OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incorporés
## Català
### Verb

incorporés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporésseu
## Català
### Verb

incorporésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporàssim
## Català
### Verb

incorporàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# incorporéssem
## Català
### Verb

incorporéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incorporar.
# infantàreu
## Català
### Verb

infantàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de infantar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tà·reu (4)
* Anagrama: infatuaren
# infantàsseu
## Català
### Verb

infantàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tàs·seu (4)
* Anagrama: infatuassen
# infantàs
## Català
### Verb

infantàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# infantàssim
## Català
### Verb

infantàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# infantà
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fənˈta/, occidental /iɱ.fanˈta/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: infantar

### Verb

infantà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tà (3)
* Anagrama: afinant
# infantàssem
## Català
### Verb

infantàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# infantàssiu
## Català
### Verb

infantàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·tàs·siu (4)
* Anagrama: infatuassin
# infantojuvenils
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱˌfan.tu.ʒu.βəˈniɫs/ balear /iɱˌfan.to.ʒu.vəˈniɫs/, /iɱˌfan.tu.ʒu.vəˈniɫs/ Occidental: nord-occidental /iɱˌfan.to.ʒu.βeˈniɫs/ valencià /iɱˌfan.to.d͡ʒu.veˈniɫs/, /iɱˌfan.to.d͡ʒu.βeˈniɫs/
   * Rimes: -ils

### Adjectiu

infantojuvenils inv. pl.
* Forma plural de infantojuvenil.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fan·to·ju·ve·nils (6)
# infantàrem
## Català
### Verb

infantàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de infantar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb infantar.
# izolitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.taj/

### Verb

izolitaj
* forma plural de izolita
# izolitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.tan/

### Verb

izolitan
* acusatiu de izolita
# izolite
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.te/

### Verb

izolite
* participi passiu adverbial passat de izoli
# izolito
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.to/

### Verb

izolito ‎(plural izolitoj, acusatiu izoliton, plural acusatiu izolitojn)
* participi passiu nominal passat de izoli
# izolitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.toj/

### Verb

izolitoj
* forma plural de izolito
# izolis
## Esperanto

   * Pronúncia: /iˈzo.lis/

### Verb

izolis
* passat de izoli
# izolitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.tajn/

### Verb

izolitajn
* acusatiu plural de izolita
# izolitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.tojn/

### Verb

izolitojn
* acusatiu plural de izolito
# izoliton
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.ton/

### Verb

izoliton
* acusatiu de izolito
# izolita
## Esperanto

   * Pronúncia: /i.zoˈli.ta/

### Verb

izolita ‎(plural izolitaj, acusatiu izolitan, plural acusatiu izolitajn)
* participi passiu passat de izoli
# intrigavi
## Català
### Verb

intrigavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intrigar.
# intrigueguem
## Català
### Verb

intrigueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigueguessen
## Català
### Verb

intrigueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigavo
## Català
### Verb

intrigavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intrigar.
# intrigo
## Català
### Verb

intrigo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intrigar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intrigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigos
## Català
### Verb

intrigos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigued
## Anglès
### Verb

intrigued
* passat i participi de intrigue
# intrigueguesses
## Català
### Verb

intrigueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# intrigueguessa
## Català
### Verb

intrigueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intrigar.
# interpretaria
## Català
### Verb

interpretaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de interpretar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interpretar.
# interpretaràs
## Català
### Verb

interpretaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de interpretar.
# interpretarien
## Català
### Verb

interpretarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interpretar.
# interpretaries
## Català
### Verb

interpretaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de interpretar.
# interpretariva
## Català
### Verb

interpretariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de interpretar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interpretar.
# interpretarives
## Català
### Verb

interpretarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de interpretar.
# interpretares
## Català
### Verb

interpretares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de interpretar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpretar.
# interpretareu
## Català
### Verb

interpretareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de interpretar.
# interpretariven
## Català
### Verb

interpretariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interpretar.
# interpretarà
## Català
### Verb

interpretarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de interpretar.
# ingiunsero
## Italià
### Verb

ingiunsero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ingiungere
# ingiunta
## Italià
### Verb

ingiunta
* participi passat femení singular de ingiungere
# ingiunti
## Italià
### Verb

