OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# aideguesses
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aj.ðeˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

aideguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [tu] aidessis, aidesses, aidassis, aidasses o aidares.

#### Sinònims

* ajudeguesses
# aidem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əjˈðɛm/, occidental /ajˈðem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

aidem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aidar.
    [Nosaltres] aidem o aidam.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que nosaltres] aidem.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb aidar.
    Aidem [nosaltres].

#### Sinònims

* ajudem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·dem (2)
* Anagrames: adeim $^{(alfagrama)}$, adiem, adíem, amide, ideam, media $^{(revers)}$, medià

## Català antic
### Verb

aidem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de aidar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de aidar
# aides
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaj.ðəs/, occidental /ˈaj.ðes/

### Verb

aides
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aidar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que tu] aidis o aides; [tu] no aidis o aides.

#### Sinònims

* ajudes

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·des (2)
* Anagrames: adeis $^{(alfagrama)}$, adesi, adesí, adies, adiés, ideàs

## Català antic
### Verb

aides
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de aidar

## Francès

   * Pronúncia: /ɛd/ àudio (FR)

### Nom

aides f. pl.
* forma plural de aide
# aidegués
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aj.ðeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

aidegués
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [ell/ella/vostè] aidés, aidàs o aidara.

#### Sinònims

* ajudegués

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·de·gués (3)
* Anagrama: desaigüe
# aideguéssou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aj.ðeˈɣe.sow/

### Verb

aideguéssou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [vosaltres/vós] aidéssiu, aidésseu, aidàsseu, aidàssiu o aidàreu.

#### Sinònims

* ajudeguéssou
# aider
## Francès

   * Pronúncia: /ɛˈde/ àudio (FR)
   * Etimologia: Del llatí adjutare.

### Verb

aider
* ajudar, auxiliar
* afavorir

### Miscel·lània

* Anagrames: aride, radie, raide
# aides marqueuses
## Francès
### Nom

aides marqueuses f. pl.
* forma plural de aide marqueuse
# agregara
## Català
### Verb

agregara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
# agregaria
## Català
### Verb

agregaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agregar.
# agregar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ɣɾəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˈɣa/ valencià /a.ɣɾeˈɣaɾ/, /a.ɣɾeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: agregà
   * Etimologia: Del llatí aggregare, segle XVII.

### Verb

agregar trans., pron. ‎(pronominal agregar-se)
* Afegir, unint o ajuntant unes persones o coses a altres.
* Destinar a alguna persona a un cos o oficina, però sense donar-li plaça efectiva.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: agrego, agrega, agreguem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* (afegir) addicionar, afegir, combinar, sumar
* (destinar) incorporar, annexar

#### Antònims

* segregar

#### Traduccions

* Anglès: add $^{(en)}$
* Castellà: agregar $^{(es)}$
* Esperanto: kunigi $^{(eo)}$
* Francès: agréger $^{(fr)}$, affecter $^{(fr)}$, unir $^{(fr)}$, annexer $^{(fr)}$, assembler $^{(fr)}$, joindre $^{(fr)}$, ajouter $^{(fr)}$
* Italià: aggregare $^{(it)}$, associare $^{(it)}$
* Llatí: aggregare $^{(la)}$, adjungere $^{(la)}$, accumulare $^{(la)}$
* Portuguès: agregar $^{(pt)}$
* Anglès: appoint $^{(en)}$
* Castellà: agregar $^{(es)}$
* Francès: agréger $^{(fr)}$, destiner $^{(fr)}$, affecter $^{(fr)}$
* Italià: ascrivere $^{(it)}$
* Llatí: adscribere $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre·gar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: agregar
# agregaren
## Català
### Verb

agregaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agregar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agregar.
# agregaran
## Català
### Verb

agregaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agregar.
# agregareu
## Català
### Verb

agregareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agregar.
# alforraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fu.rəˈɾi.əw/ balear /əɫ.fo.rəˈɾi.əw/, /əɫ.fu.rəˈɾi.əw/ Occidental: /aɫ.fo.raˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alforraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alforrar.
# alforrassin
## Català
### Verb

alforrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforrassis
## Català
### Verb

alforrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforrat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈrat/ balear /əɫ.foˈrat/, /əɫ.fuˈrat/ Occidental: /aɫ.foˈrat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

alforrat m. ‎(femení alforrada, plural masculí alforrats, plural femení alforrades)
* Protegit amb peces de cuir, referit a un cavaller de l'edat mitjana o al seu cavall.

### Verb

alforrat
* Participi masculí singular del verb alforrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·for·rat (3)
# alforrau
## Català
### Verb

alforrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de alforrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb alforrar.
# alforrassen
## Català
### Verb

alforrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforrasses
## Català
### Verb

alforrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alforrar.
# alforrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈra.βə/ balear /əɫ.foˈra.və/, /əɫ.fuˈra.və/ Occidental: nord-occidental /aɫ.foˈra.βa/ valencià /aɫ.foˈra.va/, /aɫ.foˈra.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

alforrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de alforrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de alforrar.
# alforraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.fuˈra.βən/ balear /əɫ.foˈra.vən/, /əɫ.fuˈra.vən/ Occidental: nord-occidental /aɫ.foˈra.βen/ valencià /aɫ.foˈra.ven/, /aɫ.foˈra.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

alforraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de alforrar.
# alcorà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kuˈɾa/ balear /əɫ.koˈɾa/, /əɫ.kuˈɾa/ Occidental: /aɫ.koˈɾa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: Vegeu Alcorà.

### Nom

alcorà m. ‎(plural alcorans)
* Exemplar de l'Alcorà.

#### Traduccions

* Castellà: corán $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·rà (3)
* Anagrames: acalor, aclaro, Alarcó

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# alcoverianes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ku.βə.ɾiˈa.nəs/ balear /əɫ.ko.və.ɾiˈa.nəs/, /əɫ.ku.və.ɾiˈa.nəs/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ko.βe.ɾiˈa.nes/ valencià /aɫ.ko.ve.ɾiˈa.nes/, /aɫ.ko.βe.ɾiˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

alcoverianes f. pl.
* Forma plural de alcoveriana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·ve·ri·a·nes (6)
# alcoverià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ku.βə.ɾiˈa/ balear /əɫ.ko.və.ɾiˈa/, /əɫ.ku.və.ɾiˈa/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ko.βe.ɾiˈa/ valencià /aɫ.ko.ve.ɾiˈa/, /aɫ.ko.βe.ɾiˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Alcover i el sufix -ià, segle XX.

### Adjectiu

alcoverià m. ‎(femení alcoveriana, plural masculí alcoverians, plural femení alcoverianes)
* Corresponent o pertanyent a Joan Alcover o a la seva obra.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·ve·ri·à (5)
* Anagrama: acovilaré

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionari Descriptiu de la Llengua Catalana sobre alcoverià
# alcoveriana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ku.βə.ɾiˈa.nə/ balear /əɫ.ko.və.ɾiˈa.nə/, /əɫ.ku.və.ɾiˈa.nə/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ko.βe.ɾiˈa.na/ valencià /aɫ.ko.ve.ɾiˈa.na/, /aɫ.ko.βe.ɾiˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

alcoveriana f. ‎(plural alcoverianes)
* Forma femenina de alcoverià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·ve·ri·a·na (6)
# alcoverians
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.ku.βə.ɾiˈans/ balear /əɫ.ko.və.ɾiˈans/, /əɫ.ku.və.ɾiˈans/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ko.βe.ɾiˈans/ valencià /aɫ.ko.ve.ɾiˈans/, /aɫ.ko.βe.ɾiˈans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

alcoverians m. pl.
* Forma plural de alcoverià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·ve·ri·ans (5)
* Anagrama: socalivaren
# alcoolule
## Romanès
### Nom

alcoolule
* vocatiu singular de alcool
# alcoolului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

alcoolului
* genitiu i datiu definit singular de alcool
# alcova
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈkɔ.βə/, balear /əɫˈkɔ.və/ Occidental: nord-occidental /aɫˈkɔ.βa/ valencià /aɫˈkɔ.va/, /aɫˈkɔ.βɔ/
   * Rimes: -ɔva
   * Etimologia: De l’àrab القُبَّة ‎(al-qúbba, «la volta, habitació amb cúpula»).

### Nom

alcova f. ‎(plural alcoves)
* Part separada d’un dormitori que conté el llit.

