OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# asserenessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɾəˈne.sis/, occidental /a.se.ɾeˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

asserenessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asserenar.
# assetjau
## Català
### Verb

assetjau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assetjar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assetjar.
# assetjo
## Català
### Verb

assetjo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assetjar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assetjar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assetjar.
# assetjos
## Català
### Verb

assetjos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb assetjar.
# assetjà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒa/, occidental /a.seˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: assetjar

### Verb

assetjà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assetjar.
# assetjavi
## Català
### Verb

assetjavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
# assetjava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βə/, balear /ə.səˈd͡ʒa.və/ Occidental: nord-occidental /a.seˈd͡ʒa.βa/ valencià /a.seˈd͡ʒa.va/, /a.seˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assetjava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
# assetjaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βən/, balear /ə.səˈd͡ʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.seˈd͡ʒa.βen/ valencià /a.seˈd͡ʒa.ven/, /a.seˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assetjaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
# assetjaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈd͡ʒa.βəs/, balear /ə.səˈd͡ʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.seˈd͡ʒa.βes/ valencià /a.seˈd͡ʒa.ves/, /a.seˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assetjaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
# assetjavo
## Català
### Verb

assetjavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assetjar.
# assignaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.siŋ.nəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.siŋ.naˈɾi.es/, valencià /a.siɡ.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assignaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assignar.
# assignariva
## Català
### Verb

assignariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assignar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assignar.
# assignarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.siŋ.nəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.siŋ.naˈɾa/, valencià /a.siɡ.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assignarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assignar.
# arrolasse
## Italià
### Verb

arrolasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de arrolare
# arrolassero
## Italià
### Verb

arrolassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de arrolare
# arrolaste
## Italià
### Verb

arrolaste
* segona persona plural (voi) del passat de arrolare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de arrolare
# arrolante
## Italià
### Verb

arrolante
* participi present de arrolare
# arrolare
## Italià

   * Pronúncia: /ar.roˈlaː.re/

### Verb

arrolare trans. ‎(pronominal arrolarsi)
* forma alternativa de arruolare

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·là·re (4)
# arrolassimo
## Italià
### Verb

arrolassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de arrolare
# arrolantesi
## Italià
### Verb

arrolantesi
* participi present de arrolarsi
# arrolarsi
## Italià

   * Pronúncia: /ar.roˈlar.si/

### Verb

arrolarsi pron.
* forma pronominal de arrolare

#### Variants

* arruolarsi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·làr·si (4)
# arrolassi
## Italià
### Verb

arrolassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de arrolare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de arrolare
# arrolarono
## Italià
### Verb

arrolarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de arrolare
# assessorava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.βə/ balear /ə.sə.soˈɾa.və/, /ə.sə.suˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.se.soˈɾa.βa/ valencià /a.se.soˈɾa.va/, /a.se.soˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assessorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assessorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assessorar.
# assessoraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.βəs/ balear /ə.sə.soˈɾa.vəs/, /ə.sə.suˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.se.soˈɾa.βes/ valencià /a.se.soˈɾa.ves/, /a.se.soˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assessoraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assessorar.
# assessorau
## Català
### Verb

assessorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assessorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assessorar.
# assessoraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.suˈɾa.βən/ balear /ə.sə.soˈɾa.vən/, /ə.sə.suˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.se.soˈɾa.βen/ valencià /a.se.soˈɾa.ven/, /a.se.soˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assessoraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assessorar.
# assessore
## Català
### Verb

assessore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assessorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assessorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assessorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assessorar.
# assortires
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.surˈti.ɾəs/ balear /ə.soɾˈti.ɾəs/, /ə.surˈti.ɾəs/ Occidental: /a.soɾˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

assortires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assortir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sor·ti·res (4)
* Anagrames: aterrossis, sostraries, trossaries
# assortireu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sur.tiˈɾɛw/ balear /ə.soɾ.tiˈɾəw/, /ə.sur.tiˈɾɛw/ Occidental: /a.soɾ.tiˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assortireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sor·ti·reu (4)
* Anagrames: sostraríeu, trossaríeu
# assortiria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sur.tiˈɾi.ə/ balear /ə.soɾ.tiˈɾi.ə/, /ə.sur.tiˈɾi.ə/ Occidental: /a.soɾ.tiˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assortiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assortir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assortir.
# assortiries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sur.tiˈɾi.əs/ balear /ə.soɾ.tiˈɾi.əs/, /ə.sur.tiˈɾi.əs/ Occidental: /a.soɾ.tiˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assortiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assortir.
# assortiriva
## Català
### Verb

assortiriva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assortir.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assortir.
# assortiren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.surˈti.ɾən/ balear /ə.soɾˈti.ɾən/, /ə.surˈti.ɾən/ Occidental: /a.soɾˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

assortiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assortir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assortir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sor·ti·ren (4)
* Anagrames: aterrossin, sostrarien, soterranis, trossarien
# assortiriven
## Català
### Verb

assortiriven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assortir.
# assortirives
## Català
### Verb

assortirives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assortir.
# assortirien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sur.tiˈɾi.ən/ balear /ə.soɾ.tiˈɾi.ən/, /ə.sur.tiˈɾi.ən/ Occidental: /a.soɾ.tiˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assortirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assortir.
# assolellava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa.βə/ balear /ə.so.ɫəˈʎa.və/, /ə.su.ɫəˈja.və/ Occidental: nord-occidental /a.so.ɫeˈʎa.βa/ valencià /a.so.ɫeˈʎa.va/, /a.so.ɫeˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assolellava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellassin
## Català
### Verb

assolellassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellau
## Català
### Verb

assolellau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assolellar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assolellar.
# assolellavi
## Català
### Verb

assolellavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellassis
## Català
### Verb

assolellassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assolellar.
# assolellaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa.βən/ balear /ə.so.ɫəˈʎa.vən/, /ə.su.ɫəˈja.vən/ Occidental: nord-occidental /a.so.ɫeˈʎa.βen/ valencià /a.so.ɫeˈʎa.ven/, /a.so.ɫeˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assolellaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellavo
## Català
### Verb

assolellavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolellat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎat/ balear /ə.so.ɫəˈʎat/, /ə.su.ɫəˈjat/ Occidental: /a.so.ɫeˈʎat/
   * Rimes: -at

### Adjectiu

assolellat m. ‎(femení assolellada, plural masculí assolellats, plural femení assolellades)
* Ben exposat al sol.

#### Sinònims

* solejat, solell, solellós

#### Antònims

* ombrer

### Verb

assolellat
* Participi masculí singular del verb assolellar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·so·le·llat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
# assolellaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.ɫəˈʎa.βəs/ balear /ə.so.ɫəˈʎa.vəs/, /ə.su.ɫəˈja.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.so.ɫeˈʎa.βes/ valencià /a.so.ɫeˈʎa.ves/, /a.so.ɫeˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assolellaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assolellar.
# assolvente
## Italià
### Verb

assolvente
* participi present de assolvere
# assolvano
## Italià
### Verb

assolvano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present de subjuntiu de assolvere
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperatiu de assolvere
# assolverebbe
## Italià
### Verb

assolverebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de assolvere
# assolveranno
## Italià
### Verb

assolveranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de assolvere
# assolve
## Italià
### Verb

assolve
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de assolvere
# assolvemmo
## Italià
### Verb

assolvemmo
* primera persona plural (noi) del passat de assolvere
# assolverai
## Italià
### Verb

assolverai
* segona persona singular (tu) del futur de assolvere
# assolvere
## Italià

   * Pronúncia: /asˈsɔl.ve.re/
   * Etimologia: Del llatí absolvere.

### Verb

assolvere
* absoldre

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sòl·ve·re (4)
# assolva
## Italià
### Verb

assolva
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de assolvere
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de assolvere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de assolvere
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de assolvere
# assolvendo
## Italià
### Verb

assolvendo
* gerundi de assolvere
# asseívou
## Català
### Verb

asseívou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.
# assi
## Occità
### Nom

