $^{(ka)}$ ‎(motkúeba)
* Grec: εξαπατώ $^{(el)}$ ‎(exapató)
* Grec antic: ἀπατάω $^{(grc)}$ ‎(apatáō), δολιόω $^{(grc)}$ ‎(dolióō)
* Hebreu: לרמות‎ $^{(he)}$
* Hongarès: becsap $^{(hu)}$
* Italià: ingannare $^{(it)}$
* Japonès: 騙す $^{(ja)}$
* Kazakh: алдау $^{(kk)}$ ‎(aldaw/aldau)
* Kurd: xapandin $^{(ku)}$
* Letó: apmānīt $^{(lv)}$
* Lituà: klaidinti $^{(lt)}$
* Llatí: fallo $^{(la)}$, mentiri $^{(la)}$, decipere $^{(la)}$
* Llengua de signes catalana
* Maori: tuapeka $^{(mi)}$
* Mongol: залилах $^{(mn)}$
* Neerlandès: misleiden $^{(nl)}$, bedriegen $^{(nl)}$
* Noruec: bedra $^{(no)}$
* Occità: enganar $^{(oc)}$
* Polonès: oszukiwać $^{(pl)}$, oszukać $^{(pl)}$
* Portuguès: enganar $^{(pt)}$
* Romanès: înșela $^{(ro)}$
* Romaní: xoxavel $^{(rom)}$
* Rus: обма́нывать $^{(ru)}$ ‎(obmànivat), обману́ть $^{(ru)}$ ‎(obmanut)
* Sard: ingiriai $^{(sc)}$
* Serbocroat: nasamarivati $^{(sh)}$, nasamáriti $^{(sh)}$
* Suec: bedra $^{(sv)}$, lura $^{(sv)}$
* Tadjik: фиреб додан $^{(tg)}$
* Tai: หลอก $^{(th)}$
* Turc: kandırmak $^{(tr)}$
* Txec: klamat $^{(cs)}$, oklamat $^{(cs)}$
* Ucraïnès: обма́нювати $^{(uk)}$ ‎(obmàniuvati), обману́ти $^{(uk)}$ ‎(obmanuti)
* Urdú: دھوکہ دینا‎ $^{(ur)}$
* Uzbek: aldamoq $^{(uz)}$
* Vietnamita: lừa $^{(vi)}$
* Xinès: 欺騙 $^{(zh)}$ ‎(欺骗, qīpiàn)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nyar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: enganyar
# enganyar-se
## Català
### Verb

enganyar-se
* Forma pronominal de enganyar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enganyares, esganyaren
# enganyapastors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋˌɡa.ɲə.pəsˈtos/ Occidental: nord-occidental /eŋˌɡa.ɲa.pasˈtos/ valencià /eŋˌɡa.ɲa.pasˈtoɾs/, /eŋˌɡa.ɲa.pasˈtos/
   * Rimes: -o(ɾ)s
   * Etimologia: De enganyar i pastor.

### Nom

enganyapastors m. ‎(plural invariable)
* (valencià) cuereta

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nya·pas·tors (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# esbandit
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdit/, occidental /ez.banˈdit/
   * Rimes: -it

### Verb

esbandit
* Participi masculí singular del verb esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dit (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeinst)
# esbandissi
## Català
### Verb

esbandissi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandigués, esbandiguera, esbandís, esbandira
* [2] esbandigués, esbandiguera, esbandís, esbandira

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dis·si (4)
# esbandissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.sin/, occidental /ez.banˈdi.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

esbandissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguessen, esbandigueren, esbandissen, esbandiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dis·sin (4)
# esbandissis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.sis/, occidental /ez.banˈdi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

esbandissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguesses, esbandigueres, esbandisses, esbandires

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dis·sis (4)
# esbandits
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdits/, occidental /ez.banˈdits/
   * Rimes: -its

### Verb

esbandits
* Participi masculí plural del verb esbandir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dits (3)
# esbandiva
## Català
### Verb

esbandiva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* [1] esbandigueva, esbandia
* [2] esbandigueva, esbandia

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·va (4)
# esbandives
## Català
### Verb

esbandives
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandigueves, esbandies

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ves (4)
# esbandiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdiw/, occidental /ez.banˈdiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

esbandiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbandir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbandir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbandir.

#### Variants

* [2] esbandisqueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·diu (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeinsu)
# esbandiven
## Català
### Verb

esbandiven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandigueven, esbandien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·di·ven (4)
# esbandix
## Català
### Verb

esbandix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esbandir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esbandir.

#### Variants

* [1] esbandeix
* [2] esbandeix

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dix (3)
* Heterograma de 8 lletres (abdeinsx)
* Anagrama: bandixes
# endreçaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.dɾəˈsa.βən/, balear /ən.dɾəˈsa.vən/ Occidental: nord-occidental /en.dɾeˈsa.βen/ valencià /en.dɾeˈsa.ven/, /en.dɾeˈsa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

endreçaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de endreçar.
# endreçassis
## Català
### Verb

endreçassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endreçau
## Català
### Verb

endreçau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de endreçar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb endreçar.
# endreçassen
## Català
### Verb

endreçassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endreçaríveu
## Català
### Verb

endreçaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de endreçar.
# endreçasses
## Català
### Verb

endreçasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endreçassin
## Català
### Verb

endreçassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endrecessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.dɾəˈse.sən/, occidental /en.dɾeˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

endrecessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endrecessi
## Català
### Verb

endrecessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endrecessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.dɾəˈse.sin/, occidental /en.dɾeˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

endrecessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endreceguéssom
## Català
### Verb

endreceguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endreceguéssou
## Català
### Verb

endreceguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# endrecen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈdɾe.sən/ balear /ənˈdɾə.sən/, /ənˈdɾɛ.sən/ Occidental: /enˈdɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

endrecen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de endreçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb endreçar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb endreçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dre·cen (3)
* Anagrames: encendre, encendré
# endrecesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.dɾəˈse.səs/, occidental /en.dɾeˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

endrecesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endreçar.
# entath
## Occità