#### Traduccions

* Anglès: alcove $^{(en)}$
* Castellà: alcoba $^{(es)}$ f.
* Esperanto: alkovo $^{(eo)}$
* Francès: alcôve $^{(fr)}$ f.
* Maltès: alkova $^{(mt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·va (3)
* Anagrames: alcavó, calavo, lacavo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# ajuntéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈte.sim/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈte.sim/, valencià /a.d͡ʒunˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

ajuntéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tés·sim (4)
* Anagrama: enutjàssim
# ajunyeixin
## Català
### Verb

ajunyeixin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ajunyir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ajunyir.
# ajuntésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈte.səw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈte.sew/, valencià /a.d͡ʒunˈte.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

ajuntésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tés·seu (4)
* Anagrama: enutjàsseu
# ajuntí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈti/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈti/, valencià /a.d͡ʒunˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

ajuntí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de ajuntar.
# ajunyeix
## Català
### Verb

ajunyeix
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de ajunyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ajunyir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ajunyir.
# ajunyeixi
## Català
### Verb

ajunyeixi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb ajunyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb ajunyir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb ajunyir.
# ajuntéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈte.səm/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈte.sem/, valencià /a.d͡ʒunˈte.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

ajuntéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tés·sem (4)
* Anagrama: enutjàssem
# ajuntéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈte.siw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈte.siw/, valencià /a.d͡ʒunˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

ajuntéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·tés·siu (4)
* Anagrama: enutjàssiu
# ajunyeixen
## Català
### Verb

ajunyeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de ajunyir.
# ajunyeixes
## Català
### Verb

ajunyeixes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ajunyir.
# alvèol pulmonar
## Català
### Nom

alvèol pulmonar m. ‎(plural alvèols pulmonars)
* (anatomia) Un dels petits sacs dels pulmons envoltats de capil·lars on s'intercanvia l'oxigen i el diòxid de carbono amb la sang.

#### Traduccions

* Alemany: Lungenbläschen $^{(de)}$
* Anglès: pulmonary alveolus $^{(en)}$
* Basc: birika-albeoloa $^{(eu)}$
* Castellà: alvéolo pulmonar $^{(es)}$
* Francès: alvéole pulmonaire $^{(fr)}$
* Gallec: alvéolo pulmonar $^{(gl)}$ m.
* Italià: alveolo polmonare $^{(it)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# alvèols
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈβɛ.uɫs/, balear /əɫˈvɛ.uɫs/ Occidental: /aɫˈβɛ.oɫs/, /aɫˈvɛ.oɫs/

### Nom

alvèols m. pl.
* Forma plural de alvèol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·vè·ols (3)
* Anagrama: lloaves
# alvèols dentals
## Català
### Nom

alvèols dentals m. pl.
* Forma plural de alvèol dental.
# alvèols pulmonars
## Català
### Nom

alvèols pulmonars m. pl.
* Forma plural de alvèol pulmonar.
# alvèol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫˈβɛ.uɫ/, balear /əɫˈvɛ.uɫ/ Occidental: /aɫˈβɛ.oɫ/, /aɫˈvɛ.oɫ/
   * Etimologia: Del llatí alveolus ‎(«petita cavitat»).

### Nom

alvèol m. ‎(plural alvèols)
* (anatomia) Qualsevol cavitat minúscula dels organismes vius.
* Especialment, alvèol pulmonar
* (botànica) Petita concavitat en una superfície de una planta.
* (zoologia) Compartiment o cel·la de la bresca que fan alguns insectes socials.

#### Compostos i expressions

* alvèol dental
* alvèol pulmonar

#### Derivats

* alveolar

#### Traduccions

* Alemany: Alveole $^{(de)}$ f.
* Anglès: alveolus $^{(en)}$
* Castellà: alveolo $^{(es)}$ m., alvéolo $^{(es)}$ m.
* Francès: alvéole $^{(fr)}$
* Italià: alveolo $^{(it)}$
* Romanès: alveolă $^{(ro)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·vè·ol (3)
* Anagrames: allevo, ovella

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alvèol dental
## Català
### Nom

alvèol dental m. ‎(plural alvèols dentals)
* (anatomia) Cavitat dels maxil·lars on està arrelada una dent.

#### Sinònims

* cavitat alveolar

#### Traduccions

* Anglès: dental alveolus $^{(en)}$, tooth socket $^{(en)}$
* Basc: hortz-albeoloa $^{(eu)}$
* Castellà: alveolo dental $^{(es)}$, alvéolo dental $^{(es)}$
* Gallec: alvéolo dentario $^{(gl)}$ m.
* Llatí: alveolus dentalis $^{(la)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# alvocat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βuˈkat/ balear /əɫ.voˈkat/, /əɫ.vuˈkat/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βoˈkat/ valencià /aɫ.voˈkat/, /aɫ.βoˈkat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del nàhuatl clàssic āhuacatl ‎(«alvocat, testicle»), per la forma del fruit, segle XVII.