assi m. ‎(només en singular)
* hassi

#### Relacionats

| $_1$ H | | | | | | | | | | | | | | | | | $_2$ He |
| $_3$ Li | $_4$ Be | | | | | | | | | | | $_5$ B | $_6$ C | $_7$ N | $_8$ O | $_9$ F | $_{10}$ Ne |
| $_{11}$ Na | $_{12}$ Mg | | | | | | | | | | | $_{13}$ Al | $_{14}$ Si | $_{15}$ P | $_{16}$ S | $_{17}$ Cl | $_{18}$ Ar |
| $_{19}$ K | $_{20}$ Ca | $_{21}$ Sc | $_{22}$ Ti | $_{23}$ V | $_{24}$ Cr | $_{25}$ Mn | $_{26}$ Fe | $_{27}$ Co | $_{28}$ Ni | $_{29}$ Cu | $_{30}$ Zn | $_{31}$ Ga | $_{32}$ Ge | $_{33}$ As | $_{34}$ Se | $_{35}$ Br | $_{36}$ Kr |
| $_{37}$ Rb | $_{38}$ Sr | $_{39}$ Y | $_{40}$ Zr | $_{41}$ Nb | $_{42}$ Mo | $_{43}$ Tc | $_{44}$ Ru | $_{45}$ Rh | $_{46}$ Pd | $_{47}$ Ag | $_{48}$ Cd | $_{49}$ In | $_{50}$ Sn | $_{51}$ Sb | $_{52}$ Te | $_{53}$ I | $_{54}$ Xe |
| $_{55}$ Cs | $_{56}$ Ba | * | $_{72}$ Hf | $_{73}$ Ta | $_{74}$ W | $_{75}$ Re | $_{76}$ Os | $_{77}$ Ir | $_{78}$ Pt | $_{79}$ Au | $_{80}$ Hg | $_{81}$ Tl | $_{82}$ Pb | $_{83}$ Bi | $_{84}$ Po | $_{85}$ At | $_{86}$ Rn |
| $_{87}$ Fr | $_{88}$ Ra | ** | $_{104}$ Rf | $_{105}$ Db | $_{106}$ Sg | $_{107}$ Bh | $_{108}$ Hs | $_{109}$ Mt | $_{110}$ Ds | $_{111}$ Rg | $_{112}$ Cn | $_{113}$ Nh | $_{114}$ Fl | $_{115}$ Mc | $_{116}$ Lv | $_{117}$ Ts | $_{118}$ Og |
| * | * | $_{57}$ La | $_{58}$ Ce | $_{59}$ Pr | $_{60}$ Nd | $_{61}$ Pm | $_{62}$ Sm | $_{63}$ Eu | $_{64}$ Gd | $_{65}$ Tb | $_{66}$ Dy | $_{67}$ Ho | $_{68}$ Er | $_{69}$ Tm | $_{70}$ Yb | $_{71}$ Lu |
| ** | ** | $_{89}$ Ac | $_{90}$ Th | $_{91}$ Pa | $_{92}$ U | $_{93}$ Np | $_{94}$ Pu | $_{95}$ Am | $_{96}$ Cm | $_{97}$ Bk | $_{98}$ Cf | $_{99}$ Es | $_{100}$ Fm | $_{101}$ Md | $_{102}$ No | $_{103}$ Lr |
# asseïven
## Català
### Verb

asseïven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·ï·ven (4)
* Anagrames: aviessen, enviessa, esvanies, vessaien
# asseyts
## Català antic
### Verb

asseyts
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present d'indicatiu de asseure
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperatiu de asseure
# asseíveu
## Català
### Verb

asseíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de asseure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·í·veu (4)
* Anagrames: aviésseu, vessàieu
# augurara
## Català
### Verb

augurara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
# auguraran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣu.ɾəˈɾan/, occidental /aw.ɣu.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

auguraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de augurar.
# auguraren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɣuˈɾa.ɾən/, occidental /aw.ɣuˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

auguraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de augurar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb augurar.
# auguraien
## Català
### Verb

auguraien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de augurar.
# augurare
## Llatí

   * Pronúncia: /aw.ɡʊˈraː.rɛ/

### Verb

augurāre
* infinitiu del present actiu de augurō
# astraetevi
## Italià
### Verb

astraetevi
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de astrarsi
# astraevo
## Italià
### Verb

astraevo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de astrarre
# astraesti
## Italià
### Verb

astraesti
* segona persona singular (tu) del passat de astrarre
# astraevamo
## Italià
### Verb

astraevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de astrarre
# astragal
## Anglès
### Nom

astragal ‎(plural astragals)
* (escultura) astràgal, collaret, collarí, fuserol, motllura, motlura

### Vegeu també

* astragal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# astraete
## Italià
### Verb

astraete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de astrarre
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de astrarre
# astraeva
## Italià
### Verb

astraeva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de astrarre
# astraevate
## Italià
### Verb

astraevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de astrarre
# astraevi
## Italià
### Verb

astraevi
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de astrarre
# astraevano
## Italià
### Verb

astraevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de astrarre
# assossegariven
## Català
### Verb

assossegariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assossegar.
# assossegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.sə.ɣəˈɾɛw/ balear /ə.so.sə.ɣəˈɾəw/, /ə.su.sə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /a.so.se.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assossegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assossegar.
# assossegarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.sə.ɣəˈɾi.ən/ balear /ə.so.sə.ɣəˈɾi.ən/, /ə.su.sə.ɣəˈɾi.ən/ Occidental: /a.so.se.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assossegarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assossegar.
# assossegariva
## Català
### Verb

assossegariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assossegar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assossegar.
# assossegarives
## Català
### Verb

assossegarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de assossegar.
# assossegaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.ɾən/ balear /ə.so.səˈɣa.ɾən/, /ə.su.səˈɣa.ɾən/ Occidental: /a.so.seˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assossegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assossegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assossegaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.sə.ɣəˈɾi.ə/ balear /ə.so.sə.ɣəˈɾi.ə/, /ə.su.sə.ɣəˈɾi.ə/ Occidental: /a.so.se.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assossegaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assossegar.
# assossegaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.sə.ɣəˈɾi.əs/ balear /ə.so.sə.ɣəˈɾi.əs/, /ə.su.sə.ɣəˈɾi.əs/ Occidental: /a.so.se.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assossegaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assossegar.
# australopitecina
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aus.tɾa.lo.pi.teˈθi.na/, meridional /auh.tɾa.lo.pi.teˈθi.na/
       Americà: alt /aus.t͡sa.lo.pi.t(e)ˈsi.na/, baix /auh.tɾa.lo.pi.teˈsi.na/
   * Rimes: -ina

