OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# escampos
## Català
### Verb

escampos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampis, escampes

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pos (3)
* Anagrama: copàssem
# escampessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəmˈpe.sin/, occidental /es.kamˈpe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escampessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escampar.

#### Variants

* escampeguessen, escampessen, escampassin, escampassen, escamparen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·pes·sin (4)
# escampeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəmˈpɛw/ balear /əs.kəmˈpəw/, /əs.kəmˈpɛw/ Occidental: /es.kamˈpew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escampeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escampar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escampar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escampar.

#### Variants

* [1] escampau
* [2] escampegueu
* [3] escampau

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cam·peu (3)
# entresenta
## Català
### Verb

entresenta
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entresentir.

#### Variants

* [1] entresenti
* [2] entresenti
* [3] entresenti
# entresentes
## Català
### Verb

entresentes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entresentir.

#### Variants

* entresentis
# entresenti
## Català
### Verb

entresenti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entresentir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entresentir.

#### Variants

* [1] entresento, entresent
* [2] entresenta
* [3] entresenta
* [4] entresenta
# entresent
## Català
### Verb

entresent
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de entresentir.
* (balear, valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entresentir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb entresentir.

#### Variants

* [2] entresento, entresenti

### Miscel·lània

* Anagrames: entretens, trentenes
# entresenten
## Català
### Verb

entresenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de entresentir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entresentir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entresentir.

#### Variants

* [2] entresentin
* [3] entresentin
# envilesc
## Català
### Verb

envilesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envilir.
# envilesqui
## Català
### Verb

envilesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envilir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envilir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envilir.
# envilecí
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /em.bi.leˈθi/
       Americà: alt /em.bi.l(e)ˈsi/, baix \eŋ.bi.leˈsi\, austral /em.bi.leˈsi/
   * Rimes: -i

### Verb

envilecí
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb envilecerse
# escandalitzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈɾa/, valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escandalitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·rà (6)
# escandalitzarívem
## Català
### Verb

escandalitzarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·rí·vem (7)
# escandalitzassen
## Català
### Verb

escandalitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzessin, escandalitzessen, escandalitzassin, escandalitzaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·zas·sen (6)
# escandalitzarives
## Català
### Verb

escandalitzarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ri·ves (7)
# escandalitzaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈɾe/, valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escandalitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ré (6)
# escandalitzaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈɾi.ew/, valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

escandalitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·rí·eu (7)
# escandalitzaríveu
## Català
### Verb

escandalitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·rí·veu (7)
# escandalitzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈɾas/, valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escandalitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escandalitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ràs (6)
# escandalitzariven
## Català
### Verb

escandalitzariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·ri·ven (7)
# escandalitzaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əs.kən.də.ɫi.d͡zəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /es.kan.da.ɫi.d͡zaˈɾi.em/, valencià /es.kan.da.ɫi.zaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

escandalitzaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de escandalitzar.

#### Variants

* escandalitzarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·can·da·lit·za·rí·em (7)
# enxiquigueu
## Català
### Verb

enxiquigueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
# enxiquesquin
## Català
### Verb

enxiquesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·ques·quin (4)
* Anagrama: enxiquisquen
# enxiquesquis
## Català
### Verb

enxiquesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·ques·quis (4)
* Anagrama: enxiquisques
# enxiquia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.ə/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enxiquia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de enxiquir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·qui·a (4)
* Anagrames: aixequin, eixanqui, eixanquí
# enxiquesqui
## Català
### Verb

enxiquesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enxiquir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enxiquir.
# enxiquien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.ən/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enxiquien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de enxiquir.
# enxiquies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʃiˈki.əs/, occidental /eɲ.t͡ʃiˈki.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enxiquies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enxiquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·xi·qui·es (4)
* Anagrama: esqueixin
# escriguessin
## Català
### Verb

escriguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escriguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾi.ɣən/, occidental /esˈkɾi.ɣen/
   * Rimes: -iɡen

### Verb

escriguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escriure.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·guen (3)
* Anagrama: urgències
# escrigueren
## Català
### Verb

escrigueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escriure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·gue·ren (4)
* Anagrama: encerreguis
# escriguesses
## Català
### Verb

escriguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escrigues
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾi.ɣəs/, occidental /esˈkɾi.ɣes/
   * Rimes: -iɡes

### Verb

escrigues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·gues (3)
* Anagrama: creguessi
# escriguessen
## Català
### Verb

escriguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escriguera
## Català
### Verb

escriguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escrigueres
## Català
### Verb

escrigueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escriure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# esclarívem
## Català
### Verb

esclarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí·vem (4)
# esclat
## Català
### Nom

esclat m. ‎(plural esclats)
* (mallorquí, menorquí) Caiguda violenta.
    Vaig travelar i vaig pegar un bon esclat.