### Nom

alvocat m. ‎(plural alvocats)
* Fruit de l’alvocater, piriforme de pela verda rugosa, polpa mantegosa i aromàtica, i pinyol gros.

#### Traduccions

* Alemany: Avocado $^{(de)}$ f.
* Anglès: avocado $^{(en)}$
* Àrab: أَفُوكَادُو‎ $^{(ar)}$ m.
* Àzeri: avokado $^{(az)}$
* Belarús: авака́да $^{(be)}$ n. ‎(avakada)
* Bretó: avoukez $^{(br)}$ pl.
* Castellà: aguacate $^{(es)}$ m.
* Danès: avocado $^{(da)}$ c.
* Eslovac: avokádo $^{(sk)}$ n.
* Esperanto: avokado $^{(eo)}$
* Estonià: avokaado $^{(et)}$
* Feroès: avokado $^{(fo)}$ n.
* Finès: avokado $^{(fi)}$
* Francès: avocat $^{(fr)}$
* Gallec: aguacate $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: afocado $^{(cy)}$ m.
* Georgià: ავოკადო $^{(ka)}$ ‎(avòkado)
* Grec: αβοκάντο $^{(el)}$ n. ‎(avokando)
* Hebreu: אָבוֹקָדוֹ‎ $^{(he)}$ m.
* Hindi: रुचिरा $^{(hi)}$
* Hongarès: avokádó $^{(hu)}$
* Irlandès: abhacád $^{(ga)}$ m.
* Italià: avocado $^{(it)}$ m.
* Japonès: 鰐梨 $^{(ja)}$
* Kazakh: авокадо $^{(kk)}$ ‎(avokado)
* Kirguís: авокадо $^{(ky)}$ ‎(avokado)
* Kurd: avokado $^{(ku)}$
* Letó: avokado $^{(lv)}$ m.
* Lituà: avokadas $^{(lt)}$ m.
* Macedoni: авока́до $^{(mk)}$ n.
* Neerlandès: avocado $^{(nl)}$ m.
* Occità: avocat $^{(oc)}$ m.
* Persa: آووکادو‎ $^{(fa)}$
* Rus: авока́до $^{(ru)}$ n. ‎(avokado)
* Suec: avokado $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: авокадо $^{(tg)}$
* Tagal: abokado $^{(tl)}$
* Tàtar: авокадо $^{(tt)}$
* Turc: avokado $^{(tr)}$
* Txec: avokádo $^{(cs)}$ n.
* Ucraïnès: авока́до $^{(uk)}$ n. ‎(avokado)
* Uzbek: avokado $^{(uz)}$
* Vietnamita: bơ $^{(vi)}$
* Xinès: 鱷梨 $^{(zh)}$ ‎(鳄梨, èlí)

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·vo·cat (3)
* Anagrama: alcavot

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# alvéole pulmonaire
## Francès
### Nom

alvéole pulmonaire m. f. ‎(plural alvéoles pulmonaires)
* (anatomia) alvèol pulmonar
# alvéoles pulmonaires
## Francès

   * Pronúncia: /al.ve.ɔl pyl.mɔˈnɛʁ/

### Nom

alvéoles pulmonaires m. f. pl.
* forma plural de alvéole pulmonaire
# aligatorearengandik
## Basc
### Nom

aligatorearengandik
* ablatiu definit singular de aligatore
# aligatorearekin
## Basc
### Nom

aligatorearekin
* comitatiu definit singular de aligatore
# aligatorearenganaino
## Basc
### Nom

aligatorearenganaino
* terminatiu definit singular de aligatore
# aligatorearenganako
## Basc
### Nom

aligatorearenganako
* genitiu locatiu definit singular de aligatore
# aligatorearengan
## Basc
### Nom

aligatorearengan
* inessiu definit singular de aligatore
# aligatorea
## Basc
### Nom

aligatorea
* absolutiu definit singular de aligatore
# aligatoreak
## Basc
### Nom

aligatoreak
* absolutiu definit plural de aligatore
* ergatiu definit singular de aligatore
# aligatorearengana
## Basc
### Nom

aligatorearengana
* al·latiu definit singular de aligatore
# aligatorearen
## Basc
### Nom

aligatorearen
* genitiu definit singular de aligatore
# aligatorearenganantz
## Basc
### Nom

aligatorearenganantz
* al·latiu direccional definit singular de aligatore
# aiguabati
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈβa.ti/, occidental /ˌaj.ɣwaˈba.ti/
   * Rimes: -ati