### Adjectiu

australopitecina f. ‎(plural australopitecinas)
* forma femenina de australopitecino
# australopitecino
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aus.tɾa.lo.pi.teˈθi.no/, meridional /auh.tɾa.lo.pi.teˈθi.no/
       Americà: alt /aus.t͡sa.lo.pi.t(e)ˈsi.no/, baix /auh.tɾa.lo.pi.teˈsi.no/
   * Rimes: -ino

### Adjectiu

australopitecino m. ‎(femení australopitecina, plural masculí australopitecinos, plural femení australopitecinas)
* (antropologia) australopitecí

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·tra·lo·pi·te·ci·no (7)

### Vegeu també

* australopitecino. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# australiano
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aus.tɾaˈlja.no/, meridional /auh.tɾaˈlja.no/
       Americà: alt /a(u)s.t͡saˈlja.no/, baix /auh.tɾaˈlja.no/
   * Rimes: -ano
   * Etimologia: De Australia i el sufix -ano.

### Adjectiu

australiano m. ‎(femení australiana, plural masculí australianos, plural femení australianas)
* australià

### Nom

australiano m. ‎(plural australianos, femení australiana)
* australià

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·tra·lia·no (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre australiano

## Gallec

   * Pronúncia: /aws.tɾaˈlja.no/
   * Etimologia: De Australia i el sufix -ano.

### Adjectiu

australiano m. ‎(femení australiana, masculí plural australianos, femení plural australianas)
* australià

### Nom

australiano m. ‎(plural australianos, femení australiana)
* australià

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario da Real Academia Galega sobre australiano
# australopitecinos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aus.tɾa.lo.pi.teˈθi.nos/, meridional /auh.tɾa.lo.pi.teˈθi.noh/
       Americà: alt /aus.t͡sa.lo.pi.t(e)ˈsi.nos/, baix /auh.tɾa.lo.pi.teˈsi.noh/, austral /auh.tɾa.lo.pi.teˈsi.nos/
   * Rimes: -inos

### Adjectiu

australopitecinos m. pl.
* forma plural de australopitecino
# australopitecinas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aus.tɾa.lo.pi.teˈθi.nas/, meridional /auh.tɾa.lo.pi.teˈθi.nah/
       Americà: alt /aus.t͡sa.lo.pi.t(e)ˈsi.nas/, baix /auh.tɾa.lo.pi.teˈsi.nah/, austral /auh.tɾa.lo.pi.teˈsi.nas/
   * Rimes: -inas

### Adjectiu

australopitecinas f. pl.
* forma plural de australopitecina
# australianes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əws.tɾə.ɫiˈa.nəs/, occidental /aws.tɾa.ɫiˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Adjectiu

australianes f. pl.
* Forma plural de australiana.

### Nom

australianes f. pl.
* Forma plural de australiana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·tra·li·a·nes (5)
* Anagrama: atalussarien
# australianos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aus.tɾaˈlja.nos/, meridional /auh.tɾaˈlja.noh/
       Americà: alt /aus.t͡saˈlja.n(o)s/, baix /auh.tɾaˈlja.noh/, austral /auh.tɾaˈlja.nos/
   * Rimes: -anos

### Adjectiu

australianos m. pl.
* forma plural de australiano

### Nom

australianos m. pl.
* forma plural de australiano

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·tra·lia·nos (4)

## Gallec

   * Pronúncia: /aws.tɾaˈlja.nos/

### Adjectiu

australianos m. pl.
* forma plural de australiano

### Nom

australianos m. pl.
* forma plural de australiano
# australià
## Català

   * Pronúncia: oriental /əws.tɾə.ɫiˈa/, occidental /aws.tɾa.ɫiˈa/
   * Rimes: -a

### Adjectiu

australià m. ‎(femení australiana, plural masculí australians, plural femení australianes)
* Relatiu o pertanyent a Austràlia.

#### Traduccions

* Anglès: Australian $^{(en)}$
* Asturià: australianu $^{(ast)}$
* Castellà: australiano $^{(es)}$

### Nom

australià m. ‎(plural australians, femení australiana)
* Habitant d'Austràlia.
* (masculí singular) Dialecte de l'anglès parlat a Austràlia.

#### Traduccions

* Anglès: Australian $^{(en)}$
* Asturià: australianu $^{(ast)}$
* Castellà: australiano $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: aus·tra·li·à (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot