OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# abattre
## Francès

   * Pronúncia: /aˈbatʁ/ àudio (FR)
   * Etimologia: Del llatí vulgar *abbatuere, del llatí battuō, procedent del gàl·lic.

### Verb

abattre
* abatre
    «Cependant les prétendus alliés de Louis, le pape , l'empereur, le roi d'Espagne , qui s'etoient servis de lui pour abattre la puissance des Vénitiens,[...]» (Nicolas Louis Achaintre, Histoire Généalogique Et Chronologique de la Maison Royale de Bourbon, volum 1, p. 260,1825)Mentrestant, els suposats aliats de Lluís, el papa, l'emperador, el rei d'Espanya, que s'aprofitaven d'ell per abatre la pujança dels venecians[...]
* abatre, matar
    Il a été abattu de sang froid.L'han mort a sang freda.
* talar, tombar
    «On vient d’abattre à Lyon un platane géant. Cet arbre cubait près de 12 mètres et le tronc seul pesait 19540 kilogr.» (Bulletin de la Société royale forestière de Belgique, v. 15, p. 224, 1908)S'ha hagut de tombar un plataner gegant a Lyon. Aquest arbre tenia gairebé 12 metres i el nomé el tronc esava 19.540 kg.
* esfondrar, demolir
    «S'il arrive quelque incendie dans les villes bourgs et faubourgs de ce territoire, le maire ou le premier juge de paix du lieu, [...]pourra ordonner d'abattre la maison ou les maisons où le feu aura pris» (Digeste de la Loi civile à ouisiana, 1818)Si arriba algun incendi a les viles i ciutats d'aquest territori, l'alcalde o el jutge de pau d'aquell lloc [...] podrà ordenar demolir la casa o les cases on el foc hagi pres.
* desmuntar
    Ce matin nous abattrons la teinte, et puis nous partirons du camping.Aquest matí desmuntarem la tenda i després marxarem del camping.
* desmoralitzar, aixafar
# abatut
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈtut/, occidental /a.βaˈtut/
   * Rimes: -ut

### Verb

abatut
* Participi masculí singular del verb abatre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·tut (3)
* Anagrames: batuta, tabuat
# abattzat
## Basc
### Nom

abattzat
* prolatiu indefinit de abat
# abatudes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.βəˈtu.ðəs/, occidental /a.βaˈtu.ðes/
   * Rimes: -udes

### Verb

abatudes
* Participi femení plural del verb abatre.
    Abatudes [elles/aquelles]...; [les he...] abatut o abatudes.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ba·tu·des (4)
* Anagrama: esbatuda
# abraçallí
## Català
### Verb

abraçallí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de abraçallar.
# abraçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βɾəˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.βɾaˈsa/ valencià /a.bɾaˈsaɾ/, /a.βɾaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: abraçà
   * Parònim: abrasar
   * Etimologia: Del prefix a- i braç, segle XIV.

### Verb

abraçar trans., pron. ‎(pronominal abraçar-se)
* Estrènyer amb els braços.
* Rodejar, cenyir.
* Seguir una causa, opinió o partit.
* Contenir, encloure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abraço, abraça, abracem

#### Compostos i expressions

* qui molt abraça poc estreny, qui vol fer moltes coses alhora no en fa cap de bé.

#### Sinònims

* comprendre, contenir, incloure

#### Traduccions

* Anglès: embrace $^{(en)}$
* Asturià: abrazar $^{(ast)}$
* Castellà: abrazar $^{(es)}$
* Esperanto: brakumi $^{(eo)}$
* Francès: embrasser $^{(fr)}$, étreindre $^{(fr)}$
* Italià: abbracciare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: ABRAÇAR $^{(csc)}$
* Occità: abraçar $^{(oc)}$
* Portuguès: abraçar $^{(pt)}$
* Anglès: embrace $^{(en)}$, adopt $^{(en)}$
* Castellà: abrazar $^{(es)}$, abarcar $^{(es)}$
* Francès: embrasser $^{(fr)}$, épouser $^{(fr)}$
* Italià: abbracciare $^{(it)}$
* Occità: embraçar $^{(oc)}$
* Anglès: don't bite $^{(en)}$ off more than you can chew
* Castellà: quien mucho abarca $^{(es)}$ poco aprieta
* Francès: qui trop embrasse $^{(fr)}$ mal étreint

