OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# desplaent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pɫəˈen/ balear /dəs.pɫəˈent/, /dəs.pɫəˈen/ Occidental: nord-occidental /des.pɫaˈen/ valencià /des.pɫaˈent/, /des.pɫaˈen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desplaure, segle XIV.

### Adjectiu

desplaent inv. ‎(plural desplaents)
* Que desplau.

#### Sinònims

* desagradable

#### Antònims

* plaent

#### Derivats

* desplaentment

#### Traduccions

* Castellà: desagradable $^{(es)}$, desplaciente $^{(es)}$ (rar)

### Verb

desplaent
* Gerundi del verb desplaure.

#### Variants

* desplaguent

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·ent (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# desplaeven
## Català
### Verb

desplaeven
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de desplaure.

#### Variants

* desplaïven, desplaïen

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·e·ven (4)
# desplaents
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈens/, occidental /des.pɫaˈens/
   * Rimes: -ens

### Adjectiu

desplaents inv. pl.
* Forma plural de desplaent.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·ents (3)
# desplaesses
## Català
### Verb

desplaesses
* (col·loquial central) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaguessis, desplaguesses, desplagueres

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·es·ses (4)
# desplaeva
## Català
### Verb

desplaeva
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desplaure.
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desplaure.

#### Variants

* [1] desplaïva, desplaïa
* [2] desplaïva, desplaïa

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·e·va (4)
* Anagrama: pedalaves
# desplací
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.pɫəˈsi/, occidental /des.pɫaˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

desplací
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de desplaçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·cí (3)
* Heterograma de 8 lletres (acdeilps)
* Anagrames: càlpides, clapides, plàcides
# desplaem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pɫəˈɛm/ balear /dəs.pɫəˈəm/, /dəs.pɫəˈɛm/ Occidental: /des.pɫaˈem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

desplaem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de desplaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·em (3)
# desplaessen
## Català
### Verb

desplaessen
* (col·loquial central) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desplaure.

#### Variants

* desplaguessin, desplaguessen, desplagueren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·es·sen (4)
# desplaeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pɫəˈɛw/ balear /dəs.pɫəˈəw/, /dəs.pɫəˈɛw/ Occidental: /des.pɫaˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

desplaeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de desplaure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb desplaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·eu (3)
# desplaentment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.pɫəˌemˈmen/ balear /dəs.pɫəˌemˈment/, /dəs.pɫəˌemˈmen/ Occidental: nord-occidental /des.pɫaˌemˈmen/ valencià /des.pɫaˌemˈment/, /des.pɫaˌemˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De desplaent i el sufix -ment.

### Adverbi

desplaentment
* D'una manera desplaent.

#### Antònims

* plaentment

#### Traduccions

* Anglès: unpleasantly $^{(en)}$, displeasantly $^{(en)}$
* Castellà: desapaciblemente $^{(es)}$
* Francès: déplaisamment $^{(fr)}$
* Italià: spiacevolmente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·pla·ent·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# desenroscassin
## Català
### Verb

desenroscassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenroscar.

#### Variants

* desenrosquessin, desenrosquessen, desenroscassen, desenroscaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·cas·sin (5)
# desenrosco
## Català

   * Pronúncia: central /də.zənˈrɔs.ku/, occidental /de.zenˈros.ko/

### Verb

desenrosco
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desenroscar.

#### Variants

* desenrosque, desenrosqui, desenrosc

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·co (4)
# desenroscasses
## Català
### Verb

desenroscasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenroscar.

#### Variants

* desenrosquessis, desenrosquesses, desenroscassis, desenroscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·cas·ses (5)
# desenroscaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.rusˈka.βəs/ balear /də.zən.rosˈka.vəs/, /də.zən.rusˈka.vəs/ Occidental: nord-occidental /de.zen.rosˈka.βes/ valencià /de.zen.rosˈka.ves/, /de.zen.rosˈka.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

desenroscaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de desenroscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·ca·ves (5)
# desenroscava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.rusˈka.βə/ balear /də.zən.rosˈka.və/, /də.zən.rusˈka.və/ Occidental: nord-occidental /de.zen.rosˈka.βa/ valencià /de.zen.rosˈka.va/, /de.zen.rosˈka.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

desenroscava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de desenroscar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de desenroscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·ca·va (5)
# desenroscassis
## Català
### Verb

desenroscassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb desenroscar.

