OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# horripilares
## Català
### Verb

horripilares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de horripilar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb horripilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hor·ri·pi·la·res (5)
* Anagrama: horripilar-se
# horripilaria
## Català
### Verb

horripilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de horripilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de horripilar.
# horripilar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ri.piˈɫa/ balear /o.ri.piˈɫa/, /u.ri.piˈɫa/ Occidental: nord-occidental /o.ri.piˈɫa/ valencià /o.ri.piˈɫaɾ/, /o.ri.piˈɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: horripilà
   * Etimologia: Del llatí horripilare.

### Verb

horripilar trans., pron. ‎(pronominal horripilar-se)
* esborronar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: horripilo, horripila, horripilem

### Miscel·lània

* Síl·labes: hor·ri·pi·lar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.ri.piˈlaɾ/
       Americà: alt /o.ri.p(i)ˈlaɾ/, baix /o.ri.piˈlaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí horripilare.

### Verb

horripilar trans., pron. ‎(pronominal horripilarse, present horripilo, passat horripilé, futur horripilaré)
* esborronar, horripilar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·rri·pi·lar (4)
# horripilar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ri.piˈɫar.sə/ balear /o.ri.piˈɫaɾ.sə/, /u.ri.pi.ɫərˈsə/ Occidental: /o.ri.piˈɫaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

horripilar-se
* Forma pronominal de horripilar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'horripilo, s'horripila, ens horripilem

### Miscel·lània

* Anagrama: horripilares
# horripilareu
## Català
### Verb

horripilareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de horripilar.
# grinyolés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾi.ɲuˈɫes/ balear /ɡɾi.ɲoˈɫes/, /ɡɾi.ɲuˈɫes/ Occidental: /ɡɾi.ɲoˈɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

grinyolés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb grinyolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb grinyolar.

#### Variants

* [1] grinyolessi, grinyolessa, grinyoleguessa, grinyolàs, grinyolara
* [2] grinyolegués, grinyolàs, grinyolara
# grinyoléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾi.ɲuˈɫe.sim/ balear /ɡɾi.ɲoˈɫe.sim/, /ɡɾi.ɲuˈɫe.sim/ Occidental: /ɡɾi.ɲoˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

grinyoléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb grinyolar.

#### Variants

* grinyoleguéssom, grinyoléssem, grinyolàssim, grinyolàssem, grinyolàrem
# gripalicé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ɡɾi.pa.liˈθe/
       Americà: alt /ɡɾi.pa.l(i)ˈse/, baix /ɡɾi.pa.liˈse/
   * Rimes: -e

### Verb

gripalicé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb gripalizar
# grinyoléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾi.ɲuˈɫe.səm/ balear /ɡɾi.ɲoˈɫe.səm/, /ɡɾi.ɲuˈɫe.səm/ Occidental: /ɡɾi.ɲoˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

grinyoléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb grinyolar.

#### Variants

* grinyoleguéssom, grinyoléssim, grinyolàssim, grinyolàssem, grinyolàrem
# grinyolésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾi.ɲuˈɫe.səw/ balear /ɡɾi.ɲoˈɫe.səw/, /ɡɾi.ɲuˈɫe.səw/ Occidental: /ɡɾi.ɲoˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

grinyolésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb grinyolar.

#### Variants

* grinyoleguéssou, grinyoléssiu, grinyolàssiu, grinyolàsseu, grinyolàreu
# grinyolí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾi.ɲuˈɫi/ balear /ɡɾi.ɲoˈɫi/, /ɡɾi.ɲuˈɫi/ Occidental: /ɡɾi.ɲoˈɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

grinyolí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de grinyolar.
# gripal
## Català

   * Pronúncia: /ɡɾiˈpaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: De grip i el sufix -al

### Adjectiu

gripal inv. ‎(plural gripals)
* Relatiu o pertanyent a la grip.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: gri·pal (2)
* Heterograma de 6 lletres (agilpr)
* Anagrama: glapir

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# grinyoléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɡɾi.ɲuˈɫe.siw/ balear /ɡɾi.ɲoˈɫe.siw/, /ɡɾi.ɲuˈɫe.siw/ Occidental: /ɡɾi.ɲoˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

grinyoléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb grinyolar.