ingiunti
* participi passat masculí plural de ingiungere
# ingiunse
## Italià
### Verb

ingiunse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de ingiungere
# ingiungiate
## Italià
### Verb

ingiungiate
* segona persona plural (voi) del present de subjuntiu de ingiungere
# ingiunsi
## Italià
### Verb

ingiunsi
* primera persona singular (io) del passat de ingiungere
# ingiunte
## Italià
### Verb

ingiunte
* participi passat femení plural de ingiungere
# ingiungiti
## Italià
### Verb

ingiungiti
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de ingiungersi
# ingiungo
## Italià
### Verb

ingiungo
* primera persona singular (io) del present d'indicatiu de ingiungere
# ingiungono
## Italià
### Verb

ingiungono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de ingiungere
# injurieguem
## Català
### Verb

injurieguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb injuriar.
# injurieguesses
## Català
### Verb

injurieguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriaves
## Català
### Verb

injuriaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de injuriar.
# injurie
## Català
### Verb

injurie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de injuriar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb injuriar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb injuriar.
# injurieguessa
## Català
### Verb

injurieguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriavi
## Català
### Verb

injuriavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de injuriar.
# injuriavo
## Català
### Verb

injuriavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de injuriar.
# injurieguessen
## Català
### Verb

injurieguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriegueu
## Català
### Verb

injuriegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriegués
## Català
### Verb

injuriegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# invocariva
## Català
### Verb

invocariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de invocar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de invocar.
# invocarà
## Català
### Verb

invocarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de invocar.

### Miscel·lània

* Anagrama: orincava
# invocaríeu
## Català
### Verb

invocaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de invocar.
# invocaríveu
## Català
### Verb

invocaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de invocar.
# invocariven
## Català
### Verb

invocariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de invocar.
# invocarives
## Català
### Verb

invocarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de invocar.
# invocaràs
## Català
### Verb

invocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de invocar.
# jugador avanzado
## Castellà
### Nom

jugador avanzado m. ‎(plural jugadores avanzados, femení jugadora avanzada)
* (handbol) avançat

#### Sinònims

* avanzado
* jugador avanzado en defensa

### Vegeu també

* jugador avanzado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# jugades individuals
## Català
### Nom

jugades individuals f. pl.
* Forma plural de jugada individual.
# jugador avançat
## Català
### Nom

jugador avançat m. ‎(plural jugadors avançats, femení jugadora avançada)
* (handbol) avançat

### Vegeu també

* jugador avançat. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# jugades d'elecció
## Català
### Nom

jugades d'elecció f. pl.
* Forma plural de jugada d'elecció.
# jugades d'engany
## Català
### Nom

jugades d'engany f. pl.
* Forma plural de jugada d'engany.
# jugades forçades
## Català
### Nom

jugades forçades f. pl.
* Forma plural de jugada forçada.
# jugador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʒu.ɣəˈðo/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒu.ɣaˈðo/, valencià /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De jugar i el sufix -dor, segle XIV.

### Nom

jugador m. ‎(plural jugadors, femení jugadora)
* Persona que practica un esport de pilota o que juga a un joc.

