OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# infrautilitzassis
## Català
### Verb

infrautilitzassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzau
## Català
### Verb

infrautilitzau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de infrautilitzar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb infrautilitzar.
# infrautilitzava
## Català
### Verb

infrautilitzava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infrautilitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de infrautilitzar.
# infrautilitzaven
## Català
### Verb

infrautilitzaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de infrautilitzar.
# infrautilitzaríeu
## Català
### Verb

infrautilitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de infrautilitzar.
# infrautilitzasses
## Català
### Verb

infrautilitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infrautilitzar.
# internareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.nəˈɾɛw/, occidental /in.teɾ.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

internareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de internar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enturarien
# internarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.nəˈɾi.ən/, occidental /in.teɾ.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

internarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de internar.
# internariven
## Català
### Verb

internariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de internar.
# internaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/in.təɾ.nəˈɾəs/, occidental /in.teɾ.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

internaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de internar.
# internaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tər.nəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.naˈɾi.ɛ/, /in.ter.naˈɾi.e/ valencià /in.teɾ.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

internaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de internar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de internar.
# internarives
## Català
### Verb

internarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de internar.
# internarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teɾˈnaɾ.se/, meridional \iŋ.teɾˈnaɾ.se\
       Americà: alt /in.teɾˈnaɾ.s(e)/, baix \iŋ.teɾˈnaɾ.se\, austral /in.teɾˈnaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

internarse pron. ‎(present me interno, passat me interné, futur me internaré)
* forma pronominal de internar
* (futbol) internar-se

### Vegeu també

* internarse. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# internaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tər.nəˈɾi.əs/, occidental /in.teɾ.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

internaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de internar.
# internariva
## Català
### Verb

internariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de internar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de internar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·na·ri·va (5)
* Anagrama: inventariar
# internarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/in.təɾ.nəˈɾə/, occidental /in.teɾ.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

internarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de internar.
# inhibitum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈhɪ.bɪ.tʊm/

### Verb

inhibitum
* supí acusatiu de inhibeō
# inhibix
## Català

   * Pronúncia: /i.niˈβiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

inhibix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inhibir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inhibir.
# inhibixen
## Català
### Verb

inhibixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inhibir.
# inhibixo
## Català
### Verb

inhibixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inhibir.
# inhibitionis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.nɪs/

### Nom

inhibitiōnis
* genitiu singular de inhibitiō
# inhibiu
## Català
### Verb

inhibiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de inhibir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibiu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de inhibir
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de inhibir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de inhibir

#### Variants

* [1] inhibits
* [2] inhibíats, inhibíau
* [3] inhibits
# inhibixes
## Català
### Verb

inhibixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inhibir.
# inhibitionibus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.nɪ.bʊs/

### Nom

inhibitiōnibus
* datiu plural de inhibitiō
* ablatiu plural de inhibitiō
# inhibitionum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.hɪ.bɪ.tɪˈoː.nʊm/

### Nom

inhibitiōnum
* genitiu plural de inhibitiō
# interrogada
## Català
### Verb

interrogada
* Participi femení singular del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·ga·da (5)
* Anagrama: integradora
# interrogació retòrica
## Català
### Nom

interrogació retòrica f. ‎(plural interrogacions retòriques)
* Recurs expressiu de la retòrica que consisteix en formular preguntes que no esperen resposta perquè és òbvia.
    Tret del silenci, què hi ha més pròxim a la plenitud que l’amor? (vers de Miquel Martí i Pol)

#### Traduccions

* Anglès: rhetorical question $^{(en)}$
* Castellà: interrogación retórica $^{(es)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Termcat
# interrogación
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾ.ro.ɣaˈθjon\, meridional \iŋ.teɾ.ro.ɣaˈθjoŋ\
       Americà: alt /in.teɾ.ro.ɡ(a)ˈsjon/, baix \iŋ.teɾ.ro.ɣaˈsjoŋ\, austral \in.teɾ.ro.ɣaˈsjon\
   * Rimes: -on