#### Variants

* grinyoleguéssou, grinyolésseu, grinyolàssiu, grinyolàsseu, grinyolàreu
# gripalitzacions
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ɡɾi.pə.ɫi.d͡zə.siˈons/ Occidental: nord-occidental /ɡɾi.pa.ɫi.d͡za.siˈons/, valencià /ɡɾi.pa.ɫi.za.siˈons/
   * Rimes: -ons

### Nom

gripalitzacions f. pl.
* Forma plural de gripalització.

### Miscel·lània

* Síl·labes: gri·pa·lit·za·ci·ons (6)
# honreguessa
## Català
### Verb

honreguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb honrar.
# honregueu
## Català
### Verb

honregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb honrar.
# honravi
## Català
### Verb

honravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de honrar.
# honreguessen
## Català
### Verb

honreguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb honrar.
# honregués
## Català
### Verb

honregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb honrar.
# honravo
## Català
### Verb

honravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de honrar.
# honreguem
## Català
### Verb

honreguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb honrar.
# honreguesses
## Català
### Verb

honreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb honrar.
# honre
## Català
### Verb

honre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de honrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb honrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb honrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb honrar.
# honreguéssom
## Català
### Verb

honreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb honrar.
# icterus neonatorum
## Anglès
### Nom

icterus neonatorum ‎(incomptable)
* icterícia del nadó

### Vegeu també

* icterus neonatorum. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# ictiocola
## Castellà

   * Pronúncia: /ik.tjoˈko.la/
   * Rimes: -ola

### Nom

ictiocola f. ‎(plural ictiocolas)
* ictiocol·la, cola de peix

#### Sinònims

* colapez

### Miscel·lània

* Síl·labes: ic·tio·co·la (4)

### Vegeu també

* ictiocola. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# ictiologies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ik.ti.u.ɫuˈʒi.əs/ balear /ik.ti.o.ɫoˈʒi.əs/, /ik.ti.u.ɫuˈʒi.əs/ Occidental: nord-occidental /ik.ti.o.ɫoˈʒi.es/, valencià /ik.ti.o.ɫoˈd͡ʒi.es/
   * Rimes: -ies

### Nom

ictiologies f. pl.
* Forma plural de ictiologia.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ic·ti·o·lo·gi·es (6)
# ictio-
## Català

   * Etimologia: Forma prefixada del grec antic ἰχθύς ‎(ikhthýs, «peix»).

### Prefix

ictio-
* peix
    ictio- + -logia → ictiologia

#### Relacionats

* -dèmia

#### Derivats
### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ictiologia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ik.ti.u.ɫuˈʒi.ə/ balear /ik.ti.o.ɫoˈʒi.ə/, /ik.ti.u.ɫuˈʒi.ə/ Occidental: nord-occidental /ik.ti.o.ɫoˈʒi.a/, valencià /ik.ti.o.ɫoˈd͡ʒi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del prefix ictio- i el sufix -logia, segle XIX.

### Nom

ictiologia f. ‎(plural ictiologies)
* Branca de la zoologia que estudia els peixos.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: ic·ti·o·lo·gi·a (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# ictus
## Català

   * Pronúncia: /ˈik.tus/
   * Etimologia: Del llatí ictus.

### Nom

ictus m. ‎(plural invariable)
* (obsolet) Manifestació sobtada d'una malaltia.
* (especialment) Interrupció aguda de la circulació sanguínia al cervell, que produeix símptomes neurològics.