#### Variants

* desenrosquessis, desenrosquesses, desenroscasses, desenroscares

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·cas·sis (5)
# desenroscats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.zən.rusˈkats/ balear /də.zən.rosˈkats/, /də.zən.rusˈkats/ Occidental: /de.zen.rosˈkats/
   * Rimes: -ats

### Verb

desenroscats
* Participi masculí plural del verb desenroscar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·en·ros·cats (4)
# deuteranopias
## Anglès
### Nom

deuteranopias
* forma plural de deuteranopia
# deuteri
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəwˈtɛ.ɾi/, occidental /dewˈtɛ.ɾi/
   * Rimes: -ɛɾi
   * Etimologia: Del grec antic δεύτερος ‎(deúteros, «amb dos»), perquè el seu nucli està format per només dos partícules: un protó i un neutró.

### Nom

deuteri m. ‎(plural deuteris)
* Isòtop estable de l'hidrogen, de nombre de massa 2.

#### Sinònims

* hidrogen pesant

#### Traduccions

* Anglès: deuterium $^{(en)}$
* Castellà: deuterio $^{(es)}$
* Francès: deutérium $^{(fr)}$
* Italià: deuterio $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: deu·te·ri (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# deute
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈdɛw.tə/ balear /ˈdəw.tə/, /ˈdɛw.tə/ Occidental: /ˈdew.te/
   * Etimologia: Del llatí dēbĭtum, segle XIII. Doblet de dèbit.

### Nom

deute m. ‎(plural deutes)
* Acte d'haver de tornar alguna cosa abans prestada, sigui material o no.

#### Sinònims

* obligació, responsabilitat

#### Traduccions

* Alemany: Schuld $^{(de)}$ f.
* Anglès: debt $^{(en)}$
* Àrab: دَيْن $^{(ar)}$
* Armeni: պարտք $^{(hy)}$ ‎(partk)
* Belarús: доўг $^{(be)}$ m. ‎(douh)
* Castellà: deuda $^{(es)}$ f.
* Danès: gæld $^{(da)}$ c.
* Eslovac: dlh $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: dolg $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: ŝuldo $^{(eo)}$
* Feroès: skuld $^{(fo)}$ f.
* Finès: velvoite $^{(fi)}$
* Francès: dette $^{(fr)}$ f.
* Frisó occidental: skuld $^{(fy)}$
* Friülà: debit $^{(fur)}$ m.
* Gallec: débeda $^{(gl)}$ f.
* Georgià: ვალი $^{(ka)}$ ‎(vali)
* Grec: χρέος $^{(el)}$ n. ‎(khreos)
* Hongarès: tartozás $^{(hu)}$
* Italià: debito $^{(it)}$ m.
* Kazakh: борыш $^{(kk)}$ ‎(borış/borix)
* Kurd: deyn $^{(ku)}$ m.
* Letó: parāds $^{(lv)}$ m.
* Llatí: debitum $^{(la)}$ n.
* Luxemburguès: Schold $^{(lb)}$ f.
* Maltès: dejn $^{(mt)}$ m.
* Neerlandès: verplichting $^{(nl)}$ f., schuld $^{(nl)}$ f.
* Occità: deute $^{(oc)}$ m.
* Polonès: dług $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: dívida $^{(pt)}$ f.
* Romanès: datorie $^{(ro)}$ f.
* Rus: долг $^{(ru)}$ m. ‎(dolg)
* Suahili: deni $^{(sw)}$
* Suec: skuld $^{(sv)}$ c.
* Turc: borç $^{(tr)}$
* Txec: dluh $^{(cs)}$ m.
* Ucraïnès: борг $^{(uk)}$ m. ‎(borh)
* Xinès: 人情債 $^{(zh)}$ ‎(人情债, rénqíngzhài)

### Miscel·lània

* Síl·labes: deu·te (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: deute
# deuteranomalies
## Anglès
### Nom

deuteranomalies
* forma plural de deuteranomaly
# deuteranopia
## Anglès
### Nom

deuteranopia ‎(plural deuteranopias)
* deuteranopia

### Vegeu també

* deuteranopia. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# deutero-apprentissage
## Francès
### Nom

deutero-apprentissage m. ‎(plural deutero-apprentissages)
* deuteroaprenentatge

#### Sinònims

* méta-apprentissage

### Vegeu també

* deutero-apprentissage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# deuteranomaly
## Anglès
### Nom

deuteranomaly ‎(comptable i incomptable, plural deuteranomalies)
* deuteranomalia

### Vegeu també

* deuteranomaly. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# deutero-apprentissages
## Francès
### Nom

deutero-apprentissages m. pl.
* forma plural de deutero-apprentissage
# deus
## Català

   * Pronúncia: (nom masculí) /ˈdɛws/
   * Pronúncia: (nom femení) oriental /ˈdɛws/, occidental /ˈdews/
   * Pronúncia: (verb)
       Oriental: central /ˈdɛws/ balear /ˈdəws/, /ˈdɛws/ Occidental: /ˈdews/
   * Rimes: -ɛws
   * Homòfon: déus ‎(occidental)

### Nom

deus m. pl.
* Forma plural de deu ‎(«xifres i nombres 10»).

### Nom

deus f. pl.
* Forma plural de deu ‎(«fonts»).

### Verb

deus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de deure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrama: dues

## Llatí

   * Pronúncia: /dews/
   * Etimologia: De l'indoeuropeu dʰéh₁s procedent l'arrel dhēs- («allò que és sagrat»).

### Nom

deus m. ‎(genitiu deī)
* déu
    Deus aeterne! - «Oh, Déu etern!»
    di melius duint (dent), di meliora ferant, (velint) - «Que els déus en assisteixin, que plagui als déus!»
* ídol, persona admirada
    deus ille noster Plato - «Plató, el nostre ídol»

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | deus | deī |
| Vocatiu | dee | deī |
| Acusatiu | deum | deōs |
| Genitiu | deī | deōrum |
| Datiu | deō | deīs |
| Ablatiu | deō | deīs |

### Vegeu també

* ↑ Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.259

## Occità
### Contracció

deus m. pl. ‎(singular deu)
* (gascó) forma alternativa de dels
# desmamàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.məˈma.βəw/, balear /dəz.məˈma.vəw/ Occidental: nord-occidental /dez.maˈma.βew/ valencià /dez.maˈma.vew/, /dez.maˈma.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

desmamàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de desmamar.

#### Variants

* desmamavo, desmamàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mà·veu (4)
# desmamàvom
## Català
### Verb

desmamàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desmamar.

#### Variants

* desmamàiem, desmamàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mà·vom (4)
# desmamàssiu
## Català
### Verb

desmamàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguéssou, desmaméssiu, desmamésseu, desmamàsseu, desmamàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·màs·siu (4)
# desmamés
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈmes/, occidental /dez.maˈmes/
   * Rimes: -es

### Verb

desmamés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* [1] desmamessi, desmamessa, desmameguessa, desmamàs, desmamara
* [2] desmamegués, desmamàs, desmamara

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·més (3)
# desmaméssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.sim/, occidental /dez.maˈme.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

desmaméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguéssom, desmaméssem, desmamàssim, desmamàssem, desmamàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·més·sim (4)
# desmamàsseu
## Català
### Verb

desmamàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguéssou, desmaméssiu, desmamésseu, desmamàssiu, desmamàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·màs·seu (4)
# desmamàssim
## Català
### Verb

desmamàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguéssom, desmaméssim, desmaméssem, desmamàssem, desmamàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·màs·sim (4)
# desmaméssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.səm/, occidental /dez.maˈme.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

desmaméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguéssom, desmaméssim, desmamàssim, desmamàssem, desmamàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·més·sem (4)
# desmamàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəz.məˈma.βəm/, balear /dəz.məˈma.vəm/ Occidental: nord-occidental /dez.maˈma.βem/ valencià /dez.maˈma.vem/, /dez.maˈma.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

desmamàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de desmamar.

#### Variants

* desmamàvom, desmamàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·mà·vem (4)
# desmamésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəz.məˈme.səw/, occidental /dez.maˈme.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

desmamésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb desmamar.

#### Variants

* desmameguéssou, desmaméssiu, desmamàssiu, desmamàsseu, desmamàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ma·més·seu (4)
# destaca
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/dəsˈta.kə/, occidental /desˈta.ka/
   * Rimes: -aka

### Verb

destaca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de destacar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb destacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·ta·ca (3)
* Anagrama: tacades
# dessucar-se
## Català
### Verb

dessucar-se
* Forma pronominal de dessucar.
# dessús
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəˈsus/, occidental /deˈsus/
   * Rimes: -us
   * Parònim: desús
   * Etimologia: De de i el català antic sus ‎(«amunt»).

### Adverbi

dessús
* Damunt, més amunt.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·sús (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# destac
## Català
### Verb

destac
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de destacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·tac (2)
* Heterograma de 6 lletres (acdest)
* Anagrama: cadets
# dest
## Kurd
### Nom

dest
* mà
# descotxar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəs.kuˈt͡ʃa/ balear /dəs.koˈt͡ʃa/, /dəs.kuˈt͡ʃa/ Occidental: nord-occidental /des.koˈt͡ʃa/ valencià /des.koˈt͡ʃaɾ/, /des.koˈt͡ʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: descotxà
   * Etimologia: Del prefix des- i acotxar.

### Verb

descotxar trans., pron. ‎(pronominal descotxar-se)
* Desabrigar algú traient-li la roba del damunt, especialment al llit.
* (alguerès) desenganxar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: descotxo, descotxa, descotxem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* destapar, desabrigar

#### Antònims

* acotxar, tapar, abrigar

#### Traduccions

* Anglès: throw $^{(en)}$ off bedclothes, take $^{(en)}$ some clothes off
* Castellà: desarropar $^{(es)}$, descobijar $^{(es)}$
* Francès: découvrir $^{(fr)}$
* Italià: scoprire $^{(it)}$
* Occità: desabrigar $^{(oc)}$
* Portuguès: desabrigar $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cot·xar (3)
* Heterograma de 9 lletres (acdeorstx)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# descotxara
## Català

   * Pronúncia: valencià /des.koˈt͡ʃa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

descotxara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb descotxar.
    [Jo] descotxés, descotxàs o descotxara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb descotxar.
    [Ell/ella/vostè] descotxés, descotxàs o descotxara.
# descotxaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ku.t͡ʃəˈɾan/, occidental /des.ko.t͡ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

descotxaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de descotxar.
# descotxares
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈt͡ʃa.ɾəs/, occidental /des.koˈt͡ʃa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

descotxares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de descotxar.
    [Tu] descotxares o vas/vares descotxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb descotxar.
    Forma valenciana: [tu] descotxessis, descotxesses, descotxasses, descotxassis o descotxares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cot·xa·res (4)
* Anagrama: descotxar-se
# descotxareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.ku.t͡ʃəˈɾɛw/, occidental /des.ko.t͡ʃaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

descotxareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de descotxar.
# descotxaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /dəs.kuˈt͡ʃa.ɾən/, occidental /des.koˈt͡ʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

descotxaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de descotxar.
    [Ells/elles/vostès] descotxaren o van/varen descotxar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb descotxar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] descotxessin, descotxessen, descotxassen, descotxassin o descotxaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: des·cot·xa·ren (4)
* Anagrama: desencotxar
# descotxar-se
## Català
### Verb

descotxar-se
* Forma pronominal de descotxar.

### Miscel·lània

* Anagrama: descotxares
# descotxaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /dəs.ku.t͡ʃəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /des.ko.t͡ʃaˈɾi.ɛ/, /des.ko.t͡ʃaˈɾi.e/ valencià /des.ko.t͡ʃaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

descotxaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de descotxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de descotxar.
# dinamiche
## Italià

   * Pronúncia: /diˈnaː.mi.ke/

### Adjectiu

dinamiche f. pl.
* forma plural de dinamica
# dinamikon
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.naˈmi.kon/

### Nom

dinamikon
* acusatiu de dinamiko
# dinamico
## Italià

   * Pronúncia: /diˈnaː.mi.ko/

### Adjectiu

dinamico m. ‎(femení dinamica, plural masculí dinamici, plural femení dinamiche)
* dinàmic

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·nà·mi·co (4)
# dinamiko
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.naˈmi.ko/

### Nom

dinamiko ‎(acusatiu dinamikon, plural dinamikoj, plural acusatiu dinamikojn)
* dinàmica
# dinamikojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.naˈmi.kojn/

### Nom

dinamikojn
* acusatiu plural de dinamiko
# dinamici
## Italià

   * Pronúncia: /diˈnaː.mi.t͡ʃi/

### Adjectiu

dinamici m. pl.
* forma plural de dinamico
# dinamikoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /di.naˈmi.koj/

### Nom

dinamikoj
* forma plural de dinamiko
# dinamo
## Català

   * Pronúncia: oriental /diˈna.mu/, occidental /diˈna.mo/

### Nom

dinamo f. ‎(plural dinamos)
* Aparell que genera electricitat fent rotar una bovina envoltada d'imants permanents.

