OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# personifiquesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈke.səs/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈke.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

personifiquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Tu] personifiquessis, personifiquesses, personificasses, personificassis o personificares.
# personifiqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈkɛw/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

personifiqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de personificar.
    [Vosaltres/vós] personifiqueu o personificau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que vosaltres/vós] personifiqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb personificar.
    Personifiqueu o personificau [vosaltres/vós].
# personifiquessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.su.ni.fiˈke.si/, balear /pər.su.ni.fiˈke.si/ alguerès /pal.su.ni.fiˈke.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

personifiquessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] personifiqués, personificàs o personificara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] personifiqués, personificàs o personificara.
# personifiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.niˈfi.ki/, occidental /peɾ.so.niˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

personifiqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de personificar.
    Forma septentrional: [jo] personifico, personifique, personific o personifiqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que jo] personifiqui o personifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que ell/ella/vostè] personifiqui o personifique.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb personificar.
    Personifiqui o personifique [ell/ella/vostè].
# personifiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.niˈfi.kəs/, occidental /peɾ.so.niˈfi.kes/
   * Rimes: -ikes

### Verb

personifiques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de personificar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que tu] personifiquis o personifiques; [tu] no personifiquis o personifiques.
# personifiquessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈke.sin/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈke.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

personifiquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Ells/elles/vostès] personifiquessin, personifiquessen, personificassen, personificassin o personificaren.
# personifiquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.niˈfi.kin/, occidental /peɾ.so.niˈfi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

personifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb personificar.
    [Que ells/elles/vostès] personifiquin o personifiquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb personificar.
    Personifiquin o personifiquen [ells/elles/vostès].
# personifiquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈke.sən/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

personifiquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Ells/elles/vostès] personifiquessin, personifiquessen, personificassen, personificassin o personificaren.
# personifiquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /pər.su.ni.fiˈke.sis/, occidental /peɾ.so.ni.fiˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

personifiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb personificar.
    [Tu] personifiquessis, personifiquesses, personificasses, personificassis o personificares.
# pitejat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒat/ balear /pi.təˈd͡ʒat/, /pi.təˈʒat/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒat/, valencià /pi.teˈd͡ʒat/
   * Rimes: -at

### Verb

pitejat
* Participi masculí singular del verb pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jat (3)
# pitejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.βə/ balear /pi.təˈd͡ʒa.və/, /pi.təˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.βa/ valencià /pi.teˈd͡ʒa.va/, /pi.teˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

pitejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de pitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ja·va (4)
# pitejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa/ balear /pi.təˈd͡ʒa/, /pi.təˈʒa/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa/, valencià /pi.teˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

pitejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jà (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeijpt)
# pitejaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pi.tə.ʒəˈɾi.əm/ Occidental: nord-occidental /pi.te.ʒaˈɾi.em/, valencià /pi.te.d͡ʒaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

pitejaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ja·rí·em (5)
# pitejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pi.tə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /pi.te.ʒaˈɾi.ew/, valencià /pi.te.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

pitejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ja·rí·eu (5)
# pitejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.ɾəm/ balear /pi.təˈd͡ʒa.ɾəm/, /pi.təˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.ɾem/, valencià /pi.teˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

pitejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jà·rem (4)
# pitejaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.βən/ balear /pi.təˈd͡ʒa.vən/, /pi.təˈʒa.vən/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.βen/ valencià /pi.teˈd͡ʒa.ven/, /pi.teˈd͡ʒa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

pitejaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ja·ven (4)
# pitejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒa.βəs/ balear /pi.təˈd͡ʒa.vəs/, /pi.təˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒa.βes/ valencià /pi.teˈd͡ʒa.ves/, /pi.teˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

pitejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·ja·ves (4)
# pitejo
## Català
### Verb

pitejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pitejar.

#### Variants

* pitegi

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jo (3)
* Heterograma de 6 lletres (eijopt)
# pitejats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pi.təˈʒats/ balear /pi.təˈd͡ʒats/, /pi.təˈʒats/ Occidental: nord-occidental /pi.teˈʒats/, valencià /pi.teˈd͡ʒats/
   * Rimes: -ats

### Verb

pitejats
* Participi masculí plural del verb pitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pi·te·jats (3)
* Anagrama: espitjat
# plaże
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpla.ʐɛ/

### Nom

plaże
* nominatiu, acusatiu i vocatiu plural de plaża

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·że (2)
# plaïes
## Català
### Verb

plaïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ï·es (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilps)
* Anagrames: apiles, apilés, esplai, palesi, palesí
# plaĉa
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpla.t͡ʃa/

### