OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ehebrecherischem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃm̩/

### Adjectiu

ehebrecherischem
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherischeren
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃəʀən/

### Adjectiu

ehebrecherischeren
* forma declinada de ehebrecherisch
# ehebrecherische
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈeːəˌbʀɛçəʀɪʃə/

### Adjectiu

ehebrecherische
* forma declinada de ehebrecherisch
# empapatxar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əm.pə.pəˈt͡ʃa/ Occidental: nord-occidental /em.pa.paˈt͡ʃa/ valencià /em.pa.paˈt͡ʃaɾ/, /em.pa.paˈt͡ʃa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: empapatxà
   * Etimologia: De empatxat per analogia de pap.

### Verb

empapatxar trans., pron. ‎(pronominal empapatxar-se)
* empatxar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: empapatxo, empapatxa, empapatxem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·pat·xar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# empapatxar-se
## Català
### Verb

empapatxar-se
* Forma pronominal de empapatxar.

### Miscel·lània

* Anagrama: empapatxares
# empapatxaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pəˈt͡ʃa.ɾən/, occidental /em.pa.paˈt͡ʃa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

empapatxaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de empapatxar.
# empapatxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpa.t͡ʃə/, occidental /em.paˈpa.t͡ʃa/
   * Rimes: -atʃa

### Verb

empapatxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empapatxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empapatxar.
# empapatxaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pə.pə.t͡ʃəˈɾan/, occidental /em.pa.pa.t͡ʃaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

empapatxaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de empapatxar.
# empapatxam
## Català
### Verb

empapatxam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de empapatxar.

#### Variants

* empapatxem
# emmalaltesc
## Català
### Verb

emmalaltesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmalaltir.

#### Variants

* emmalalteixo, emmalalteixi, emmalaltisc, emmalaltixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ma·lal·tesc (4)

## Català antic
### Verb

emmalaltesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de emmalaltir
# emmalaltesquen
## Català antic
### Verb

emmalaltesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de emmalaltir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de emmalaltir
# emmalaltesca
## Català antic
### Verb

emmalaltesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de emmalaltir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de emmalaltir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de emmalaltir
# enasprar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.nəsˈpɾa/ Occidental: nord-occidental /e.nasˈpɾa/ valencià /e.nasˈpɾaɾ/, /e.nasˈpɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enasprà
   * Etimologia: Del prefix en- i aspre

### Verb

enasprar trans., pron. ‎(pronominal enasprar-se)
* asprar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enaspro, enaspra, enasprem

#### Relacionats

* enasprir

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·as·prar (3)
* Anagrames: aspraren, naspraré, panarres

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# enaspram
## Català
### Verb

enaspram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de enasprar.
# enasprar-se
## Català
### Verb

enasprar-se
* Forma pronominal de enasprar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apressaren, arrapessen, enasprares, repassaren, repensaràs
# enaspraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nəs.pɾəˈɾan/, occidental /e.nas.pɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enaspraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enasprar.
# empellau
## Català
### Verb

empellau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de empellar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb empellar.

#### Variants

* [1] empelleu
* [2] empelleu

### Miscel·lània

* Anagrama: empalleu
# empellen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpe.ʎən/, occidental /emˈpe.ʎen/
   * Rimes: -eʎen

### Verb

empellen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de empellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empellar.

#### Variants

* [2] empellin
* [3] empellin
# empellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βəs/, balear /əm.pəˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.peˈʎa.βes/ valencià /em.peˈʎa.ves/, /em.peˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

empellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empellar.
# empelle
## Català
### Verb

empelle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empellar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empellar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empellar.

#### Variants

* [1] empello, empelli, empell
* [2] empelli
* [3] empelli
* [4] empelli
# empellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βə/, balear /əm.pəˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /em.peˈʎa.βa/ valencià /em.peˈʎa.va/, /em.peˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

empellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empellar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apellàvem, apel·làvem
# empellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βən/, balear /əm.pəˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.peˈʎa.βen/ valencià /em.peˈʎa.ven/, /em.peˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

empellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empellar.
# empelles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpe.ʎəs/, occidental /emˈpe.ʎes/
   * Rimes: -eʎes

### Verb

empelles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de empellar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empellar.

#### Variants

* [2] empellis
# embabuquí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.βuˈki/, occidental /em.ba.buˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

embabuquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de embabucar.
# embabuquen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəˈβu.kən/, occidental /em.baˈbu.ken/
   * Rimes: -uken

### Verb

embabuquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de embabucar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embabucar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embabucar.
# embabuqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.βuˈkɛw/ balear /əm.bə.buˈkəw/, /əm.bə.buˈkɛw/ Occidental: /em.ba.buˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embabuqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de embabucar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb embabucar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb embabucar.
# embabuqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \em.ba.βuˈke\
       Americà: alt /em.ba.buˈke/, baix \em.ba.βuˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

embabuqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb embabucar
# embabuques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəˈβu.kəs/, occidental /em.baˈbu.kes/
   * Rimes: -ukes

### Verb

embabuques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de embabucar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embabucar.
# empenyoràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ɲuˈɾa.ɾəw/ balear /əm.pə.ɲoˈɾa.ɾəw/, /əm.pə.ɲuˈɾa.ɾəw/ Occidental: /em.pe.ɲoˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empenyoràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empenyorar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* [2] empenyoréssiu, empenyorésseu, empenyoràssiu, empenyoràsseu
# empenyoràsseu
## Català
### Verb

empenyoràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* empenyoréssiu, empenyorésseu, empenyoràssiu, empenyoràreu
# empenyoràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ɲuˈɾa.ɾəm/ balear /əm.pə.ɲoˈɾa.ɾəm/, /əm.pə.ɲuˈɾa.ɾəm/ Occidental: /em.pe.ɲoˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

empenyoràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empenyorar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* [2] empenyoréssim, empenyoréssem, empenyoràssim, empenyoràssem
# empenyoràs
## Català
### Verb

empenyoràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* [1] empenyorés, empenyorara
* [2] empenyorés, empenyorara

### Miscel·lània

* Anagrama: emprenyosa
# empenyoràssim
## Català
### Verb

empenyoràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* empenyoréssim, empenyoréssem, empenyoràssem, empenyoràrem
# empenyoràssiu
## Català
### Verb

empenyoràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* empenyoréssiu, empenyorésseu, empenyoràsseu, empenyoràreu
# empenyoris
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲo.ɾis/, occidental /em.peˈɲo.ɾis/
   * Rimes: -oɾis

### Verb

empenyoris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* empenyores
# empenyoro
## Català

   * Pronúncia: central /əm.pəˈɲo.ɾu/, occidental /em.peˈɲo.ɾo/
   * Rimes: -oɾo

### Verb

empenyoro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empenyorar.

#### Variants

* empenyore, empenyori, empenyor
# empenyoràssem
## Català
### Verb

empenyoràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empenyorar.

#### Variants

* empenyoréssim, empenyoréssem, empenyoràssim, empenyoràrem
# empenyorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ɲuˈɾa/ balear /əm.pə.ɲoˈɾa/, /əm.pə.ɲuˈɾa/ Occidental: /em.pe.ɲoˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: empenyorar

### Verb

empenyorà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de empenyorar.
# empostissàssem
## Català
### Verb

empostissàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* empostisséssim, empostisséssem, empostissàssim, empostissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sàs·sem (5)
# empostissàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pus.tiˈsa.ɾəm/ balear /əm.pos.tiˈsa.ɾəm/, /əm.pus.tiˈsa.ɾəm/ Occidental: /em.pos.tiˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

empostissàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de empostissar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* [2] empostisséssim, empostisséssem, empostissàssim, empostissàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sà·rem (5)
# empostissàs
## Català
### Verb

empostissàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* [1] empostissés, empostissara
* [2] empostissés, empostissara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sàs (4)
* Anagrames: empostassis, impostasses, passotismes
# empostissàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pus.tiˈsa.βəw/ balear /əm.pos.tiˈsa.vəw/, /əm.pus.tiˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.pos.tiˈsa.βew/ valencià /em.pos.tiˈsa.vew/, /em.pos.tiˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

empostissàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sà·veu (5)
# empostissà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pus.tiˈsa/ balear /əm.pos.tiˈsa/, /əm.pus.tiˈsa/ Occidental: /em.pos.tiˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

empostissà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de empostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sà (4)
* Anagrames: apostéssim, estopàssim, optimasses, passotisme
# empostissàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pus.tiˈsa.βəm/ balear /əm.pos.tiˈsa.vəm/, /əm.pus.tiˈsa.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.pos.tiˈsa.βem/ valencià /em.pos.tiˈsa.vem/, /em.pos.tiˈsa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

empostissàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de empostissar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sà·vem (5)
# empostissàssiu
## Català
### Verb

empostissàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* empostisséssiu, empostissésseu, empostissàsseu, empostissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sàs·siu (5)
# empostissàsseu
## Català
### Verb

empostissàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* empostisséssiu, empostissésseu, empostissàssiu, empostissàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sàs·seu (5)
# empostissàssim
## Català
### Verb

empostissàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* empostisséssim, empostisséssem, empostissàssem, empostissàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sàs·sim (5)
# empostissàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pus.tiˈsa.ɾəw/ balear /əm.pos.tiˈsa.ɾəw/, /əm.pus.tiˈsa.ɾəw/ Occidental: /em.pos.tiˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

empostissàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de empostissar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empostissar.

#### Variants

* [2] empostisséssiu, empostissésseu, empostissàssiu, empostissàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·tis·sà·reu (5)
# empolsinar-se
## Català
### Verb

empolsinar-se
* Forma pronominal de empolsinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: pernoliàssem
# empolsegar-se
## Català
### Verb

empolsegar-se
* Forma pronominal de empolsegar.

### Miscel·lània

* Anagrama: parolegéssem
# empolsimar-se
## Català
### Verb

empolsimar-se
* Forma pronominal de empolsimar.
# empolsar-se
## Català
### Verb

empolsar-se
* Forma pronominal de empolsar.

### Miscel·lània

* Anagrames: esplomares, espolsarem, espolsàrem
# empollé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.poˈʎe/, meridional /em.poˈʝe/
       Americà: alt /em.p(o)ˈʝe/, baix /em.poˈʝe/, austral \em.poˈʒe\
   * Rimes: -e

### Verb

empollé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb empollar
# empollón
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /em.poˈʎon/, meridional \em.poˈʝoŋ\
       Americà: alt /em.p(o)ˈʝon/, baix \em.poˈʝoŋ\, austral \em.poˈʒon\
   * Rimes: -on
   * Etimologia: De empollar i el sufix -ón.

### Adjectiu

empollón m. ‎(femení empollona, plural masculí empollones, plural femení empollonas)
* (despectiu) molt estudiós, pencaire

### Nom

empollón m. ‎(plural empollones, femení empollona)
* (despectiu) pencaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·po·llón (3)
# encerroséssiu
## Català
### Verb

encerroséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrosar.

#### Variants

* encerrosésseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sés·siu (5)
# encerrosés
## Català
### Verb

encerrosés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrosar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sés (4)
# encerroséssem
## Català
### Verb

encerroséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrosar.

#### Variants

* encerroséssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sés·sem (5)
# encerrosésseu
## Català
### Verb

encerrosésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrosar.

#### Variants

* encerroséssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sés·seu (5)
# encerrosí
## Català
### Verb

encerrosí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encerrosar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sí (4)
* Anagrama: escorrien
# encerroséssim
## Català
### Verb

encerroséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerrosar.