#### Sinònims

* [2] accident vacular cerebral, accident cerebrovascular
* [2] (col·loquial) feridura, apoplexia, sobresang, vessament

#### Traduccions

* Anglès: stroke $^{(en)}$
* Castellà: ictus $^{(es)}$ m.
* Italià: ictus $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ic·tus (2)
* Anagrames: cuits, cuïts

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈik.tus/, meridional /ˈik.tuh/
       Americà: alt /ˈik.t(u)s/, baix /ˈik.tuh/, austral /ˈik.tus/
   * Rimes: -iktus
   * Etimologia: Del llatí ictus.

### Nom

ictus m. ‎(plural invariable)
* ictus

#### Sinònims

* accidente cerebrovascular

### Miscel·lània

* Síl·labes: ic·tus (2)
* Anagrames: cutis, cutís

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre ictus
# icterus
## Anglès
### Nom

icterus ‎(incomptable)
* (Patologia) icterícia

#### Sinònims

* jaundice

### Vegeu també

* icterus. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 8 setembre 2014].
# icterícia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ik.təˈɾi.si.ə/, occidental /ik.teˈɾi.si.a/
   * Rimes: -isia
   * Etimologia: De ictèric i el sufix -ia, segle XV.

### Nom

icterícia f. ‎(plural icterícies)
* (cultisme) Anomalia mòrbida caracteritzada per una coloració groguenca de la pell, ulls i mucoses provocada per un augment de la bilirubina.

#### Sinònims

* (popular) fel sobreeixit (central, nord-occidental), fel sobreeixida, fel sofregida (mallorquí), aliacrà (valencià, eivissenc), aliacà, jonissa (septentrional), tirícia, iterícia

#### Traduccions

* Anglès: jaundice $^{(en)}$
* Castellà: ictericia $^{(es)}$
* Francès: ictère $^{(fr)}$, jaunisse $^{(fr)}$
* Italià: itterizia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ic·te·rí·ci·a (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# ictiocolas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ik.tjoˈko.las/, meridional /ik.tjoˈko.lah/
       Americà: alt /ik.tjoˈko.l(a)s/, baix /ik.tjoˈko.lah/, austral /ik.tjoˈko.las/
   * Rimes: -olas

### Nom

ictiocolas f. pl.
* forma plural de ictiocola
# idealitzava
## Català
### Verb

idealitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de idealitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de idealitzar.
# idealitzassen
## Català
### Verb

idealitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb idealitzar.
# idealitzaríeu
## Català
### Verb

idealitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de idealitzar.
# idealitzassin
## Català
### Verb

idealitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb idealitzar.
# idealitzau
## Català
### Verb

idealitzau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de idealitzar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb idealitzar.
# idealitzaven
## Català
### Verb

idealitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de idealitzar.
# idealitzasses
## Català
### Verb

idealitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb idealitzar.
# idealitzassis
## Català
### Verb

idealitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb idealitzar.
# hauris
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhaw.riːs/

### Verb

haurīs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de hauriō
# hauries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɾi.əs/, occidental /awˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

hauries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de haver.
* Segona persona del singular (tu) del condicional de heure/haure/haver.
# haurire
## Llatí

   * Pronúncia: /hawˈriː.rɛ/

### Verb

haurīre
* infinitiu del present actiu de hauriō
# hauria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɾi.ə/, occidental /awˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

hauria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de haver.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de haver.
* Primera persona del singular (jo) del condicional de heure/haure/haver.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de heure/haure/haver.
# hauràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɾas/, occidental /awˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

hauràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de heure/haure/haver.
# hauré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɾe/, occidental /awˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

hauré
* Primera persona del singular (jo) del futur de heure/haure/haver.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hau·ré (2)
* Anagrama: heura
# haurio
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈhaw.rɪ.oː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *aus- («extreure aigua, vessar sang»).

### Verb

hauriō ‎(1a present$^?$), haurīs ‎(2a present), haurīre ‎(infinitiu), hausī ‎(perfet), haustum ‎(supí)
* extreure, xuclar
    haurire a fontibus Stoicorum—(traducció:«Extreure de les fonts dels estoics.»)
* drenar
* vessar
* absorbir, devorar
    haurire aliquid oculis.—(traducció:«Ésser devorat amb la mirada.»)
* consumir, destruir, devorar
    cunctos qui proelio superfuerant incendium hausit—(traducció:«L'incendi destrueix tots aquells que havien sobreviscut a la batalla.»)
* percebre
    haurire lucem—(traducció:«Percebre la llum.»)
* rebre, acceptar
    cineres haurire—(traducció:«Rebre les cendres.»)