#### Traduccions

* Castellà: dinamo $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na·mo (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimno)
* Anagrames: domina, dominà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia: /diˈna.mo/
   * Rimes: -amo

### Nom

dinamo f. ‎(plural dinamos)
* dinamo

#### Variants

* dínamo

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·na·mo (3)
* Heterograma de 6 lletres (adimno)
# diaphasiques
## Francès

   * Pronúncia: /dja.faˈzik/

### Adjectiu

diaphasiques inv. pl.
* forma plural de diaphasique
# diaphoreses
## Anglès
### Nom

diaphoreses
* forma plural de diaphoresis
# diaphoresis
## Anglès
### Nom

diaphoresis ‎(plural diaphoreses)
* (Patologia) diaforesi

### Vegeu també

* diaphoresis. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# diapasón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dja.paˈson/, meridional \dja.paˈsoŋ\
       Americà: alt /dja.p(a)ˈson/, baix \dja.paˈsoŋ\, austral /dja.paˈson/
   * Rimes: -on
   * Etimologia: Del llatí diapāson, del grec antic διαπασῶν ‎(diapasôn).

### Nom

diapasón m. ‎(plural diapasones)
* diapasó

### Miscel·lània

* Síl·labes: dia·pa·són (3)
* Anagrames: apisonad, opinadas

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre diapasón
* diapasón. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# diaphasique
## Francès

   * Pronúncia: /dja.faˈzik/

### Adjectiu

diaphasique inv. ‎(plural diaphasiques)
* diafàsic -a
# diapasó
## Català

   * Pronúncia: oriental /di.ə.pəˈzo/, occidental /di.a.paˈzo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí diapason, del grec antic διαπασων [χορδων] ‎(diapasōn [khordōn], literalment «a través de totes les notes»), format per διά ‎(diá, «a través de») + πασων ‎(pasōn, «tot») i χορδων ‎(khordḗ, «notes»).

### Nom

diapasó m. ‎(plural diapasons)
* Instrument idiòfon, habitualment una vareta d'acer en forma de U, que dóna una nota determinada que serveix de referència per a l'afinació de la veu i dels instruments.

#### Traduccions

* Alemany: Stimmgabel $^{(de)}$ f.
* Anglès: diapason $^{(en)}$, tuning fork $^{(en)}$
* Castellà: diapasón $^{(es)}$
* Francès: diapason $^{(fr)}$
* Italià: diapason $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: di·a·pa·só (4)
* Anagrama: apiados

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* diapasó. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# diaphragma
## Llatí

   * Pronúncia: /dɪ.aˈfraɡ.ma/
   * Etimologia: Del grec antic διάφραγμα ‎(diáphragma), format per διά ‎(diá, «a través de») i φράγμα ‎(phrágma, «barrera»).

### Nom

diaphragma n. ‎(genitiu diaphragmatis)
* partició, separació
* (Terminologia Anatomica) diafragma, múscul diafragma, múscul toracoabdominal

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | diaphragma | diaphragmata |
| Vocatiu | diaphragma | diaphragmata |
| Acusatiu | diaphragma | diaphragmata |
| Genitiu | diaphragmatis | diaphragmatum |
| Datiu | diaphragmatī | diaphragmatibus |
| Ablatiu | diaphragmate | diaphragmatibus |

#### Sinònims

* septa, saepta

### Vegeu també

* diaphragma. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# diapasones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dja.paˈso.nes/, meridional /dja.paˈso.neh/
       Americà: alt /dja.paˈso.n(e)s/, baix /dja.paˈso.neh/, austral /dja.paˈso.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

diapasones m. pl.
* forma plural de diapasón
# diaphragm
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdaɪəˌfɹæm/

### Nom

diaphragm ‎(plural diaphragms)
* diafragma

### Vegeu també

* diaphragm. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# desveli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /dəzˈbɛ.ɫi/, balear /dəzˈvɛ.ɫi/ Occidental: nord-occidental /dezˈβɛ.ɫi/ valencià /dezˈvɛ.ɫi/, /dezˈβɛ.ɫi/
   * Rimes: -ɛli

### Verb

desveli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de desvelar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb desvelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb desvelar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb desvelar.