OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# refredareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.fɾə.ðəˈɾɛw/ balear /rə.fɾə.ðəˈɾəw/, /rə.fɾə.ðəˈɾɛw/ Occidental: /re.fɾe.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

refredareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de refredar.

## Català antic
### Verb

refredareu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del futur de refredar

#### Variants

* refredarets
# revoquí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈki/ balear /rə.voˈki/, /rə.vuˈki/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈki/ valencià /re.voˈki/, /re.βoˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

revoquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de revocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·quí (3)
* Heterograma de 7 lletres (eioqruv)
# revories
## Català
### Verb

revories
* (col·loquial central, balear, valencià) Segona persona del singular (tu) del condicional de reveure.
# revoquéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈke.sim/ balear /rə.voˈke.sim/, /rə.vuˈke.sim/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈke.sim/ valencià /re.voˈke.sim/, /re.βoˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

revoquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoquéssem, revocàssim, revocàssem, revocàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·qués·sim (4)
# revoquéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈke.siw/ balear /rə.voˈke.siw/, /rə.vuˈke.siw/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈke.siw/ valencià /re.voˈke.siw/, /re.βoˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

revoquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoquésseu, revocàssiu, revocàsseu, revocàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·qués·siu (4)
# revoria
## Català
### Verb

revoria
* (col·loquial central, balear, valencià) Primera persona del singular (jo) del condicional de reveure.
* (col·loquial central, balear, valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de reveure.
# revoquésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βuˈke.səw/ balear /rə.voˈke.səw/, /rə.vuˈke.səw/ Occidental: nord-occidental /re.βoˈke.sew/ valencià /re.voˈke.sew/, /re.βoˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

revoquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb revocar.

#### Variants

* revoquéssiu, revocàssiu, revocàsseu, revocàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·vo·qués·seu (4)
# revoreu
## Català
### Verb

revoreu
* (col·loquial central, balear, valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de reveure.
# revorien
## Català
### Verb

revorien
* (col·loquial central, balear, valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de reveure.
# rondinos
## Català
### Verb

rondinos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rondinar.

#### Variants

* rondinis, rondines
# rondinàieu
## Català
### Verb

rondinàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de rondinar.

#### Variants

* rondinavo, rondinàveu
# rondinin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈdi.nin/ balear /ronˈdi.nin/, /runˈdi.nin/ Occidental: /ronˈdi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

rondinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb rondinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb rondinar.

#### Variants

* [1] rondinen
* [2] rondinen
# rondinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /runˈdi.nis/ balear /ronˈdi.nis/, /runˈdi.nis/ Occidental: /ronˈdi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

rondinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rondinar.

#### Variants

* rondines, rondinos
# rondinàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.diˈna.ɾəm/ balear /ron.diˈna.ɾəm/, /run.diˈna.ɾəm/ Occidental: /ron.diˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

rondinàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de rondinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·di·nà·rem (4)
* Anagrama: romandrien
# rondinàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.diˈna.ɾəw/ balear /ron.diˈna.ɾəw/, /run.diˈna.ɾəw/ Occidental: /ron.diˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

rondinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rondinar.
# rondinà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /run.diˈna/ balear /ron.diˈna/, /run.diˈna/ Occidental: /ron.diˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

rondinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de rondinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·di·nà (3)
* Anagrama: adornin
# rondinàiem
## Català
### Verb

rondinàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de rondinar.

#### Variants

* rondinàvom, rondinàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ron·di·nà·iem (4)
* Anagrames: dominarien, endimoniar
# rondino
## Català
### Verb

rondino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rondinar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rondinar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rondinar.

#### Variants

* [1] rondini
* [2] rondini, rondine
* [3] rondini, rondine
# raggruppiamoci
## Italià
### Verb

raggruppiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de raggrupparsi
# ragims
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈʒims/ Occidental: nord-occidental /raˈʒims/, valencià /raˈd͡ʒims/
   * Rimes: -ims

### Nom

ragims m. pl.
* Forma plural de ragim.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·gims (2)
* Heterograma de 6 lletres (agimrs)
* Anagrames: migràs, sargim
# ragione
## Italià

   * Pronúncia: /raˈd͡ʒoː.ne/

### Nom

ragione f. ‎(plural ragioni)
* raó

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·gió·ne (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeginor)
# raggruppò
## Italià
### Verb

raggruppò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de raggruppare
# ragim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /rəˈʒim/ Occidental: nord-occidental /raˈʒim/, valencià /raˈd͡ʒim/
   * Rimes: -im
   * Etimologia: De raig i la desinència -im, segle XXI.

### Nom

ragim m. ‎(plural ragims)
* (familiar) Forma diminutiva de raig.
    «A la taula, que ja no tenia potes, primes com fils de tan refregades, l’esmorzar de la mare. El va mirar amb fàstic: una ceba, partida, amb quatre grans de sal i un ragim de vinagre, i una arengada que empudeïa la cuina. Un rosegó de pa. I mig got de vi, d’aquell aspre.» (Isabel Clara-Simó, Júlia, pàg. 16, 2003)

#### Variants

* raigim

#### Sinònims

* rajol, raget, rajolí, rajolinet, rajolinoi, rajolinetxo, rajolinel·lo, rajolineu

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·gim (2)
* Anagrames: agrim, giram, migra, migrà, rigam
# raggruppiate
## Italià
### Verb

raggruppiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de raggruppare
# ragionevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /ra.d͡ʒoˌne.volˈmen.te/
   * Etimologia: De ragionevole i el sufix -mente.

### Adverbi

ragionevolmente
* raonablement

### Miscel·lània

* Síl·labes: ra·gio·ne·vol·mén·te (6)
# ragioni
## Italià

   * Pronúncia: /raˈd͡ʒoː.ni/

### Nom

ragioni f. pl.
* forma plural de ragione
# raggruppino
## Italià
### Verb

raggruppino
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de raggruppare
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de raggruppare
# raggruppo
## Italià
### Verb

raggruppo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de raggruppare
# sabríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /səˈβɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /saˈβɾi.ɛm/, valencià /saˈβɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

sabríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de saber.

#### Sinònims

* saberívem, en alguerès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·brí·em (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeimrs)
* Anagrames: bisarem, bisàrem
# sabríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /səˈβɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /saˈβɾi.ɛw/, valencià /saˈβɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

sabríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de saber.

#### Sinònims

* saberíveu, en alguerès.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·brí·eu (3)
* Heterograma de 7 lletres (abeirsu)
* Anagrames: abeuris, bisareu, bisàreu
# sabràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/səˈβɾas/, occidental /saˈβɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

sabràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de saber.

#### Sinònims

* saberàs, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bràs (2)
* Anagrames: assarb, basars
# sabroso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \saˈβɾo.so\
       Americà: alt /saˈbɾo.s(o)/, baix \saˈβɾo.so\
   * Rimes: -oso

### Adjectiu

sabroso m. ‎(femení sabrosa, plural masculí sabrosos, plural femení sabrosas)
* gustós, saborós

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bro·so (3)
# sabrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/səˈβɾa/, occidental /saˈβɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

sabrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de saber.

#### Sinònims

* saberà, forma col·loquial.

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·brà (2)
* Anagrames: abràs, àrabs, barsa, basar, brasa
# sabuderia
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.βu.ðəˈɾi.ə/, occidental /sa.bu.ðeˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Nom

sabuderia f. ‎(plural sabuderies)
* (valencià) saviesa

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bu·de·ri·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# sabrosas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \saˈβɾo.sas\, meridional \saˈβɾo.sah\
       Americà: alt /saˈbɾo.s(a)s/, baix \saˈβɾo.sah\, austral \saˈβɾo.sas\
   * Rimes: -osas

### Adjectiu

sabrosas f. pl.
* forma plural de sabrosa
# sabrosos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \saˈβɾo.sos\, meridional \saˈβɾo.soh\
       Americà: alt /saˈbɾo.s(o)s/, baix \saˈβɾo.soh\, austral \saˈβɾo.sos\
   * Rimes: -osos

### Adjectiu

sabrosos m. pl.
* forma plural de sabroso
# sabré
## Català

   * Pronúncia: oriental /səˈβɾe/, occidental /saˈbɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

sabré
* Primera persona del singular (jo) del futur de saber.