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·çar (3)
* Anagrama: barraca

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: abraçar

## Occità

   * Pronúncia: /a.βɾaˈsa/

### Verb

abraçar
* abraçar

## Portuguès
### Verb

abraçar
* abraçar
# abraçares
## Català
### Verb

abraçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abraçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bra·ça·res (4)
* Anagrama: abraçar-se
# abraçam
## Català
### Verb

abraçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de abraçar.
# abraçaran
## Català
### Verb

abraçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abraçar.
# abraçaren
## Català
### Verb

abraçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abraçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# abraçar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βɾəˈsar.sə/, balear /ə.βɾə.səɾˈsə/ Occidental: /a.βɾaˈsaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

abraçar-se
* Forma pronominal de abraçar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'abraço, s'abraça, ens abracem

#### Variants

* (septentrional, alguerès) s’abraçar

### Miscel·lània

* Anagrama: abraçares
# abraçara
## Català
### Verb

abraçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb abraçar.
# Sallent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /səˈʎen/ balear /səˈʎent/, /səˈʎen/ Occidental: nord-occidental /saˈʎen/ valencià /saˈʎent/, /saˈʎen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: Del llatí salientem ‎(«que salta»), acusatiu del participi present de saliō ‎(«saltar»), per el·lipsi de aquam salientem, usat per corrents fluvials amb un salt d’aigua i topònims de cases i poblacions adjacents.

### Nom propi

Sallent
* Diversos rius, torrents i rieres.
* Diversos nuclis de població, especialment:
** Vila i municipi del Bages a la vora del Llobregat amb explotacions de sals potàssiques, entre Balsareny i Sant Fruitós.
* Diversos masos i cases aïllades.
* Cognom

#### Variants

* Sellent

#### Derivats

* sallentí

### Miscel·lània

* Síl·labes: Sa·llent (2)
* Anagrames: llantes, llasten

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, OnCat, Optimot
# Salles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.ʎəs/, occidental /ˈsa.ʎes/
   * Rimes: -aʎes
   * Etimologia: Plural de Salla.

### Nom propi

Salles
* Cognom

#### Variants

* Sallas

### Miscel·lània

* Síl·labes: Sa·lles (2)

### Vegeu també

* Cognoms de la població, Idescat
# Sallagosa
## Català

   * Pronúncia: oriental /sə.ʎəˈɣo.zə/, occidental /sa.ʎaˈɣo.za/
   * Rimes: -oza
   * Etimologia: Del llatí salicōsa ‎(«salzeda»), documentat al segle IX.

### Nom propi

Sallagosa
* Municipi de l’Alta Cerdanya situat a l’est de Llívia.

#### Derivats

* sallagosard (gentilici)

#### Traduccions

* Francès: Saillagouse $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: Sa·lla·go·sa (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, GEC, ésAdir
# Sally
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈsæ.li/

### Nom propi

Sally
* Prenom femení hipocorístic de Sarah

#### Variants

* Sallie
# Salmo irideus
## Multilingüe
### Nom

Salmo irideus
* truita irisada

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Salmo irideus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Salla
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.ʎə/, occidental /ˈsa.ʎa/
   * Rimes: -aʎa
   * Etimologia: Del nom germànic Salla, cognat de Sala.

### Nom propi

Salla
* Cognom

#### Derivats

* Salles, Sallas

### Miscel·lània

* Síl·labes: Sa·lla (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DCVB, Optimot
* Cognoms de la població, Idescat
# Salmo
## Multilingüe

   * Etimologia: Del llatí salmo.

