OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# erra bategant
## Català
### Nom

erra bategant f. ‎(plural erres bategants)
* So de la lletra r com a alveolar vibrant simple /ɾ/.

#### Notes

La erra és bategant entre vocals o després de consonant oclusiva. En català occidental sol ser bategant a final de síl·laba.

#### Relacionats

* erra vibrant

#### Traduccions

* Castellà: ere $^{(es)}$
# erra doble
## Català
### Nom

erra doble f. ‎(plural erres dobles)
* Dígraf rr

#### Variants

* erre doble

#### Relacionats

* erra vibrant

#### Traduccions

* Castellà: erre doble $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: ERRA-DOBLE $^{(csc)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# errabundatges
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βunˈda.d͡ʒəs/, occidental /e.ra.bunˈda.d͡ʒes/
   * Rimes: -adʒes

### Nom

errabundatges m. pl.
* Forma plural de errabundatge.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·bun·dat·ges (5)
# erradament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌra.ðəˈmen/ balear /əˌra.ðəˈment/, /əˌra.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /eˌra.ðaˈmen/ valencià /eˌra.ðaˈment/, /eˌra.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De errada i el sufix -ment.

### Adverbi

erradament
* D'una manera errada.

#### Traduccions

* Anglès: mistakenly $^{(en)}$
* Castellà: erradamente $^{(es)}$
* Italià: erratamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·da·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# errabundatge
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rə.βunˈda.d͡ʒə/, occidental /e.ra.bunˈda.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: De errabund i el sufix -atge, segle XX.

### Nom

errabundatge m. ‎(plural errabundatges)
* Mode de vida errant.

#### Sinònims

* errabundeig

#### Traduccions

* Castellà: errabundeo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·bun·dat·ge (5)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre errabundatge
# erra vibrant
## Català
### Nom

erra vibrant f. ‎(plural erres vibrants)
* So de la lletra r com a alveolar vibrant múltiple /r/.

#### Notes

La erra és vibrant tant a començament de mot com després de consonant sibilant o sonant, i pot ser-ho també entre vocals.
Per a indicar el so vibrant múltiple, l’ortografia adopta el dígraf rr entre vocals, o un guionet davant l'erra en mots compostos.

#### Relacionats

* erra bategant
# errada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.ðə/, occidental /eˈra.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De errar.

### Nom

errada f. ‎(plural errades)
* Acció d'errar.
    «Les còpies manuscrites eren molt propenses a errades, quan la lletra no era prou clara, algun concepte podia resultar difús i donava peu que el copista hi fes una interpretació al seu criteri.» (Joan Amades, Folklore de Catalunya, 1950)

#### Sinònims

* error, equivocació, falta, incorrecció

#### Traduccions

* Alemany: Fehler $^{(de)}$
* Anglès: mistake $^{(en)}$
* Castellà: errata $^{(es)}$
* Francès: erreurn $^{(fr)}$
* Portuguès: errada $^{(pt)}$

### Adjectiu

errada f. ‎(plural errades)
* Forma femenina de errat.

### Verb

errada
* Participi femení singular del verb errar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·da (3)
* Anagrama: radera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# erradamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eˌra.ðaˈmen.te\
       Americà: alt /eˌra.daˈmen.t(e)/, baix \eˌra.ðaˈmen.te\
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De errado i el sufix -mente.

### Adverbi

erradamente
* erradament

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·rra·da·men·te (5)
# errades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈra.ðəs/, occidental /eˈra.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

errades f. pl.
* Forma plural de errada.

### Nom

errades f. pl.
* Forma plural de errada.

### Verb

errades
* Participi femení plural del verb errar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: er·ra·des (3)
* Anagrama: raderes
# escalfaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫˈfa.ɾən/, occidental /es.kaɫˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escalfaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escalfar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escalfar.
# escalfareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kəɫ.fəˈɾɛw/ balear /əs.kəɫ.fəˈɾəw/, /əs.kəɫ.fəˈɾɛw/ Occidental: /es.kaɫ.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escalfareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escalfar.
# escalfaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫ.fəˈɾi.əs/, occidental /es.kaɫ.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escalfaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escalfar.
# escalfaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫ.fəˈɾas/, occidental /es.kaɫ.faˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escalfaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escalfar.
# escalfaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫ.fəˈɾe/, occidental /es.kaɫ.faˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escalfaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de escalfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cal·fa·ré (4)
* Anagrama: esfacelar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /es.kal.faˈɾe/, meridional /eh.kal.faˈɾe/
       Americà: alt /es.kal.f(a)ˈɾe/, baix /eh.kal.faˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

escalfaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb escalfar
# escalfarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəɫ.fəˈɾi.ən/, occidental /es.kaɫ.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escalfarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escalfar.
# esbalci
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbaɫ.si/, occidental /ezˈbaɫ.si/
   * Rimes: -alsi

### Verb

esbalci
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esbalçar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·bal·ci (3)
* Heterograma de 7 lletres (abceils)
* Anagrames: bleïsca, cabiles
# esbalces
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbaɫ.səs/, occidental /ezˈbaɫ.ses/
   * Rimes: -alses

### Verb

esbalces
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de esbalçar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esbalçar.

### Miscel·lània

* Anagrama: calbeses
# esbalcessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.sən/, occidental /ez.baɫˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

esbalcessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalcen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbaɫ.sən/, occidental /ezˈbaɫ.sen/
   * Rimes: -alsen

### Verb

esbalcen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de esbalçar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbalçar.
# esbalcessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.sin/, occidental /ez.baɫˈse.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esbalcessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalcessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.sis/, occidental /ez.baɫˈse.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esbalcessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# esbalceu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əz.bəɫˈsɛw/ balear /əz.bəɫˈsəw/, /əz.bəɫˈsɛw/ Occidental: /ez.baɫˈsew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esbalceu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de esbalçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb esbalçar.
# esbalcin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈbaɫ.sin/, occidental /ezˈbaɫ.sin/
   * Rimes: -alsin

### Verb

esbalcin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esbalçar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esbalçar.
# esbalcesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bəɫˈse.səs/, occidental /ez.baɫˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esbalcesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbalçar.
# erudicion
## Occità

   * Pronúncia: /e.ɾy.ðiˈsju/

### Nom

erudicion f. ‎(plural erudicions)
* erudició
# eructas
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrʊk.taːs/

### Verb

ēructās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de ēructō
# eructe
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɾuk.tə/, occidental /eˈɾuk.te/
   * Etimologia: Del castellà eructo, segle XIX, del llatí eructus.

### Nom

eructe m. ‎(plural eructes)
* rot

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ruc·te (3)
* Anagrama: terceu

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# erudició
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾu.ði.siˈo/, occidental /e.ɾu.ði.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí eruditio, segle XVII, del verb erudīre ‎(literalment «sense rudesa»).

### Nom

erudició f. ‎(plural erudicions)
* Coneixement profund basat en la instrucció i la documentació, especialment en l’àmbit de la història i la literatura.

#### Relacionats

* erudit

#### Traduccions

* Anglès: erudition $^{(en)}$
* Castellà: erudición $^{(es)}$ f.
* Francès: érudition $^{(fr)}$ f.
* Italià: erudizione $^{(it)}$ f.
* Occità: erudicion $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ru·di·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# eructatum
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.rʊkˈtaː.tʊm/

### Verb

ēructātum
* supí acusatiu de ēructō
# erudiciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \e.ɾu.ðiˈθjo.nes\, meridional \e.ɾu.ðiˈθjo.neh\
       Americà: alt /e.ɾu.diˈsjo.n(e)s/, baix \e.ɾu.ðiˈsjo.neh\, austral \e.ɾu.ðiˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

erudiciones f. pl.
* forma plural de erudición
# eructavi
## Llatí

   * Pronúncia: /eː.rʊkˈtaː.wiː/

### Verb

ēructāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de ēructō
# eructo
## Llatí

   * Pronúncia: /eːˈrʊk.toː/
   * Etimologia: De ērūgo.

### Verb

ēructō ‎(1a present$^?$), ēructās ‎(2a present), ēructāre ‎(infinitiu), ēructāvī ‎(perfet), ēructātum ‎(supí)
* eructar, rotar
* vomitar
* exclamar, proferir
# entotsoleu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫɛw/ balear /ən.tot.soˈɫəw/, /ən.tut.suˈɫɛw/ Occidental: /en.tot.soˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entotsoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entotsolar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb entotsolar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [1] entotsolau
* [3] entotsolau
# entotsolo
## Català
### Verb

entotsolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entotsolar-se.

#### Variants

* entotsole, entotsoli, entotsol
# entotsolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫe.sin/ balear /ən.tot.soˈɫe.sin/, /ən.tut.suˈɫe.sin/ Occidental: /en.tot.soˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

entotsolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* entotsolessen, entotsolassin, entotsolassen, entotsolaren
# entotsolàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫa.ɾəm/ balear /ən.tot.soˈɫa.ɾəm/, /ən.tut.suˈɫa.ɾəm/ Occidental: /en.tot.soˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

entotsolàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de entotsolar-se.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [2] entotsoléssim, entotsoléssem, entotsolàssim, entotsolàssem
# entotsoli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tutˈsɔ.ɫi/ balear /ən.totˈsɔ.ɫi/, /ən.tutˈsɔ.ɫi/ Occidental: /en.totˈsɔ.ɫi/
   * Rimes: -ɔli

### Verb

entotsoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entotsolar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb entotsolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb entotsolar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [1] entotsolo, entotsole, entotsol
* [2] entotsole
* [3] entotsole
* [4] entotsole
# entotsolin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tutˈsɔ.ɫin/ balear /ən.totˈsɔ.ɫin/, /ən.tutˈsɔ.ɫin/ Occidental: /en.totˈsɔ.ɫin/
   * Rimes: -ɔlin

### Verb

entotsolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb entotsolar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* [1] entotsolen
* [2] entotsolen
# entotsolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫe.sis/ balear /ən.tot.soˈɫe.sis/, /ən.tut.suˈɫe.sis/ Occidental: /en.tot.soˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

entotsolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* entotsolesses, entotsolassis, entotsolasses, entotsolares
# entotsolis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tutˈsɔ.ɫis/ balear /ən.totˈsɔ.ɫis/, /ən.tutˈsɔ.ɫis/ Occidental: /en.totˈsɔ.ɫis/
   * Rimes: -ɔlis

### Verb

entotsolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* entotsoles
# entotsolà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫa/ balear /ən.tot.soˈɫa/, /ən.tut.suˈɫa/ Occidental: /en.tot.soˈɫa/
   * Rimes: -a

### Verb

entotsolà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entotsolar-se.
# entotsolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tut.suˈɫe.səs/ balear /ən.tot.soˈɫe.səs/, /ən.tut.suˈɫe.səs/ Occidental: /en.tot.soˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

entotsolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb entotsolar-se.

#### Variants

* entotsolessis, entotsolassis, entotsolasses, entotsolares
# esconíem
## Català antic
### Verb

esconíem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondre
# esconíets
## Català antic
### Verb

esconíets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondre
# escopetejada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.pə.təˈʒa.ðə/ balear /əs.ko.pə.təˈd͡ʒa.ðə/, /əs.ku.pə.təˈʒa.ðə/ Occidental: nord-occidental /es.ko.pe.teˈʒa.ða/, valencià /es.ko.pe.teˈd͡ʒa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

escopetejada f. ‎(plural escopetejades)
* Forma femenina de escopetejat.

### Verb

escopetejada
* Participi femení singular del verb escopetejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pe·te·ja·da (6)
# esconíeu
## Català antic
### Verb

esconíeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de escondre
# escoperinada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.ku.pə.ɾiˈna.ðə/, occidental /es.ko.pe.ɾiˈna.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: Variant de escopinada.

### Nom

escoperinada f. ‎(plural escoperinades)
* (pallarès) escopinada, gargall

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pe·ri·na·da (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# escopetejades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.pə.təˈʒa.ðəs/ balear /əs.ko.pə.təˈd͡ʒa.ðəs/, /əs.ku.pə.təˈʒa.ðəs/ Occidental: nord-occidental /es.ko.pe.teˈʒa.ðes/, valencià /es.ko.pe.teˈd͡ʒa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

escopetejades f. pl.
* Forma plural de escopetejada.

### Verb

escopetejades
* Participi femení plural del verb escopetejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pe·te·ja·des (6)
# escopetejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.pə.təˈʒat/ balear /əs.ko.pə.təˈd͡ʒat/, /əs.ku.pə.təˈʒat/ Occidental: nord-occidental /es.ko.pe.teˈʒat/, valencià /es.ko.pe.teˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

escopetejat m. ‎(femení escopetejada, plural masculí escopetejats, plural femení escopetejades)
* Anar, entrar, sortir, amb molta pressa.

### Verb

escopetejat
* Participi masculí singular del verb escopetejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·pe·te·jat (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# esconésseu
## Català antic
### Verb

esconésseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de escondre
# escabussegi
## Català
### Verb

escabussegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escabussejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escabussejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gi (5)
* Anagrama: escabusseig
# escabusseges
## Català
### Verb

escabusseges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·ges (5)
# escabussegessin
## Català
### Verb

escabussegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussejassin, escabussejassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·ges·sin (6)
# escabussegeu
## Català
### Verb

escabussegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·geu (5)
# escabussegem
## Català
### Verb

escabussegem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escabussejar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gem (5)
# escabussegen
## Català
### Verb

escabussegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gen (5)
# escabussegin
## Català
### Verb

escabussegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escabussejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escabussejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·gin (5)
# escabussaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kə.βuˈsa.βəs/, balear /əs.kə.buˈsa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.ka.βuˈsa.βes/ valencià /es.ka.buˈsa.ves/, /es.ka.βuˈsa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escabussaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escabussar.
# escabussegessis
## Català
### Verb

escabussegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escabussejar.

#### Variants

* escabussejassis, escabussejasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·bus·se·ges·sis (6)
# envolesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.səs/ balear /əɱ.voˈɫe.səs/, /əɱ.vuˈɫe.səs/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.ses/ valencià /eɱ.voˈɫe.ses/, /em.boˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

envolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envolessis, envolassis, envolasses, envolares
# envole
## Català
### Verb

envole
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de envolar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb envolar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb envolar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb envolar-se.

#### Variants

* [1] envolo, envoli, envol
* [2] envoli
* [3] envoli
* [4] envoli
# envolessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.sis/ balear /əɱ.voˈɫe.sis/, /əɱ.vuˈɫe.sis/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.sis/ valencià /eɱ.voˈɫe.sis/, /em.boˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

envolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envolesses, envolassis, envolasses, envolares
# envolaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫa.βən/ balear /əɱ.voˈɫa.vən/, /əɱ.vuˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫa.βen/ valencià /eɱ.voˈɫa.ven/, /em.boˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

envolaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de envolar-se.
# envolen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɔ.ɫən/, balear /əɱˈvɔ.ɫən/ Occidental: nord-occidental /emˈbɔ.ɫen/ valencià /eɱˈvɔ.ɫen/, /emˈbɔ.ɫen/
   * Rimes: -ɔlen

### Verb

envolen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de envolar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb envolar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb envolar-se.

#### Variants

* [2] envolin
* [3] envolin
# envoles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈbɔ.ɫəs/, balear /əɱˈvɔ.ɫəs/ Occidental: nord-occidental /emˈbɔ.ɫes/ valencià /eɱˈvɔ.ɫes/, /emˈbɔ.ɫes/
   * Rimes: -ɔles

### Verb

envoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de envolar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* [2] envolis
# envolessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.sən/ balear /əɱ.voˈɫe.sən/, /əɱ.vuˈɫe.sən/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.sen/ valencià /eɱ.voˈɫe.sen/, /em.boˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

envolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envolessin, envolassin, envolassen, envolaren
# envolessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫe.sin/ balear /əɱ.voˈɫe.sin/, /əɱ.vuˈɫe.sin/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫe.sin/ valencià /eɱ.voˈɫe.sin/, /em.boˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

envolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envolar-se.

#### Variants

* envolessen, envolassin, envolassen, envolaren
# envolaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.buˈɫa.βəs/ balear /əɱ.voˈɫa.vəs/, /əɱ.vuˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /em.boˈɫa.βes/ valencià /eɱ.voˈɫa.ves/, /em.boˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

envolaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de envolar-se.
# escriguérem
## Català
### Verb

escriguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escriure.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escriguéssem
## Català
### Verb

escriguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escriguessis
## Català
### Verb

escriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.
# escrigui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾi.ɣi/, occidental /esˈkɾi.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

escrigui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escriure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escriure.
# escriguin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əsˈkɾi.ɣin/, occidental /esˈkɾi.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

escriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escriure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escriure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cri·guin (3)
* Anagrama: inscrigué
# escrigué
## Català
### Verb

escrigué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de escriure.
# escriguéreu
## Català
### Verb

escriguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escriure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escriure.