#### Sinònims

* saberé (col·loquial)

### Miscel·lània

* Síl·labes: sa·bré (2)
* Anagrames: Barés, besar, saber
# reprochable
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \re.pɾoˈt͡ʃa.βle\
       Americà: alt /re.p(ɾo)ˈt͡ʃa.ble/, baix \re.pɾoˈt͡ʃa.βle\
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De reprochar i el sufix -ble, segle XIX.

### Adjectiu

reprochable inv. ‎(plural reprochables)
* reprotxable

#### Derivats

* irreprochable

#### Antònims

* irreprochable

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pro·cha·ble (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre reprochable
# reprimo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛ.prɪ.moː/
   * Etimologia: Del prefix re- i ‎premō.

### Verb

reprimō ‎(1a present$^?$), reprimis ‎(2a present), reprimere ‎(infinitiu), repressī ‎(perfet), repressum ‎(supí)
* reprimir, jo reprimeixo
# reprise du jeu
## Francès
### Nom

reprise du jeu f. ‎(plural reprises du jeu)
* (esports de pilota) represa del joc

### Vegeu també

* reprise du jeu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# reprimir-se
## Català
### Verb

reprimir-se
* Forma pronominal de reprimir.
# reprimis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛ.prɪ.mɪs/

### Verb

reprimis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de reprimō
# reprises du jeu
## Francès
### Nom

reprises du jeu f. pl.
* forma plural de reprise du jeu
# reprise
## Francès

   * Pronúncia: /ʁə.pʁiz/ àudio
   * Etimologia: De reprendre.

### Nom

reprise f. ‎(plural reprises)
* recuperació, represa, reconquesta
    «Les citoyennes des halles apportent un don patriotique en réjouissance de la reprise de Toulon : elles demandent grâce en faveur du citoyen Vizon, condamné à la déportation par un jugement.» (Procès-Verbal de La Convention Nationale imprimé par son ordre, vol.27, jornada del 13 nivós de l'any segon de la República Francesa, Imprimerie Nationale, p.229)Els ciutadans del districte del mercat aporten un regal patriòtic per celebrar la recuperació de Toulon: demanen clemència a favor del ciutadà Vizon, condemnat a la deportació per un judici.
* intent, repetició, continuació, represa
    J’ai fait trois reprises sur ce cheval.He fet tres intents muntant en aquest cavall.
* tornada, repetició
    Là, la reprise doit être jouée sostenuto.La repetició s'ha d'interpretar en sostingut.
* capítols, part, llegat
    Reprises matrimoniales.Capítols matrimonials.
* sovint, vegades, ocasions
    Elle m'a invitée à plusieurs reprises à passer les vacances chez lui.Ella m'ha convidat en diverses ocasions a passar les vacances a casa seva.
* retorn
    Après quelques jours assez doux, nous avons eu une reprise de froid très désagréable.Després d'uns dies força temperats, hem tingut un retorn del fred molt desagradable.
* reparació, arranjament
    Il y a des reprises à faire à cette façade.Cal fer algunes reparacions en aquesta façana.

#### Compostos i expressions

* à plusieurs reprises
* droit de reprise
* reprise à chaud
* reprise de volée
* reprise individuelle
# reprises
## Francès
### Nom

reprises f. pl.
* forma plural de reprise
# rebrotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈte.sis/ balear /rə.bɾoˈte.sis/, /rə.bɾuˈte.sis/ Occidental: /re.bɾoˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

rebrotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* rebrotesses, rebrotassis, rebrotasses, rebrotares

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tes·sis (4)
# rebrotàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈta.ɾəm/ balear /rə.bɾoˈta.ɾəm/, /rə.bɾuˈta.ɾəm/ Occidental: /re.bɾoˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

rebrotàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de rebrotar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [2] rebrotéssim, rebrotéssem, rebrotàssim, rebrotàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tà·rem (4)
# rebrotàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈta.ɾəw/ balear /rə.bɾoˈta.ɾəw/, /rə.bɾuˈta.ɾəw/ Occidental: /re.bɾoˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

rebrotàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de rebrotar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [2] rebrotéssiu, rebrotésseu, rebrotàssiu, rebrotàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tà·reu (4)
# rebroteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.βɾuˈtɛw/ balear /rə.bɾoˈtəw/, /rə.bɾuˈtɛw/ Occidental: /re.bɾoˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

rebroteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de rebrotar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [1] rebrotau
* [3] rebrotau

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·teu (3)
* Anagrama: rebotreu
# rebrotis
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβɾo.tis/, occidental /reˈbɾo.tis/
   * Rimes: -otis

### Verb

rebrotis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb rebrotar.

#### Variants

* rebrotes

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tis (3)
* Anagrames: rebrosti, rebrostí
# rebroti
## Català

   * Pronúncia: central /rəˈβɾo.ti/, occidental /reˈbɾo.ti/
   * Rimes: -oti

### Verb

rebroti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rebrotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [1] rebroto, rebrote, rebrot
* [2] rebrote
* [3] rebrote
* [4] rebrote

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·ti (3)
* Anagrama: rebotir
# rebrots
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβɾots/, occidental /reˈbɾots/
   * Rimes: -ots

### Nom

rebrots m. pl.
* Forma plural de rebrot.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·brots (2)
* Anagrames: rebrost, Roberts
# rebrotin
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈβɾo.tin/, occidental /reˈbɾo.tin/
   * Rimes: -otin

### Verb

rebrotin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb rebrotar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb rebrotar.

#### Variants

* [1] rebroten
* [2] rebroten

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·tin (3)
# rebroto
## Català

   * Pronúncia: central /rəˈβɾo.tu/, occidental /reˈbɾo.to/
   * Rimes: -oto

### Verb

rebroto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de rebrotar.

#### Variants

* rebrote, rebroti, rebrot

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·bro·to (3)
# recargolaràs
## Català
### Verb

recargolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ràs (5)
# recargolaré
## Català
### Verb

recargolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ré (5)
# recargolares
## Català
### Verb

recargolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·res (5)
# recargolareu
## Català
### Verb

recargolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·reu (5)
# recargolarien
## Català
### Verb

recargolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ri·en (6)
# recargolaren
## Català
### Verb

recargolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ren (5)
# recargolaríem
## Català
### Verb

recargolaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·rí·em (6)
# recargolaries
## Català
### Verb

recargolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ri·es (6)
# recargolarà
## Català
### Verb

recargolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·rà (5)
* Anagrama: recaragolar
# recargolaria
## Català
### Verb

recargolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de recargolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de recargolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·car·go·la·ri·a (6)
# roquets
## Català

   * Pronúncia: central /ruˈkets/

### Nom

roquets m. pl.
* Forma plural de roquet.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·quets (2)
* Heterograma de 7 lletres (eoqrstu)
* Anagrames: orquest, torques, torqués, troques
# roquet
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈkɛt/ balear /roˈkət/, /ruˈkɛt/ Occidental: /roˈket/
   * Rimes: -ɛt
   * Homòfon: ruquet ‎(diminutiu de ruc)
   * Etimologia: Del llatí *rocus ‎(«gec») i el sufix -et, del fràncic *rokk, del protogermànic *rukkaz ‎(«hàbit, gec, túnica»).

### Nom

roquet m. ‎(plural roquets)
* Sobrepellís amb mànegues ajustades o amples en punta.