### Nom propi

Salmo
* Gènere de peixos al qual pertanyen el salmó o la truita.
# Salmo gairdneri
## Multilingüe
### Nom

Salmo gairdneri
* truita

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Salmo gairdneri. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Salmo salar
## Multilingüe
### Nom

Salmo salar
* salmó

### Vegeu també

* Article corresponent a Viquiespècies
* Salmo salar. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Sallas
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈsa.ʎəs/, occidental /ˈsa.ʎes/
   * Etimologia: Plural arcaic de Salla.

### Nom propi

Sallas
* Cognom

#### Variants

* Salles

#### Relacionats

* Salas

### Miscel·lània

* Síl·labes: Sa·llas (2)
* Isograma de 3 lletres × 2 (6)
* Anagrames: llassa, llassà

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
* Cognoms de la població, Idescat
# acaloravi
## Català
### Verb

acaloravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acalorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lo·ra·vi (5)
* Anagrames: acovilara, acovilarà
# acaloravo
## Català
### Verb

acaloravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acalorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·lo·ra·vo (5)
* Anagrama: acolorava
# acaloregueu
## Català
### Verb

acaloregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloreguem
## Català
### Verb

acaloreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloregués
## Català
### Verb

acaloregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acalore
## Català
### Verb

acalore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acalorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acalorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acalorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acalorar.
# acaloreguessa
## Català
### Verb

acaloreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.

### Miscel·lània

* Anagrama: acaragolésseu
# acaloreguesses
## Català
### Verb

acaloreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloreguessen
## Català
### Verb

acaloreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# acaloreguéssom
## Català
### Verb

acaloreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acalorar.
# abidriarien
## Català
### Verb

abidriarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ri·en (6)
# abidriant
## Català
### Verb

abidriant
* Gerundi del verb abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·ant (4)
# abidriaran
## Català
### Verb

abidriaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ran (5)
# abidriares
## Català
### Verb

abidriares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·res (5)
# abidriades
## Català
### Verb

abidriades
* Participi femení plural del verb abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·des (5)
# abidriarem
## Català
### Verb

abidriarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·rem (5)
# abidriaria
## Català
### Verb

abidriaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de abidriar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ri·a (6)
# abidriareu
## Català
### Verb

abidriareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·reu (5)
# abidriar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.βi.ðɾiˈa/ Occidental: nord-occidental /a.βi.ðɾiˈa/ valencià /a.bi.ðɾiˈaɾ/, /a.βi.ðɾiˈa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Encreuament de albirar i vidriar.

### Verb

abidriar trans.
* (pallarès) albirar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: abidrio, abidria, abidriem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·ar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# abidriaren
## Català
### Verb

abidriaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de abidriar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bi·dri·a·ren (5)
# abeslariarengan
## Basc
### Nom

abeslariarengan
* inessiu definit singular de abeslari
# abeslariarengana
## Basc
### Nom

abeslariarengana
* al·latiu definit singular de abeslari
# abeslariarengatik
## Basc
### Nom

abeslariarengatik
* causal definit singular de abeslari
# abeslariarenganaino
## Basc
### Nom

abeslariarenganaino
* terminatiu definit singular de abeslari
# abeslariarentzat
## Basc
### Nom

abeslariarentzat
* benefactiu definit singular de abeslari
# abeslariari
## Basc
### Nom

abeslariari
* datiu definit singular de abeslari
# abeslariarenganako
## Basc
### Nom

abeslariarenganako
* genitiu locatiu definit singular de abeslari
# abeslariarenganantz
## Basc
### Nom

abeslariarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de abeslari
# abeslariarengandik
## Basc
### Nom

abeslariarengandik
* ablatiu definit singular de abeslari
# abeslariaz
## Basc
### Nom

abeslariaz
* instrumental definit singular de abeslari
# abadetegira
## Basc
### Nom

abadetegira
* al·latiu definit singular de abadetegi
# abadetegirentzat
## Basc
### Nom

abadetegirentzat
* benefactiu indefinit de abadetegi
# abadetegiraino
## Basc
### Nom

abadetegiraino
* terminatiu definit singular de abadetegi
# abadetegirekin
## Basc
### Nom

abadetegirekin
* comitatiu indefinit de abadetegi
# abadetegiren
## Basc
### Nom

abadetegiren
* genitiu indefinit de abadetegi
# abadetegirantz
## Basc
### Nom

abadetegirantz
* al·latiu direccional definit singular de abadetegi
# abadetegirengatik
## Basc
### Nom

abadetegirengatik
* causal indefinit de abadetegi
# abadetegirik
## Basc
### Nom

abadetegirik
* partitiu indefinit de abadetegi
# abadetegiko
## Basc
### Nom

abadetegiko
* genitiu locatiu definit singular de abadetegi
# abadetegiri
## Basc
### Nom

abadetegiri
* datiu indefinit de abadetegi
# abstrèieu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtɾɛ.jəw/, occidental /apsˈtɾe.jew/
   * Rimes: -ɛjew

### Verb

abstrèieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abstreure.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trè·ieu (3)
* Anagrames: bestraieu, esbatríeu
# abstréieu
## Català
### Verb

abstréieu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tré·ieu (3)
* Anagrames: bestraieu, esbatríeu
# abstrusamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a(β)sˌtɾu.saˈmen.te\, meridional \a(β)hˌtɾu.saˈmen.te\
       Americà: alt /absˌt͡su.saˈmen.t(e)/, baix \a(β)hˌtɾu.saˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De abstruso i el sufix -mente.

### Adverbi

abstrusamente
* abstrusament

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tru·sa·men·te (5)
# abstrèiem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtɾɛ.jəm/, occidental /apsˈtɾe.jem/
   * Rimes: -ɛjem

### Verb

abstrèiem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abstreure.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trè·iem (3)
* Anagrames: bestraiem, esbatríem
# abstrús
## Català

   * Pronúncia: oriental /əpsˈtɾus/, occidental /apsˈtɾus/
   * Rimes: -us
   * Etimologia: Del llatí abstrusus ‎(«amagat»), segle XVII.

### Adjectiu

abstrús m. ‎(femení abstrusa, plural masculí abstrusos, plural femení abstruses)
* Difícil de comprendre.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·trús (2)
* Anagrames: arbusts, Basturs

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# abstrusities
## Anglès
### Nom

abstrusities
* forma plural de abstrusity
# abstréiem
## Català
### Verb

abstréiem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de abstraure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: abs·tré·iem (3)
* Anagrames: bestraiem, esbatríem
# abstrusely
## Anglès

   * Pronúncia:
       RU /əbˈstruːs.li/
       EUA /æbˈstrus.li/, /əbˈstrus.li/
   * Etimologia: De abstruse i el sufix -ly.

### Adverbi

abstrusely ‎(comparatiu more abstrusely, superlatiu most abstrusely)
* abstrusament
# acaptassis
## Català
### Verb

acaptassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·tas·sis (4)
* Anagrama: acapissats
# acaptava
## Català
### Verb

acaptava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acaptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acaptar.
# acaptau
## Català
### Verb

acaptau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acaptar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acaptar.
# acaptaríeu
## Català
### Verb

acaptaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acaptar.
# acaptassen
## Català
### Verb

acaptassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.
# acaptaven
## Català
### Verb

acaptaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acaptar.
# acaptasses
## Català
### Verb

acaptasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·tas·ses (4)
* Anagrama: capatasses
# acaptassin
## Català
### Verb

acaptassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cap·tas·sin (4)
* Anagrama: acapissant
# absentaven
## Català
### Verb

absentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de absentar.