#### Derivats

| dehauriō exhauriō haustor | haustrum haustus perhauriō |

### Vegeu també

Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.90
# haurà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɾa/, occidental /awˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

haurà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de heure/haure/haver.
# haurien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əwˈɾi.ən/, occidental /awˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

haurien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de haver.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de heure/haure/haver.

### Miscel·lània

* Síl·labes: hau·ri·en (3)
* Heterograma de 7 lletres (aehinru)
* Anagrama: herniau
# higienitzaran
## Català
### Verb

higienitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de higienitzar.
# higienitzam
## Català
### Verb

higienitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de higienitzar.
# higienitza
## Català
### Verb

higienitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de higienitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb higienitzar.
# higienitzara
## Català
### Verb

higienitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb higienitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb higienitzar.
# higienitz
## Català

   * Pronúncia: balear /i.ʒi.əˈnis/
   * Rimes: -is

### Verb

higienitz
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de higienitzar.
# homenaje
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.meˈna.xe/, meridional /o.meˈna.he/
       Americà: alt /o.meˈna.x(e)/, baix /o.meˈna.he/, austral /o.meˈna.xe/
   * Rimes: -axe
   * Etimologia: Del català homenatge o de l’occità antic omenatge.

### Nom

homenaje m. ‎(plural homenajes)
* homenatge

#### Derivats

* homenajear

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·me·na·je (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre homenaje
# homenajeo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.me.naˈxe.o/, meridional /o.me.naˈhe.o/
       Americà: alt /o.me.naˈxe.o/, baix /o.me.naˈhe.o/, austral /o.me.naˈxe.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

homenajeo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb homenajear
# homenajeé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.me.na.xeˈe/, meridional /o.me.na.heˈe/
       Americà: alt /o.me.na.x(e)ˈe/, baix /o.me.na.heˈe/, austral /o.me.na.xeˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

homenajeé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb homenajear
# homelessnesses
## Anglès
### Nom

homelessnesses
* forma plural de homelessness
# homelily
## Anglès

   * Etimologia: De homely i el sufix -ly.

### Adverbi

homelily ‎(comparatiu more homelily, superlatiu most homelily)
* casolanament
# homelessness
## Anglès
### Nom

homelessness ‎(plural homelessnesses)
* sensellarisme
# homenajes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.meˈna.xes/, meridional /o.meˈna.heh/
       Americà: alt /o.meˈna.x(e)s/, baix /o.meˈna.heh/, austral /o.meˈna.xes/
   * Rimes: -axes

### Nom

homenajes m. pl.
* forma plural de homenaje
# homenajearé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.me.na.xe.aˈɾe/, meridional /o.me.na.he.aˈɾe/
       Americà: alt /o.me.na.x(e).aˈɾe/, baix /o.me.na.he.aˈɾe/, austral /o.me.na.xe.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

homenajearé
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb homenajear
# homenatge
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.məˈna.d͡ʒə/ balear /o.məˈna.d͡ʒə/, /u.məˈna.d͡ʒə/ Occidental: /o.meˈna.d͡ʒe/
   * Rimes: -adʒe
   * Etimologia: Del llatí hominaticum ‎(«servei d'un vassall»), segle XIV.

### Nom

homenatge m. ‎(plural homenatges)
* Acte de reconeixement, respecte, etc. envers una persona.
* A l'edat mitjana, acte solemne per certificar la dependència d'un vassall cap al seu senyor.

#### Traduccions

* Anglès: homage $^{(en)}$
* Castellà: homenaje $^{(es)}$ m.