### Nom

interrogación f. ‎(plural interrogaciones)
* interrogació

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·ga·ción (5)
# interrogaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾ.ro.ɣaˈθjo.nes\, meridional \iŋ.teɾ.ro.ɣaˈθjo.neh\
       Americà: alt /in.teɾ.ro.ɡaˈsjo.n(e)s/, baix \iŋ.teɾ.ro.ɣaˈsjo.neh\, austral \in.teɾ.ro.ɣaˈsjo.nes\
   * Rimes: -ones

### Nom

interrogaciones f. pl.
* forma plural de interrogación
# interrog
## Català
### Verb

interrog
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rog (3)
* Anagrama: torregin
# interroga
## Català
### Verb

interroga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interrogar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ortigaren
# interrogacions retòriques
## Català
### Nom

interrogacions retòriques f. pl.
* Forma plural de interrogació retòrica.
# interrogades
## Català
### Verb

interrogades
* Participi femení plural del verb interrogar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ro·ga·des (5)
* Anagrama: integradores
# interpòs
## Català
### Verb

interpòs
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·pòs (3)
* Heterograma de 8 lletres (einoprst)
* Anagrames: entorpís, pintores, potiners
# interrog.
## Català
### Abreviatura

interrog.
* Forma abreujada de interrogatiu.
# irriguessin
## Català
### Verb

irriguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·gues·sin (4)
* Anagrama: insurgiries
# irriguessis
## Català
### Verb

irriguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irriguis
## Català

   * Pronúncia: /iˈri.ɣis/
   * Rimes: -iɡis

### Verb

irriguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb irrigar.
# irriguéssem
## Català
### Verb

irriguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# irrigui
## Català

   * Pronúncia: /iˈri.ɣi/
   * Rimes: -iɡi

### Verb

irrigui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de irrigar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb irrigar.
# irriguin
## Català

   * Pronúncia: /iˈri.ɣin/
   * Rimes: -iɡin

### Verb

irriguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb irrigar.
# irrigués
## Català
### Verb

irrigués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·gués (3)
* Anagrames: rugiries, urgiries
# irrigueu
## Català
### Verb

irrigueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de irrigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb irrigar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb irrigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ir·ri·gueu (3)
* Anagrames: rugiríeu, urgiríeu
# irrigué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \i.riˈɣe\
       Americà: alt /i.riˈɡe/, baix \i.riˈɣe\
   * Rimes: -e

### Verb

irrigué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb irrigar
# irriguessi
## Català
### Verb

irriguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb irrigar.
# intercaler
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.kaˈle/
   * Etimologia: Del llatí intercalare.

### Verb

intercaler
* intercalar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Entrada «intercaler» al Trésor de la langue française informatisé (TLFi).
# intercaleremmo
## Italià
### Verb

intercaleremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de intercalare
# intercalereste
## Italià
### Verb

intercalereste
* segona persona plural (voi) del condicional de intercalare
# intercalen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tərˈka.ɫən/, occidental /in.terˈka.ɫen/
   * Rimes: -alen

### Verb

intercalen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de intercalar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb intercalar.
    [Que ells/elles/vostès] intercalin o intercalen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb intercalar.
    Intercalin o intercalen [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ca·len (4)
* Anagrames: encalentir, entrecalin
# intercalerebbe
## Italià
### Verb

intercalerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de intercalare
# intercalerai
## Italià
### Verb

intercalerai
* segona persona singular (tu) del futur de intercalare
# intercaleranno
## Italià
### Verb

intercaleranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de intercalare
# intercalerei
## Italià
### Verb

intercalerei
* primera persona singular (io) del condicional de intercalare
# intercalerebbero
## Italià
### Verb

intercalerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de intercalare
# intercaleremo
## Italià
### Verb

intercaleremo
* primera persona plural (noi) del futur de intercalare
# invidos
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.doːs/

### Adjectiu

invidōs
* acusatiu masculí plural de invidus
# invidum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.dʊm/

### Adjectiu

invidum
* nominatiu neutre singular de invidus
* vocatiu neutre singular de invidus
* acusatiu masculí singular de invidus
* acusatiu neutre singular de invidus
# invidias
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwɪ.dɪ.aːs/

### Nom

invidiās
* acusatiu plural de invidia
# invidorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.wɪˈdoː.rʊm/

### Adjectiu

invidōrum
* genitiu masculí plural de invidus
* genitiu neutre plural de invidus
# invidiosamente
## Italià

   * Pronúncia: /iɱ.viˌdjo.saˈmen.te/
   * Etimologia: De invidioso i el sufix -mente.