### Verb

aiguabati
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aiguabatre.
    Forma septentrional: [Jo] aiguabato, aiguabat o aiguabati.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aiguabatre.
    [Que jo] aiguabati o aiguabata.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aiguabatre.
    [Que ell/ella/vostè] aiguabati o aiguabata.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aiguabatre.
    [Ell/ella/vostè] aiguabati o aiguabata.
# alegorietatik
## Basc
### Nom

alegorietatik
* ablatiu definit plural de alegoria
# alegoriez
## Basc
### Nom

alegoriez
* instrumental definit plural de alegoria
# alegoriilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

alegoriilor
* genitiu i datiu definit plural de alegorie
# alegoría
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.le.ɣoˈɾi.a\
       Americà: alt /a.le.ɡoˈɾi.a/, baix \a.le.ɣoˈɾi.a\
   * Rimes: -ia

### Nom

alegoría f. ‎(plural alegorías)
* al·legoria

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·go·rí·a (5)

### Vegeu també

* alegoría. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# alegoriile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

alegoriile
* nominatiu i acusatiu definit plural de alegorie
# alegr
## Català
### Verb

alegr
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de alegrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·legr (2)
* Anagrames: Alger, gelar, gerla, glera, regal, regla
# alegorietarantz
## Basc
### Nom

alegorietarantz
* al·latiu direccional definit plural de alegoria
# alegorii
## Romanès
### Nom

alegorii
* forma plural de alegorie
* genitiu i datiu indefinit singular de alegorie
* vocatiu plural de alegorie
# alegorías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.le.ɣoˈɾi.as\, meridional \a.le.ɣoˈɾi.ah\
       Americà: alt /a.le.ɡoˈɾi.(a)s/, baix \a.le.ɣoˈɾi.ah\, austral \a.le.ɣoˈɾi.as\
   * Rimes: -ias

### Nom

alegorías f. pl.
* forma plural de alegoría
# alegra
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɫe.ɣɾə/, occidental /aˈɫe.ɣɾa/

### Verb

alegra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de alegrar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb alegrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·le·gra (3)
* Anagrama: galera
# akreditazioen
## Basc
### Nom

akreditazioen
* genitiu definit plural de akreditazio
# akreditazioengatik
## Basc
### Nom

akreditazioengatik
* causal definit plural de akreditazio
# akreditazioentzat
## Basc
### Nom

akreditazioentzat
* benefactiu definit plural de akreditazio
# akreditazioetan
## Basc
### Nom

akreditazioetan
* inessiu definit plural de akreditazio
# akreditazioetaraino
## Basc
### Nom

akreditazioetaraino
* terminatiu definit plural de akreditazio
# akreditazioetatik
## Basc
### Nom

akreditazioetatik
* ablatiu definit plural de akreditazio
# akreditazioetako
## Basc
### Nom

akreditazioetako
* genitiu locatiu definit plural de akreditazio
# akreditazioetarantz
## Basc
### Nom

akreditazioetarantz
* al·latiu direccional definit plural de akreditazio
# akreditazioetara
## Basc
### Nom

akreditazioetara
* al·latiu definit plural de akreditazio
# akreditazioez
## Basc
### Nom

akreditazioez
* instrumental definit plural de akreditazio
# ajuntareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʒun.təˈɾɛw/ balear /ə.ʒun.təˈɾəw/, /ə.ʒun.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ʒun.taˈɾew/, valencià /a.d͡ʒun.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ajuntareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ajuntar.
# ajuntarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒun.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒun.taˈɾi.en/, valencià /a.d͡ʒun.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ajuntarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ajuntar.
# ajuntares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈta.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈta.ɾes/, valencià /a.d͡ʒunˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

ajuntares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de ajuntar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·ta·res (4)
* Anagrames: ajuntar-se, ajustaren, enutjaràs
# ajuntaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒunˈta.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ʒunˈta.ɾen/, valencià /a.d͡ʒunˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

ajuntaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de ajuntar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·ta·ren (4)
* Anagrama: enutjaran
# ajuntaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒun.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ʒun.taˈɾi.a/, valencià /a.d͡ʒun.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ajuntaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ajuntar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ajuntar.
# ajuntaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʒun.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ʒun.taˈɾi.es/, valencià /a.d͡ʒun.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ajuntaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ajuntar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·jun·ta·ri·es (5)
* Anagrama: ajustarien