### Verb

homenatge
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de homenatjar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb homenatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb homenatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb homenatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ho·me·nat·ge (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# idratavo
## Italià
### Verb

idratavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de idratare
# idraterai
## Italià
### Verb

idraterai
* segona persona singular (tu) del futur de idratare
# idratazione
## Italià

   * Pronúncia: /i.dra.tatˈt͡sjoː.ne/

### Nom

idratazione f. ‎(plural idratazioni)
* hidratació

#### Derivats

* disidratazione
* iperidratazione
* reidratazione

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·dra·ta·zió·ne (5)
# idratavano
## Italià
### Verb

idratavano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de idratare
# idratavate
## Italià
### Verb

idratavate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de idratare
# idratavi
## Italià
### Verb

idratavi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de idratare
# idratazioni
## Italià

   * Pronúncia: /i.dra.tatˈt͡sjoː.ni/

### Nom

idratazioni f. pl.
* forma plural de idratazione
# idrateranno
## Italià
### Verb

idrateranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de idratare
# idraterebbe
## Italià
### Verb

idraterebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de idratare
# idraterebbero
## Italià
### Verb

idraterebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de idratare
# ignifuguéssim
## Català
### Verb

ignifuguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
# ignifuguéssem
## Català
### Verb

ignifuguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
# ignifuguésseu
## Català
### Verb

ignifuguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
# ignifuguessis
## Català
### Verb

ignifuguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
# ignifugués
## Català
### Verb

ignifugués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
# ignifugui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.niˈfu.ɣi/ Occidental: nord-occidental /iŋ.niˈfu.ɣi/, valencià /iɡ.niˈfu.ɣi/
   * Rimes: -uɡi

### Verb

ignifugui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ignifugar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ignifugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ignifugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ignifugar.
# ignifuguessin
## Català
### Verb

ignifuguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ignifugar.
# ignifugueu
## Català
### Verb

ignifugueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de ignifugar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb ignifugar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb ignifugar.
# ignifuguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.niˈfu.ɣin/ Occidental: nord-occidental /iŋ.niˈfu.ɣin/, valencià /iɡ.niˈfu.ɣin/
   * Rimes: -uɡin

### Verb

ignifuguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ignifugar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ignifugar.
# ignifuguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iŋ.niˈfu.ɣis/ Occidental: nord-occidental /iŋ.niˈfu.ɣis/, valencià /iɡ.niˈfu.ɣis/
   * Rimes: -uɡis

### Verb

ignifuguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ignifugar.
# idiosyncratic
## Anglès
### Adjectiu

idiosyncratic ‎(comparatiu more idiosyncratic, superlatiu most idiosyncratic)
* idiosincràtic

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# idiòfon
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðiˈɔ.fun/, occidental /i.ðiˈɔ.fon/
   * Rimes: -ɔfon
   * Etimologia: Del prefix idio- i el sufix -fon, amb l'accent dislocat (idiofon)..

### Adjectiu

idiòfon m. ‎(femení idiòfona, plural masculí idiòfons, plural femení idiòfones)
* Que produeix el so per vibració.

### Nom

idiòfon m. ‎(plural idiòfons)
* instrument idiòfon

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·ò·fon (4)

### Referències

* ↑ Moll, Juli, «Exigència en la correcció dels cultismes», Cercle Vallcorba.

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* idiòfon. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
* Obres de referència: DIEC, Optimot
# idiotismes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.ði.uˈtiz.məs/ balear /i.ði.oˈtiz.məs/, /i.ði.uˈtiz.məs/ Occidental: /i.ði.oˈtiz.mes/
   * Rimes: -izmes

### Nom

idiotismes m. pl.
* Forma plural de idiotisme.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·tis·mes (5)
# idiotes
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.ðiˈɔ.təs/, occidental /i.ðiˈo.tes/
   * Rimes: -otes

### Adjectiu

idiotes inv. pl.
* Forma plural de idiota.

### Nom

idiotes m. f. pl.
* Forma plural de idiota.

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·di·o·tes (4)