## Català antic
### Verb

absentaven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de absentar
# absentatatik
## Basc
### Nom

absentatatik
* ablatiu indefinit de absenta
# absentava
## Català
### Verb

absentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de absentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·ta·va (4)
* Anagrames: abastaven, batanaves

## Català antic
### Verb

absentava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de absentar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de absentar
# absentatara
## Basc
### Nom

absentatara
* al·latiu indefinit de absenta
# absentats
## Català
### Verb

absentats
* Participi masculí plural del verb absentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ab·sen·tats (3)
* Anagrama: bastantes

## Català antic
### Verb

absentats
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de absentar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de absentar

#### Variants

* [1] absentau
* [2] absentau
# absentatarantz
## Basc
### Nom

absentatarantz
* al·latiu direccional indefinit de absenta
# absentau
## Català
### Verb

absentau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de absentar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb absentar.

## Català antic
### Verb

absentau
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de absentar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de absentar

#### Variants

* [1] absentats
* [2] absentats
# absentatzat
## Basc
### Nom

absentatzat
* prolatiu indefinit de absenta
# absentataraino
## Basc
### Nom

absentataraino
* terminatiu indefinit de absenta
# absentatik
## Basc
### Nom

absentatik
* ablatiu definit singular de absenta
# abrancàrem
## Català
### Verb

abrancàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de abrancar.
# abrancàveu
## Català
### Verb

abrancàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de abrancar.
# abrancaves
## Català
### Verb

abrancaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de abrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·ca·ves (4)
* Anagrama: bescavaran
# abrancà
## Català
### Verb

abrancà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de abrancar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·cà (3)
* Anagrames: bancara, bancarà
# abrancàreu
## Català
### Verb

abrancàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de abrancar.
# abrand
## Català
### Verb

abrand
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de abrandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·brand (2)
* Anagrames: branda, brandà
# abranda
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈβɾan.da/, occidental /aˈβɾan.da/
   * Rimes: -anda

### Verb

abranda
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de abrandar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb abrandar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bran·da (3)
* Anagrama: badaran
# accommiatiamo
## Italià
### Verb

accommiatiamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de accommiatare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de accommiatare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accommiatare
# accommiaterà
## Italià
### Verb

accommiaterà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de accommiatare
# accommiaterete
## Italià
### Verb

accommiaterete
* segona persona plural (voi) del futur de accommiatare
# accommiaterò
## Italià
### Verb

accommiaterò
* primera persona singular (io) del futur de accommiatare
# accommiatiamoci
## Italià
### Verb

accommiatiamoci
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de accommiatarsi
# accommiateresti
## Italià
### Verb

accommiateresti
* segona persona singular (tu) del condicional de accommiatare
# accommiateremo
## Italià
### Verb

accommiateremo
* primera persona plural (noi) del futur de accommiatare
# accommiati
## Italià
### Verb

accommiati
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de accommiatare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de accommiatare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de accommiatare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de accommiatare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de accommiatare
# accommiatiate
## Italià
### Verb

accommiatiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de accommiatare
# accommiatereste
## Italià
### Verb

accommiatereste
* segona persona plural (voi) del condicional de accommiatare
# abornaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βur.nəˈɾi.əm/ balear /ə.boɾ.nəˈɾi.əm/, /ə.bur.nəˈɾi.əm/ Occidental: /a.boɾ.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

abornaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de abornar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·bor·na·rí·em (5)
* Anagrames: abromarien, aombrarien, emboiraran, maniobraré
# abornaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βur.nəˈɾe/ balear /ə.boɾ.nəˈɾe/, /ə.bur.nəˈɾe/ Occidental: /a.boɾ.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

abornaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de abornar.
# abornaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.βur.nəˈɾi.əw/ balear /ə.boɾ.nəˈɾi.əw/, /ə.bur.nəˈɾi.əw/ Occidental: /a.boɾ.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

abornaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de abornar.