#### Variants

* encerroséssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·ro·sés·sim (5)
# emprenyàssim
## Català
### Verb

emprenyàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyeguéssom, emprenyéssim, emprenyéssem, emprenyàssem, emprenyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyàs·sim (4)
# emprenyàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pɾəˈɲa.βəm/, balear /əm.pɾəˈɲa.vəm/ Occidental: nord-occidental /em.pɾeˈɲa.βem/ valencià /em.pɾeˈɲa.vem/, /em.pɾeˈɲa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

emprenyàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emprenyar.

#### Variants

* emprenyàvom, emprenyàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyà·vem (4)
# emprenyàs
## Català
### Verb

emprenyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* [1] emprenyessi, emprenyessa, emprenyeguessa, emprenyés, emprenyara
* [2] emprenyessi, emprenyegués, emprenyés, emprenyara

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyàs (3)
* Anagrames: menysprea, menyspreà
# emprenyàieu
## Català
### Verb

emprenyàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emprenyar.

#### Variants

* emprenyavo, emprenyàveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyà·ieu (4)
# emprenyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲa.ɾəm/, occidental /em.pɾeˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

emprenyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emprenyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* [2] emprenyeguéssom, emprenyéssim, emprenyéssem, emprenyàssim, emprenyàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyà·rem (4)
# emprenyàsseu
## Català
### Verb

emprenyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyeguéssou, emprenyéssiu, emprenyésseu, emprenyàssiu, emprenyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyàs·seu (4)
# emprenyàiem
## Català
### Verb

emprenyàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de emprenyar.

#### Variants

* emprenyàvom, emprenyàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyà·iem (4)
# emprenyàssem
## Català
### Verb

emprenyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyeguéssom, emprenyéssim, emprenyéssem, emprenyàssim, emprenyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyàs·sem (4)
# emprenyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲa.ɾəw/, occidental /em.pɾeˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

emprenyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de emprenyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* [2] emprenyeguéssou, emprenyéssiu, emprenyésseu, emprenyàssiu, emprenyàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyà·reu (4)
# emprenyàssiu
## Català
### Verb

emprenyàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprenyar.

#### Variants

* emprenyeguéssou, emprenyéssiu, emprenyésseu, emprenyàsseu, emprenyàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nyàs·siu (4)
# embotinin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈti.nin/ balear /əm.boˈti.nin/, /əm.buˈti.nin/ Occidental: /em.boˈti.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

embotinin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embotinar.

#### Variants

* [1] embotinen
* [2] embotinen
# embotinis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈti.nis/ balear /əm.boˈti.nis/, /əm.buˈti.nis/ Occidental: /em.boˈti.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

embotinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotines
# embotinàsseu
## Català
### Verb

embotinàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* embotinéssiu, embotinésseu, embotinàssiu, embotinàreu
# embotini
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈti.ni/ balear /əm.boˈti.ni/, /əm.buˈti.ni/ Occidental: /em.boˈti.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

embotini
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotinar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embotinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embotinar.

#### Variants

* [1] embotino, embotine, embotín
* [2] embotine
* [3] embotine
* [4] embotine
# embotino
## Català
### Verb

embotino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embotinar.

#### Variants

* embotine, embotini, embotín

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·ti·no (4)
* Anagrames: embotoni, embotoní
# embotinàs
## Català
### Verb

embotinàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* [1] embotinés, embotinara
* [2] embotinés, embotinara
# embotinà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈna/ balear /əm.bo.tiˈna/, /əm.bu.tiˈna/ Occidental: /em.bo.tiˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

embotinà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de embotinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bo·ti·nà (4)
* Heterograma de 8 lletres (abeimnot)
* Anagrames: ambiento, tombaien
# embotinàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bu.tiˈna.ɾəw/ balear /əm.bo.tiˈna.ɾəw/, /əm.bu.tiˈna.ɾəw/ Occidental: /em.bo.tiˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

embotinàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de embotinar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb embotinar.

#### Variants

* [2] embotinéssiu, embotinésseu, embotinàssiu, embotinàsseu