OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# harmonitzessi
## Català
### Verb

harmonitzessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb harmonitzar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb harmonitzar.
# harmonitzessa
## Català
### Verb

harmonitzessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb harmonitzar.
# harmonitzesses
## Català
### Verb

harmonitzesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb harmonitzar.
# harmonitzeu
## Català
### Verb

harmonitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de harmonitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb harmonitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb harmonitzar.
# harmonitzen
## Català
### Verb

harmonitzen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de harmonitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb harmonitzar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb harmonitzar.
# harmonitzessin
## Català
### Verb

harmonitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb harmonitzar.
# harmonitzessis
## Català
### Verb

harmonitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb harmonitzar.
# harmonitzi
## Català
### Verb

harmonitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de harmonitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb harmonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb harmonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb harmonitzar.
# impastai
## Italià
### Verb

impastai
* primera persona singular (io) del passat de impastare
# impastano
## Italià
### Verb

impastano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de impastare
# impastantesi
## Italià
### Verb

impastantesi
* participi present de impastarsi
# impastammo
## Italià
### Verb

impastammo
* primera persona plural (noi) del passat de impastare
# impastando
## Italià
### Verb

impastando
* gerundi de impastare
# impastandosi
## Italià
### Verb

impastandosi
* gerundi de impastarsi
# impastarono
## Italià
### Verb

impastarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de impastare
# impasta
## Italià
### Verb

impasta
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de impastare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de impastare
# impastare
## Italià

   * Pronúncia: /im.paˈstaː.re/
   * Etimologia: Del prefix in- i pasta.

### Verb

impastare trans. ‎(pronominal impastarsi)
* amassar

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pa·stà·re (4)
# impastante
## Italià
### Verb

impastante
* participi present de impastare
# impartiguéveu
## Català
### Verb

impartiguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de impartir.
# impartires
## Català
### Verb

impartires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de impartir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# impartira
## Català
### Verb

impartira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# imparting
## Anglès
### Verb

imparting
* gerundi de impart
# impartiran
## Català
### Verb

impartiran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de impartir.
# impartiren
## Català
### Verb

impartiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de impartir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impartir.
# inanitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naːˈniː.tʊm/

### Verb

inānītum
* supí acusatiu de ināniō
# inanitiones
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.neːs/

### Nom

inānītiōnēs
* nominatiu plural de inānītio
* vocatiu plural de inānītio
* acusatiu plural de inānītio
# inanitioni
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.niː/

### Nom

inānītiōnī
* datiu singular de inānītio
# inanitionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

inānītiōnibus
* datiu plural de inānītio
* ablatiu plural de inānītio
# inanitionis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

inānītiōnis
* genitiu singular de inānītio
# inanitions
## Anglès
### Nom

inanitions
* forma plural de inanition
# inanition
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnəˈnɪʃən/

### Nom

inanition ‎(comptable i incomptable, plural inanitions)
* (Patologia) inanició

#### Sinònims

* starvation

### Vegeu també

* inanition. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# inanitione
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.nɛ/

### Nom

inānītiōne
* ablatiu singular de inānītio
# inanitionem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.nɛm/

### Nom

inānītiōnem
* acusatiu singular de inānītio
# inanitionum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.naː.niː.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

inānītiōnum
* genitiu plural de inānītio
# imagitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.taj/

### Verb

imagitaj
* forma plural de imagita
# imagita
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.ta/

### Verb

imagita ‎(plural imagitaj, acusatiu imagitan, plural acusatiu imagitajn)
* participi passiu passat de imagi
# imagito
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.to/

### Verb

imagito ‎(plural imagitoj, acusatiu imagiton, plural acusatiu imagitojn)
* participi passiu nominal passat de imagi
# imagiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.ton/

### Verb

imagiton
* acusatiu de imagito
# imagitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.tajn/

### Verb

imagitajn
* acusatiu plural de imagita
# imagite
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.te/

### Verb

imagite
* participi passiu adverbial passat de imagi
# imago
## Esperanto

   * Pronúncia: /iˈma.ɡo/

### Nom

imago ‎(acusatiu imagon, plural imagoj, plural acusatiu imagojn)
* imaginació
* al·lucinació

## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈmaː.ɡoː/
   * Etimologia: Format amb el protoitàlic *ima- («còpia») més el verb ago.

### Nom

imāgō f. ‎(genitiu imāginis)
* imatge

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | imāgō | imāginēs |
| Vocatiu | imāgō | imāginēs |
| Acusatiu | imāginem | imāginēs |
| Genitiu | imāginis | imāginum |
| Datiu | imāginī | imāginibus |
| Ablatiu | imāgine | imāginibus |
# imagitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.tan/

### Verb

imagitan
* acusatiu de imagita
# imagitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.toj/

### Verb

imagitoj
* forma plural de imagito
# imagitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.maˈɡi.tojn/

### Verb

imagitojn
* acusatiu plural de imagito
# helioa
## Basc
### Nom

helioa
* absolutiu definit singular de helio
# helioak
## Basc
### Nom

helioak
* ergatiu definit singular de helio
# helioari
## Basc
### Nom

helioari
* datiu definit singular de helio
# helioarekin
## Basc
### Nom

helioarekin
* comitatiu definit singular de helio
# helioarentzat
## Basc
### Nom

helioarentzat
* benefactiu definit singular de helio
# helioaren
## Basc
### Nom

helioaren
* genitiu definit singular de helio
# helioarengatik
## Basc
### Nom

helioarengatik
* causal definit singular de helio
# helikopter
## Danès

   * Pronúncia:

### Nom

helikopter c.
* helicòpter

#### Declinació

Declinació de helikopter :
| Gènere comú | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Gènere comú | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | helikopter | helikopteren | helikoptere | helikopterne |
| Genitiu | helikopters | helikopterens | helikopteres | helikopternes |
# helioaz
## Basc
### Nom

helioaz
* instrumental definit singular de helio
# impastarsi
## Italià

   * Pronúncia: /im.paˈstar.si/

### Verb

impastarsi pron.
* forma pronominal de impastare
* amalgamar-se
* (col·loquial) estavellar-se

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pa·stàr·si (4)
# impastata
## Italià
### Verb

impastata
* participi passat femení singular de impastare
# impastate
## Italià
### Verb

impastate
* participi passat femení plural de impastare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de impastare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de impastare
# impastasti
## Italià
### Verb

impastasti
* segona persona singular (tu) del passat de impastare
# impastasse
## Italià
### Verb

impastasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de impastare
# impastassero
## Italià
### Verb

impastassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de impastare
# impastassi
## Italià
### Verb

impastassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de impastare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de impastare
# impastaste
## Italià
### Verb

impastaste
* segona persona plural (voi) del passat de impastare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de impastare
# impastatasi
## Italià
### Verb

impastatasi
* participi passat femení singular de impastarsi
# impastassimo
## Italià
### Verb

impastassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de impastare
# incanneremmo
## Italià
### Verb

incanneremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de incannare
# incannerà
## Italià
### Verb

incannerà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de incannare
# incanneranno
## Italià
### Verb

incanneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de incannare
# incannerebbero
## Italià
### Verb

incannerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de incannare
# incannerebbe
## Italià
### Verb

incannerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de incannare
# incanneresti
## Italià
### Verb

incanneresti
* segona persona singular (tu) del condicional de incannare
# incannerete
## Italià
### Verb

incannerete
* segona persona plural (voi) del futur de incannare
# incannereste
## Italià
### Verb

incannereste
* segona persona plural (voi) del condicional de incannare
# incanneremo
## Italià
### Verb

incanneremo
* primera persona plural (noi) del futur de incannare
# incannerei
## Italià
### Verb

incannerei
* primera persona singular (io) del condicional de incannare
# in qua
## Italià
### Adverbi

in qua
* ençà
# inaccentuat
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.nək.sən.tuˈat/, occidental /i.nak.sen.tuˈat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del prefix in- i accentuat.

### Adjectiu

inaccentuat m. ‎(femení inaccentuada, plural masculí inaccentuats, plural femení inaccentuades)
* Que no està accentuat.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ac·cen·tu·at (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# in the meantime
## Anglès
### Adverbi

in the meantime ‎(no comparable)
* mentrestant

#### Sinònims

* meanwhile
# in vitro
## Anglès
### Adverbi

in vitro ‎(no comparable)
* in vitro
    In vitro fertilization ― Fecundació in vitro
# in question
## Anglès
### Adjectiu

in question ‎(comparatiu more in question, superlatiu most in question)
* en qüestió
* en dubte

#### Sinònims

* (en dubte) in doubt

### Vegeu també

* Obres de referència: Merriam, Collins, Cambridge
# in the round
## Anglès
### Adjectiu

in the round
* (escultura) exempt

#### Sinònims

* freestanding

### Vegeu també

* in the round. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# in situ
## Anglès
### Adverbi

in situ ‎(no comparable)
* in situ
# in vain
## Anglès
### Adverbi

in vain ‎(comparatiu more in vain, superlatiu most in vain)
* debades, en va
# hipnotitzin
## Català
### Verb

hipnotitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb hipnotitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzàreu
## Català
### Verb

hipnotitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de hipnotitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzessin
## Català
### Verb

hipnotitzessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzessis
## Català
### Verb

hipnotitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzis
## Català
### Verb

hipnotitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ib.nu.tiˈd͡za/ balear /ib.no.tiˈd͡za/, /ib.nu.tiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ib.no.tiˈd͡za/, valencià /ib.no.tiˈza/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: hipnotitzar

### Verb

hipnotitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de hipnotitzar.
# hipnotitzeu
## Català
### Verb

hipnotitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de hipnotitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb hipnotitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzi
## Català
### Verb

hipnotitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hipnotitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb hipnotitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb hipnotitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb hipnotitzar.
# hipnotitzo
## Català
### Verb

hipnotitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de hipnotitzar.
# hipnotitzàrem
## Català
### Verb

hipnotitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de hipnotitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb hipnotitzar.
# impurificarà
## Català
### Verb

impurificarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de impurificar.
# impurificaré
## Català
### Verb

impurificaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de impurificar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.pu.ɾi.fi.kaˈɾe/
       Americà: alt /im.pu.ɾi.fi.k(a)ˈɾe/, baix /im.pu.ɾi.fi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

impurificaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb impurificar
# impurificassen
## Català
### Verb

impurificassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb impurificar.
# impurificareu
## Català
### Verb

impurificareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de impurificar.
# impurificaria
## Català
### Verb

impurificaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de impurificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de impurificar.
# impurificarien
## Català
### Verb

impurificarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de impurificar.
# impurificaries
## Català
### Verb

impurificaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de impurificar.
# impurificaràs
## Català
### Verb

impurificaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de impurificar.
# impurificaríeu
## Català
### Verb

impurificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de impurificar.
# indigestéssem
## Català
### Verb

indigestéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestéssiu
## Català
### Verb

indigestéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indiget
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈʒɛt/, occidental /in.diˈd͡ʒet/
   * Rimes: -ɛt

### Nom

indiget m. ‎(plural indigets, femení indigeta)
* Individu d'un poble iber que habitava una zona entre el sud-est dels Pirineus i la costa mediterrània.

#### Notes

Usat normalment en plural com a col·lectiu.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·get (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# indigetes
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈʒɛ.təs/, occidental /in.diˈd͡ʒe.tes/
   * Rimes: -ɛtes

### Nom

indigetes f. pl.
* Forma plural de indigeta.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·ge·tes (4)
* Anagrama: indigeste

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.diˈxe.tes/, meridional \iŋ.diˈhe.teh\
       Americà: alt /in.diˈxe.t(e)s/, baix \iŋ.diˈhe.teh\, austral /in.diˈxe.tes/
   * Rimes: -etes

### Nom

indigetes m. pl.
* indigets
# indigestésseu
## Català
### Verb

indigestésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigestí
## Català
### Verb

indigestí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de indigestar-se.
# indign
## Català

   * Pronúncia: /inˈdiŋ/

### Verb

indign
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de indignar.
    Forma amb desinència zero baleàrica i algueresa: [jo] indigno, indigne, indign o indigni.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·dign (2)
* Anagrama: dignin
# indigestéssim
## Català
### Verb

indigestéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indigestar-se.
# indigets
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.diˈʒɛts/, occidental /in.diˈd͡ʒets/
   * Rimes: -ɛts
   * Etimologia: Del llatí indigetes, derivat de Indika, (nom d'una ciutat ibera).

### Nom

indigets m. pl.
* Forma plural de indiget ‎(«diferents individus de la tribu ibera»).
* (Normalment en plural com a col·lectiu) Tribu ibera que habitava una zona entre el sud est dels Pirineus i la costa mediterrània.

#### Traduccions

* Anglès: indigetes $^{(en)}$
* Castellà: indigetes $^{(es)}$
* Francès: indigetes $^{(fr)}$
* Italià: indigeti $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·di·gets (3)
* Anagrama: indigest

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# incisura angularis gastricae
## Llatí
### Nom

incisura angularis gastricae
* (Terminologia Anatomica) escotadura angular de l'estómac, escotadura gàstrica

### Vegeu també

* incisura angularis gastricae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura cardialis
## Llatí
### Nom

incisura cardialis
* (Terminologia Anatomica) escotadura del càrdies

### Vegeu també

* incisura cardialis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura clavicularis
## Llatí
### Nom

incisura clavicularis
* (Terminologia Anatomica) escotadura clavicular de l'estern

### Vegeu també

* incisura clavicularis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura fibularis
## Llatí
### Nom

incisura fibularis
* (Terminologia Anatomica) escotadura peroneal de la tíbia

### Vegeu també

* incisura fibularis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura acetabuli
## Llatí
### Nom

incisura acetabuli
* (Terminologia Anatomica) escotadura acetabular, escotadura cotiloïdal

#### Sinònims

* incisura acetabularis

### Vegeu també

* incisura acetabuli. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura anterior auriculae
## Llatí
### Nom

incisura anterior auriculae
* (Terminologia Anatomica) escotadura anterior de l'orella externa

### Vegeu també

* incisura anterior auriculae. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura acetabularis
## Llatí
### Nom

incisura acetabularis
* (Terminologia Anatomica) escotadura acetabular, escotadura cotiloïdal

#### Sinònims

* incisura acetabuli

### Vegeu també

* incisura acetabularis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura costales
## Llatí
### Nom

incisura costales
* (Terminologia Anatomica) escotadura costal de l'estern

### Vegeu també

* incisura costales. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura ethmoidalis
## Llatí
### Nom

incisura ethmoidalis
* (Terminologia Anatomica) escotadura etmoïdal del frontal

### Vegeu també

* incisura ethmoidalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# incisura frontalis
## Llatí
### Nom

incisura frontalis
* (Terminologia Anatomica) escotadura frontal

#### Sinònims

* foramen frontale

### Vegeu també

* incisura frontalis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# indexàveu
## Català
### Verb

indexàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indexar.
# indexàieu
## Català
### Verb

indexàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de indexar.
# indexàrem
## Català
### Verb

indexàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de indexar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexàssiu
## Català
### Verb

indexàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexàs
## Català
### Verb

indexàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·de·xàs (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinsx)
* Anagrama: xinades
# indexàssem
## Català
### Verb

indexàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexàssim
## Català
### Verb

indexàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexàreu
## Català
### Verb

indexàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de indexar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# indexàsseu
## Català
### Verb

indexàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb indexar.
# incannò
## Italià
### Verb

incannò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de incannare
# incano
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkaː.noː/

### Adjectiu

incānō
* datiu masculí singular de incānus
* datiu neutre singular de incānus
* ablatiu masculí singular de incānus
* ablatiu neutre singular de incānus
# incanniate
## Italià
### Verb

incanniate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de incannare
# incanno
## Italià
### Verb

incanno
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de incannare
# incanni
## Italià
### Verb

incanni
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de incannare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de incannare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de incannare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de incannare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de incannare
# incanniamo
## Italià
### Verb

incanniamo
* primera persona plural (noi) del present d'indicatiu de incannare
* primera persona plural (noi) del present de subjuntiu de incannare
* primera persona plural (noi) de l'imperatiu de incannare
# incannerò
## Italià
### Verb

incannerò
* primera persona singular (io) del futur de incannare
# incanorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋ.kaːˈnoː.rʊm/

### Adjectiu

incānōrum
* genitiu masculí plural de incānus
* genitiu neutre plural de incānus
# incanos
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪŋˈkaː.noːs/

### Adjectiu

incānōs
* acusatiu masculí plural de incānus