### Verb

esclat
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esclatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·clat (2)
* Heterograma de 6 lletres (acelst)
* Anagrames: calets, lactes, lactés, talecs
# esclaríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.sim/, occidental /es.kɫaˈɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

esclaríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* esclaríssem, esclarírem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rís·sim (4)
* Anagrama: malcriessis
# esclaríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kɫəˈɾi.siw/, occidental /es.kɫaˈɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

esclaríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb esclarir.

#### Variants

* esclarísseu, esclaríreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rís·siu (4)
# esclata
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɫa.tə/, occidental /esˈkɫa.ta/
   * Rimes: -ata

### Verb

esclata
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esclatar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esclatar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·ta (3)
* Anagrama: escalat
# esclaríveu
## Català
### Verb

esclaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de esclarir.

#### Variants

* esclaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cla·rí·veu (4)
# esmortran
## Català antic
### Verb

esmortran
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del futur de esmortir
# esmortrem
## Català antic
### Verb

esmortrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del futur de esmortir
# esmortist
## Català antic
### Verb

esmortist
* segona persona singular (tu) del passat de esmortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de esmortir

#### Variants

* [1] esmortires
* [2] esmortíreu
# esmortiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.murˈtiw/ balear /əz.moɾˈtiw/, /əz.murˈtiw/ Occidental: /ez.moɾˈtiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

esmortiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esmortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esmortir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esmortir.

#### Variants

* [2] esmortigueu

## Català antic
### Verb

esmortiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de esmortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de esmortir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de esmortir

#### Variants

* [1] esmortits
* [2] esmortats, esmortau
* [3] esmortits
# esmortixes
## Català
### Verb

esmortixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esmortir.

#### Variants

* esmorteixes

### Miscel·lània

* Anagrama: estremixos
# esmortix
## Català
### Verb

esmortix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de esmortir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb esmortir.

#### Variants

* [1] esmorteix
* [2] esmorteix
# esmortixen
## Català
### Verb

esmortixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esmortir.

#### Variants

* esmorteixen
# esmortixo
## Català
### Verb

esmortixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esmortir.

#### Variants

* esmorteixo, esmortesc, esmorteixi, esmortisc
# escudiré
## Català
### Verb

escudiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ré (4)
# escudiriven
## Català
### Verb

escudiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escudir.

#### Variants

* escudirien

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ri·ven (5)
# escudiríem
## Català
### Verb

escudiríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de escudir.

#### Variants

* escudirívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·rí·em (5)
# escudirà
## Català
### Verb

escudirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·rà (4)
* Heterograma de 8 lletres (acdeirsu)
* Anagrames: acudir-se, acudires, cruiades, cuidar-se, cuidares, irescuda, reduïsca
# escudiràs
## Català
### Verb

escudiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escudir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ràs (4)
* Anagrames: cardéssiu, cridàsseu
# escudirien
## Català
### Verb

escudirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escudir.

#### Variants

* escudiriven

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ri·en (5)
# escudiriva
## Català
### Verb

escudiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de escudir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escudir.

#### Variants

* [1] escudiria
* [2] escudiria

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ri·va (5)
* Anagrames: acudirives, adscrivíeu, aiurvèdics
# escudirives
## Català
### Verb

escudirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de escudir.

#### Variants

* escudiries

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ri·ves (5)
# escudiria
## Català
### Verb

escudiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escudir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escudir.

#### Variants

* [1] escudiriva
* [2] escudiriva

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ri·a (5)
* Anagrames: acudiries, cuidaries, suïcidaré
# escudiries
## Català
### Verb

escudiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escudir.

#### Variants

* escudirives

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cu·di·ri·es (5)
# equilibro
## Català
### Verb

equilibro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de equilibrar.

#### Variants

* equilibre, equilibri, equilibr

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bro (4)
# equilibristas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ki.liˈβɾis.tas\, meridional \e.ki.liˈβɾih.tah\
       Americà: alt /e.ki.liˈbɾis.t(a)s/, baix \e.ki.liˈβɾih.tah\, austral \e.ki.liˈβɾih.tas\
   * Rimes: -istas

### Nom

equilibristas m. f. pl.
* forma plural de equilibrista
# equilibràrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾa.ɾəm/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

equilibràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de equilibrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [2] equilibréssim, equilibréssem, equilibràssim, equilibràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brà·rem (5)
# equilibràs
## Català
### Verb

equilibràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [1] equilibressi, equilibrés, equilibrara
* [2] equilibressi, equilibrés, equilibrara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bràs (4)
# equilibràssem
## Català
### Verb

equilibràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* equilibréssim, equilibréssem, equilibràssim, equilibràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bràs·sem (5)
# equilibristics
## Anglès
### Nom

equilibristics ‎(incomptable)
* equilibrisme

#### Sinònims

* balancing

### Vegeu també

* equilibristics. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# equilibrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾa/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

equilibrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de equilibrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brà (4)
# equilibriste
## Català

   * Pronúncia: valencià /e.ki.ɫiˈβɾis.te/

### Nom

equilibriste m. ‎(plural equilibristes, femení equilibrista)
* (valencià) Forma alternativa de equilibrista.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·bris·te (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# equilibràreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ki.ɫiˈβɾa.ɾəw/, occidental /e.ki.ɫiˈbɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

equilibràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de equilibrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb equilibrar.

#### Variants

* [2] equilibréssiu, equilibrésseu, equilibràssiu, equilibràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·qui·li·brà·reu (5)
# eserciterebbe
## Italià
### Verb

eserciterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de esercitare
# esercitava
## Italià
### Verb

esercitava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de esercitare
# esercitavo
## Italià
### Verb

esercitavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de esercitare
# eserciterai
## Italià
### Verb

eserciterai
* segona persona singular (tu) del futur de esercitare
# esercitavamo
## Italià
### Verb

esercitavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de esercitare
# esercitavi
## Italià
### Verb

esercitavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de esercitare
# eserciterebbero
## Italià
### Verb

eserciterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de esercitare
# esercitavano
## Italià
### Verb

esercitavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de esercitare
# esercitavate
## Italià
### Verb

esercitavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de esercitare
# eserciteranno
## Italià
### Verb

eserciteranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de esercitare
# esglaonassin
## Català
### Verb

esglaonassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nas·sin (5)
# esglaonaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾe/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾe/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾe/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

esglaonaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·ré (5)
# esglaonaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾi.əm/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾi.əm/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾi.əm/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

esglaonaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·rí·em (6)
# esglaonassen
## Català
### Verb

esglaonassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nas·sen (5)
# esglaonat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈnat/ balear /əz.ɣɫə.oˈnat/, /əz.ɣɫə.uˈnat/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈnat/
   * Rimes: -at

### Verb

esglaonat
* Participi masculí singular del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nat (4)
# esglaonaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.u.nəˈɾi.əw/ balear /əz.ɣɫə.o.nəˈɾi.əw/, /əz.ɣɫə.u.nəˈɾi.əw/ Occidental: /ez.ɣɫa.o.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

esglaonaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·na·rí·eu (6)
# esglaonasses
## Català
### Verb

esglaonasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nas·ses (5)
# esglaonassis
## Català
### Verb

esglaonassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nas·sis (5)
# esglaonats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.ɡɫə.uˈnats/ balear /əz.ɣɫə.oˈnats/, /əz.ɣɫə.uˈnats/ Occidental: /ez.ɣɫa.oˈnats/
   * Rimes: -ats

### Verb

esglaonats
* Participi masculí plural del verb esglaonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·gla·o·nats (4)
# espioirengan
## Basc
### Nom

espioirengan
* inessiu indefinit de espioi
# espioirentzat
## Basc
### Nom

espioirentzat
* benefactiu indefinit de espioi
# espioirengana
## Basc
### Nom

espioirengana
* al·latiu indefinit de espioi
# espioirengatik
## Basc
### Nom

espioirengatik
* causal indefinit de espioi
# espioirengandik
## Basc
### Nom

espioirengandik
* ablatiu indefinit de espioi
# espioirekin
## Basc
### Nom

espioirekin
* comitatiu indefinit de espioi
# espioiren
## Basc
### Nom

espioiren
* genitiu indefinit de espioi
# espioirenganaino
## Basc
### Nom

espioirenganaino
* terminatiu indefinit de espioi
# espioirenganako
## Basc
### Nom

espioirenganako
* genitiu locatiu indefinit de espioi
# espioirenganantz
## Basc
### Nom

espioirenganantz
* al·latiu direccional indefinit de espioi