   * Etimologia: De entà + eth

### Contracció

entath m. ‎(femení entara, plural gascó entaths, plural aranès entàs)
* (gascó pirinenc, aranès) per al, vers el
# entasis
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɛntəsɪs/

### Nom

entasis ‎(plural entases)
* (arquitectura) èntasi

### Vegeu també

* entasis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# entaths
## Occità

   * Etimologia: De entà + eths

### Contracció

entaths m. pl. ‎(singular entath)
* (gascó pirinenc) per als, vers els

#### Variants

* entàs (aranès)
# entases
## Anglès
### Nom

entases
* forma plural de entasis
# entara
## Occità

   * Etimologia: De entà + era

### Contracció

entara f. ‎(masculí entath, plural gascó entaras, plural aranès entàs)
* (gascó pirinenc, aranès) per a la, vers la
# entaras
## Occità

   * Etimologia: De entà + eras

### Contracció

entaras f. pl. ‎(singular entara)
* (gascó pirinenc) per a les, vers les

#### Variants

* entàs (aranès)
# entapís
## Català
### Verb

entapís
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pís (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeinpst)
* Anagrames: espiant, patines, patinés, pàtines, sapient
# entapissí
## Català
### Verb

entapissí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de entapissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·pis·sí (4)
* Anagrames: apetissin, atipessin, patinessi, pianistes, tapiessin
# entafarrarem
## Català
### Verb

entafarrarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·rem (5)
# entafarrares
## Català
### Verb

entafarrares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·res (5)
* Anagrama: entaferraràs
# entafarraré
## Català
### Verb

entafarraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·ré (5)
* Anagrames: entaferrara, entaferrarà
# entafarraren
## Català
### Verb

entafarraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·ren (5)
* Anagrama: entaferraran
# entafarrarien
## Català
### Verb

entafarrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·ri·en (6)
# entafarraries
## Català
### Verb

entafarraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·ri·es (6)
# entafarraria
## Català
### Verb

entafarraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entafarrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·ri·a (6)
# entafarrarà
## Català
### Verb

entafarrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·rà (5)
# entafarraràs
## Català
### Verb

entafarraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·ràs (5)
# entafarrareu
## Català
### Verb

entafarrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entafarrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·far·ra·reu (5)
# esbroncaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋ.kəˈɾan/, occidental /ez.bɾoŋ.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

esbroncaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de esbroncar.
# esbroncares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka.ɾəs/, occidental /ez.bɾoŋˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

esbroncares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de esbroncar.
    [Tu] esbroncares o vas/vares esbroncar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    Forma valenciana: [tu] esbronquessis, esbronquesses, esbroncasses, esbroncassis o esbroncares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bron·ca·res (4)
* Anagrama: recobrassen
# esbroncareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋ.kəˈɾɛw/, occidental /ez.bɾoŋ.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbroncareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esbroncar.
# esbroncam
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈkam/
   * Rimes: -am

### Verb

esbroncam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de esbroncar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] esbronquem o esbroncam.
# esbroncarem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əz.bɾuŋ.kəˈrɛm/, occidental /ez.bɾoŋ.kaˈɾem/
   * Rimes: -em

### Verb

esbroncarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de esbroncar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bron·ca·rem (4)
* Anagrama: escombraren
# esbroncaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bɾuŋˈka.ɾən/, occidental /ez.bɾoŋˈka.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

esbroncaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de esbroncar.
    [Ells/elles/vostès] esbroncaren o van/varen esbroncar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbroncar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] esbronquessin, esbronquessen, esbroncassen, esbroncassin o esbroncaren.
# engelebrir
## Català
### Verb

engelebrir
* Forma de l'infinitiu engelebrir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·le·brir (4)
# engelebrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫəˈβɾi.ən/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫeˈbɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

engelebrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de engelebrir-se.
# engelebreixo
## Català
### Verb

engelebreixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engelebrir-se.
# engelebries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫəˈβɾi.əs/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫeˈbɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

engelebries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engelebrir-se.
# enrogixen
## Català
### Verb

enrogixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enrogir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* [1] enrogeixen
* [2] enrogesquen, enrogeixin, enrogisquen, enrogesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gi·xen (4)
# enrogiven
## Català
### Verb

enrogiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enrogir.

#### Variants

* enrogigueven, enrogien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gi·ven (4)
# enrogixa
## Català
### Verb

enrogixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enrogir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enrogir.

#### Variants

* [1] enrogesca, enrogeixi, enrogisca, enrogesqui
* [2] enrogixo, enrogesca, enrogeixi, enrogisca, enrogesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gi·xa (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeginorx)
* Anagrames: enagrixo, oxigenar
# enrogiva
## Català
### Verb

enrogiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enrogir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enrogir.

#### Variants

* [1] enrogigueva, enrogia
* [2] enrogigueva, enrogia

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gi·va (4)
* Heterograma de 8 lletres (aeginorv)
* Anagrames: norvegià, vogarien, voràgine
# enrogives
## Català
### Verb

enrogives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enrogir.

#### Variants

* enrogigueves, enrogies

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ro·gi·ves (4)
# entebeísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.βəˈi.səw/, occidental /en.te.beˈi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

entebeísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entebeir.

#### Variants

* entebeíssiu, entebeíreu