#### Traduccions

* Alemany: Rochett $^{(de)}$
* Anglès: rochet $^{(en)}$
* Asturià: roquete $^{(ast)}$
* Castellà: roquete $^{(es)}$, giraldete $^{(es)}$ (sense mànigues)
* Coreà: 소백의 $^{(ko)}$ ‎(sobaegui)
* Francès: rochet $^{(fr)}$
* Ido: rocheto $^{(io)}$
* Italià: rocchetto $^{(it)}$
* Kazakh: роше $^{(kk)}$ ‎(roşe/roixe)
* Llatí: supparus $^{(la)}$
* Neerlandès: rochet $^{(nl)}$
* Polonès: rokieta $^{(pl)}$
* Rus: роше $^{(ru)}$ ‎(roixe)
* Suec: rochett $^{(sv)}$
* Txec: rocheta $^{(cs)}$
* Ucraïnès: рочетто $^{(uk)}$ ‎(rotxetto)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·quet (2)
* Heterograma de 6 lletres (eoqrtu)
* Anagrama: torque

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840. p. 521.
# roquetas falsas
## Occità
### Nom

roquetas falsas f. pl.
* forma plural de roqueta falsa
# roquissar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.kiˈsa/ balear /ro.kiˈsa/, /ru.kiˈsa/ Occidental: nord-occidental /ro.kiˈsa/, valencià /ro.kiˈsaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: De roca i el sufix -ar.

### Nom

roquissar m. ‎(plural roquissars)
* Lloc amb moltes roques.

#### Variants

* roquisser

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·quis·sar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# roqueta fèra
## Occità
### Nom

roqueta fèra f. ‎(plural roquetas fèras)
* (botànica) (Diplotaxis tenuifolia L.)

#### Sinònims

* roqueta falsa

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 222. ISBN 978-2-85910-453-5.
# roquete
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /roˈke.te/
       Americà: alt /roˈke.t(e)/, baix /roˈke.te/
   * Rimes: -ete
   * Etimologia: Del català roquet.

### Nom

roquete m. ‎(plural roquetes)
* roquet

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·que·te (3)
# roquetes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /roˈke.tes/, meridional /roˈke.teh/
       Americà: alt /roˈke.t(e)s/, baix /roˈke.teh/, austral /roˈke.tes/
   * Rimes: -etes

### Nom

roquetes m. pl.
* forma plural de roquete
# roqueta falsa
## Occità
### Nom

roqueta falsa f. ‎(plural roquetas falsas)
* (botànica) Diplotaxis erucoides L.
* (botànica) Diplotaxis tenuifolia L.

#### Sinònims

* [1]: roqueta blanca
* [2]: roqueta fèra

### Vegeu també

* Benoèt, Gui. Las plantas, 2008. Tolosa: IEO Edicions, 2008, 222. ISBN 978-2-85910-453-5.
# roquetas fèras
## Occità
### Nom

roquetas fèras f. pl.
* forma plural de roqueta fèra
# rischiavo
## Italià
### Verb

rischiavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de rischiare
# rischiavano
## Italià
### Verb

rischiavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de rischiare
# rischiavi
## Italià
### Verb

rischiavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de rischiare
# rischiava
## Italià
### Verb

rischiava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de rischiare
# rischiavamo
## Italià
### Verb

rischiavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de rischiare
# rischiavate
## Italià
### Verb

rischiavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de rischiare
# rischiati
## Italià
### Verb

rischiati
* participi passat masculí plural de rischiare
# rischiato
## Italià
### Verb

rischiato m. ‎(femení rischiata, plural masculí rischiati, plural femení rischiate)
* participi passat masculí singular de rischiare
# rischiate
## Italià
### Verb

rischiate
* participi passat femení plural de rischiare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de rischiare
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de rischiare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de rischiare
# rischierai
## Italià
### Verb

rischierai
* segona persona singular (tu) del futur de rischiare
# religionsvetenskap
## Suec

   * Etimologia: De religion ‎(«religió»), l'infix -s- i vetenskap ‎(«ciència»).

### Nom

religionsvetenskap c. ‎(plural indefinit religionsvetenskaper, plural definit religionsvetenskaperna)
* ciències de la religió

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada religionsvetenskap al Svenska Akademiens ordbok.
* Per a més informació vegeu l'entrada religionsvetenskap al Svenska Akademiens ordlista.
* Per a més informació vegeu l'entrada religionsvetenskap al Svensk ordbok.
* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.