### Adverbi

invidiosamente
* envejosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·dio·sa·mén·te (6)
# invidiarum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.wɪ.dɪˈaː.rʊm/

### Nom

invidiārum
* genitiu plural de invidia
# invidiis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwɪ.dɪ.iːs/

### Nom

invidiīs
* datiu plural de invidia
* ablatiu plural de invidia
# invidus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.dʊs/
   * Etimologia: De invideō.

### Adjectiu

invidus m., invida f., invidum n.
* envejós

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | invidus | invida | invidum | invidī | invidae | invida |
| Vocatiu | invide | invida | invidum | invidī | invidae | invida |
| Acusatiu | invidum | invidam | invidum | invidōs | invidās | invida |
| Genitiu | invidī | invidae | invidī | invidōrum | invidārum | invidōrum |
| Datiu | invidō | invidae | invidō | invidīs | invidīs | invidīs |
| Ablatiu | invidō | invidā | invidō | invidīs | invidīs | invidīs |
# invidis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.diːs/

### Adjectiu

invidīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de invidus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de invidus
# invido
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈɪn.wɪ.doː/

### Adjectiu

invidō
* datiu masculí singular de invidus
* datiu neutre singular de invidus
* ablatiu masculí singular de invidus
* ablatiu neutre singular de invidus
# inicialitzassen
## Català
### Verb

inicialitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inicialitzar.
# inicialitzasses
## Català
### Verb

inicialitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inicialitzar.
# inicialitzaré
## Català
### Verb

inicialitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de inicialitzar.
# inicialitzarien
## Català
### Verb

inicialitzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inicialitzar.
# inicialitzaries
## Català
### Verb

inicialitzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de inicialitzar.
# inicialitzarà
## Català
### Verb

inicialitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de inicialitzar.
# inicialitzaràs
## Català
### Verb

inicialitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de inicialitzar.
# inicialitzaríeu
## Català
### Verb

inicialitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inicialitzar.
# inicialitzassin
## Català
### Verb

inicialitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inicialitzar.
# intuisquem
## Català
### Verb

intuisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb intuir.
# intuitions
## Anglès
### Nom

intuitions
* forma plural de intuition

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɥiˈsjɔ̃/

### Nom

intuitions f. pl.
* forma plural de intuition
# intuiríveu
## Català
### Verb

intuiríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intuir.
# intuisqueu
## Català
### Verb

intuisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intuir.
# intuitive
## Anglès
### Adjectiu

intuitive ‎(comparatiu more intuitive, superlatiu most intuitive)
* intuïtiu

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intuiríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tujˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /in.tujˈɾi.ew/ valencià /in.tujˈɾi.ew/, /in.twiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

intuiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intuir.
# intuition
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪntjʊˈɪʃən/ àudio (EUA)

### Nom

intuition ‎(plural intuitions)
* intuïció

### Vegeu també

* intuition. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɥiˈsjɔ̃/

### Nom

intuition f. ‎(plural intuitions)
* intuïció

### Vegeu també

* intuition. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intuitive method
## Anglès
### Nom

intuitive method
* mètode intuïtiu

### Vegeu també

* intuitive method. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# involucraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bu.ɫuˈkɾa.βən/ balear /iɱ.vo.ɫuˈkɾa.vən/, /iɱ.vu.ɫuˈkɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /im.bo.ɫuˈkɾa.βen/ valencià /iɱ.vo.ɫuˈkɾa.ven/, /im.bo.ɫuˈkɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

involucraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de involucrar.
# involucrasses
## Català
### Verb

involucrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb involucrar.
# involucrau
## Català
### Verb

involucrau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de involucrar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb involucrar.
# involucrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bu.ɫuˈkɾa.βə/ balear /iɱ.vo.ɫuˈkɾa.və/, /iɱ.vu.ɫuˈkɾa.və/ Occidental: nord-occidental /im.bo.ɫuˈkɾa.βa/ valencià /iɱ.vo.ɫuˈkɾa.va/, /im.bo.ɫuˈkɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

involucrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de involucrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de involucrar.
# involucrassin
## Català
### Verb

involucrassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb involucrar.
# involucrassis
## Català
### Verb

involucrassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb involucrar.
# involucraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bu.ɫuˈkɾa.βəs/ balear /iɱ.vo.ɫuˈkɾa.vəs/, /iɱ.vu.ɫuˈkɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /im.bo.ɫuˈkɾa.βes/ valencià /iɱ.vo.ɫuˈkɾa.ves/, /im.bo.ɫuˈkɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

involucraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de involucrar.
# involucrassen
## Català
### Verb

involucrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb involucrar.
# interior izquierdo
## Castellà
### Nom

interior izquierdo m. ‎(plural interiores izquierdos, femení interior izquierda)
* (futbol) interior esquerre
* (hoquei sobre herba) mig esquerre

#### Sinònims

* (futbol) interior izquierda, medio volante izquierdo
* (hoquei sobre herba) medio izquierda, medio izquierdo

### Vegeu també

* interior izquierdo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interiores izquierdas
## Castellà
### Nom

interiores izquierdas m. f. pl.
* forma plural de interior izquierda
# interior dreta
## Català
### Nom

interior dreta f. ‎(plural interiors dretes)
* Forma femenina de interior dret.
# interiores derechas
## Castellà
### Nom

interiores derechas m. f. pl.
* forma plural de interior derecha
# interior esquerre
## Català
### Nom

interior esquerre m. ‎(plural interiors esquerres, femení interior esquerra)
* (futbol) Interior que juga més a prop de la banda esquerra del camp de joc.
* (hoquei sobre herba) mig esquerre

#### Traduccions

* Anglès: inside left $^{(en)}$
* Castellà: interior izquierda $^{(es)}$, interior izquierdo $^{(es)}$
* Francès: intérieur gauche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* interior esquerre. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# interior izquierda
## Castellà
### Nom

interior izquierda m. f. ‎(plural interiores izquierdas)
* (futbol) interior esquerre

#### Sinònims

* interior izquierdo

### Vegeu també

* interior izquierda. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interiores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.teˈɾjo.ɾes/, meridional \iŋ.teˈɾjo.ɾeh\
       Americà: alt /in.teˈɾjo.(ɾe)s/, baix \iŋ.teˈɾjo.ɾeh\, austral /in.teˈɾjo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

interiores m. f. pl.
* forma plural de interior
# interior esquerra
## Català
### Nom

interior esquerra f. ‎(plural interiors esquerres)
* Forma femenina de interior esquerre.
# interiores derechos
## Castellà
### Nom

interiores derechos m. pl.
* forma plural de interior derecho
# interiores izquierdos
## Castellà
### Nom

interiores izquierdos m. pl.
* forma plural de interior izquierdo
# inspiraria
## Català
### Verb

inspiraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de inspirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de inspirar.
# inspirariva
## Català
### Verb

inspirariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de inspirar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de inspirar.
# inspiraran
## Català
### Verb

inspiraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inspirar.
# inspirarien
## Català
### Verb

inspirarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inspirar.
# inspiraries
## Català
### Verb

inspiraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de inspirar.
# inspirariven
## Català
### Verb

inspirariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de inspirar.
# inspiraren
## Català
### Verb

inspiraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inspirar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspirar.
# inspirares
## Català
### Verb

inspirares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inspirar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·pi·ra·res (4)
* Anagrama: inspirar-se
# inspirareu
## Català
### Verb

inspirareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de inspirar.
# invoqueguéssou
## Català
### Verb

invoqueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invoqueguem
## Català
### Verb

invoqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb invocar.
# invoqueguessen
## Català
### Verb

invoqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invoqueguesses
## Català
### Verb

invoqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invoqueguessa
## Català
### Verb

invoqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invoquen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /imˈbɔ.kən/, balear /iɱˈvɔ.kən/ Occidental: nord-occidental /imˈbɔ.ken/ valencià /iɱˈvɔ.ken/, /imˈbɔ.ken/
   * Rimes: -ɔken

### Verb

invoquen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de invocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb invocar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb invocar.
# invoqueguéssom
## Català
### Verb

invoqueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invoquegueu
## Català
### Verb

invoquegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb invocar.