#### Traduccions

* Albanès: lojtar $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Spieler $^{(de)}$ m.
* Anglès: player $^{(en)}$
* Àrab: لَاعِب‎ $^{(ar)}$ m.
* Castellà: jugador $^{(es)}$
* Coreà: 선수 $^{(ko)}$ ‎(seonsu)
* Danès: spiller $^{(da)}$ c.
* Finès: pelaaja $^{(fi)}$
* Francès: joueur $^{(fr)}$
* Friülà: zuiadôr $^{(fur)}$ m.
* Gallec: xogador $^{(gl)}$ m.
* Georgià: მოთამაშე $^{(ka)}$ ‎(motàmaixe)
* Grec: παίκτης $^{(el)}$ m. ‎(pektis)
* Hindi: खेलनेवाला $^{(hi)}$
* Hongarès: játékos $^{(hu)}$
* Ídix: שפּילער‎ $^{(yi)}$ m.
* Irlandès: imreoir $^{(ga)}$ m.
* Italià: giocatore $^{(it)}$ m.
* Japonès: 選手 $^{(ja)}$
* Kurd: yarîker $^{(ku)}$
* Llatí: lusor $^{(la)}$ m.
* Neerlandès: speler $^{(nl)}$ m.
* Occità: jogaire $^{(oc)}$ m., jogador $^{(oc)}$ m.
* Persa: بازیکن $^{(fa)}$
* Polonès: gracz $^{(pl)}$ m., zawodnik $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: jogador $^{(pt)}$ m.
* Retoromànic: giugadur $^{(rm)}$ m.
* Romanès: jucător $^{(ro)}$ m.
* Rus: игро́к $^{(ru)}$ m. ‎(igrok)
* Sard: giogadore $^{(sc)}$ m.
* Serbocroat: igrač $^{(sh)}$ m.
* Sicilià: jucaturi $^{(scn)}$ m.
* Suahili: mchezaji $^{(sw)}$
* Suec: spelare $^{(sv)}$ c.
* Tagal: manlalaro $^{(tl)}$
* Turc: oyuncu $^{(tr)}$
* Txec: hráč $^{(cs)}$ m.
* Vènet: xugadore $^{(vec)}$ m.
* Vietnamita: cầu thủ $^{(vi)}$
* Xinès: 運動員 $^{(zh)}$ ‎(运动员, yùndòngyuán)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·ga·dor (3)
* Heterograma de 7 lletres (adgjoru)

### Vegeu també

* jugador. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \xu.ɣaˈðoɾ\, meridional \hu.ɣaˈðoɾ\
       Americà: alt /x(u).ɡaˈdoɾ/, baix \hu.ɣaˈðoɾ\, austral \xu.ɣaˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Nom

jugador m. ‎(plural jugadores, femení jugadora)
* jugador

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·ga·dor (3)
* Heterograma de 7 lletres (adgjoru)
# jugador avanzado en defensa
## Castellà
### Nom

jugador avanzado en defensa m. ‎(plural jugadores avanzados en defensa, femení jugadora avanzada en defensa)
* (handbol) avançat

#### Sinònims

* avanzado
* jugador avanzado

### Vegeu també

* jugador avanzado en defensa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# jugades
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒuˈɣa.ðəs/, occidental /d͡ʒuˈɣa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

jugades f. pl.
* Forma plural de jugada.

### Verb

jugades
* Participi femení plural del verb jugar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ju·ga·des (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegjsu)
* Anagrama: jagudes
# jugades addicionals
## Català
### Nom

jugades addicionals f. pl.
* Forma plural de jugada addicional.
# inventéssiu
## Català
### Verb

inventéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# invernar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.beɾˈnaɾ/
       Americà: alt /im.beɾˈnaɾ/, baix \iŋ.beɾˈnaɾ\, austral /im.beɾˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

invernar trans., intr. ‎(present invierno, passat inverné, futur invernaré)
* hivernar

#### Variants

* ivernar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ver·nar (3)
# inventésseu
## Català
### Verb

inventésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventéssim
## Català
### Verb

inventéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventí
## Català
### Verb

inventí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tí (3)
* Anagrama: inviten
# inverno
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /imˈbeɾ.no/
       Americà: alt /imˈbeɾ.no/, baix \iŋˈbeɾ.no\, austral /imˈbeɾ.no/
   * Rimes: -eɾno

### Verb

inverno
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb invernar

#### Variants

* invierno
# inverné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.beɾˈne/
       Americà: alt /im.beɾˈne/, baix \iŋ.beɾˈne\, austral /im.beɾˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

inverné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb invernar
# inventés
## Català
### Verb

inventés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tés (3)
* Anagrames: envestin, envisten, investen, sentiven, vintenes
# inventéssem
## Català
### Verb

inventéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# invernaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /im.beɾ.naˈɾe/
       Americà: alt /im.beɾ.naˈɾe/, baix \iŋ.beɾ.naˈɾe\, austral /im.beɾ.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

invernaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb invernar
# injuriàveu
## Català
### Verb

injuriàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de injuriar.
# injurié
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.xuˈɾje\, meridional \iŋ.huˈɾje\
       Americà: alt \iŋ.x(u)ˈɾje\, baix \iŋ.huˈɾje\, austral \iŋ.xuˈɾje\
   * Rimes: -e

### Verb

injurié
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb injuriar
# injuriàssem
## Català
### Verb

injuriàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriàreu
## Català
### Verb

injuriàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de injuriar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriàssiu
## Català
### Verb

injuriàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriàs
## Català
### Verb

injuriàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriàsseu
## Català
### Verb

injuriàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# injuriàssim
## Català
### Verb

injuriàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb injuriar.
# insolaran
## Català
### Verb

insolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de insolar.
# insolaren
## Català
### Verb

insolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de insolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ensoliran
# insolam
## Català
### Verb

insolam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lam (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailmnos)
* Anagrama: molinàs
# insolara
## Català
### Verb

insolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·la·ra (4)
* Anagrama: isolaran
# insolación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.so.laˈθjon/, meridional \iŋ.so.laˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.so.l(a)ˈsjon/, baix \iŋ.so.laˈsjoŋ\, austral /in.so.laˈsjon/
   * Rimes: -on

### Nom

insolación f. ‎(plural insolaciones)
* insolació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·la·ción (4)
# insolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.suˈɫa/ balear /in.soˈɫa/, /in.suˈɫa/ Occidental: nord-occidental /in.soˈɫa/ valencià /in.soˈɫaɾ/, /in.soˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: insolà, insular ‎(balear)
   * Etimologia: Del llatí insolāre.

### Verb

insolar trans.
* (arts gràfiques) Exposar a la llum solar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: insolo, insola, insolem Vocal rizotònica: /ɔ/

#### Traduccions

* Castellà: insolar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lar (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnors)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.soˈlaɾ/, meridional \iŋ.soˈlaɾ\
       Americà: alt /in.s(o)ˈlaɾ/, baix \iŋ.soˈlaɾ\, austral /in.soˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí insolāre.

### Verb

insolar trans., pron. ‎(pronominal insolarse, present insolo, passat insolé, futur insolaré)
* assolellar
* (arts gràfiques) insolar
* (pronominal) agafar una insolació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·lar (3)
* Heterograma de 7 lletres (ailnors)
# insolarem
## Català
### Verb

insolarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de insolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·so·la·rem (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeilmnors)
* Anagrama: molinares
# justificàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒus.ti.fiˈka.ɾəm/, occidental /d͡ʒus.ti.fiˈka.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

justificàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de justificar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# justificàsseu
## Català
### Verb

justificàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# justificàssiu
## Català
### Verb

justificàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# justificàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʒus.ti.fiˈka.βəw/, balear /ʒus.ti.fiˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /d͡ʒus.ti.fiˈka.βew/ valencià /d͡ʒus.ti.fiˈka.vew/, /d͡ʒus.ti.fiˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

justificàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de justificar.
# justificàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʒus.ti.fiˈka.ɾəw/, occidental /d͡ʒus.ti.fiˈka.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

justificàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de justificar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# justificàssem
## Català
### Verb

justificàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# justificàssim
## Català
### Verb

justificàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# justificàs
## Català
### Verb

justificàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb justificar.
# izebarenganaino
## Basc
### Nom

izebarenganaino
* terminatiu definit singular de izeba
* terminatiu indefinit de izeba
# izcuintli
## Nàhuatl central
### Nom

izcuintli
* (mamífers) gos
# izebak
## Basc
### Nom

izebak
* absolutiu definit plural de izeba
* ergatiu definit singular de izeba
* ergatiu indefinit de izeba
# izebarengana
## Basc
### Nom

izebarengana
* al·latiu definit singular de izeba
* al·latiu indefinit de izeba
# izebaren
## Basc
### Nom

izebaren
* genitiu definit singular de izeba
* genitiu indefinit de izeba
# izebarengan
## Basc
### Nom

izebarengan
* inessiu indefinit de izeba
* inessiu definit singular de izeba
# izebarekin
## Basc
### Nom

izebarekin
* comitatiu indefinit de izeba
* comitatiu definit singular de izeba
# izarrik
## Basc
### Nom

izarrik
* partitiu indefinit de izar
# izartzat
## Basc
### Nom

izartzat
* prolatiu indefinit de izar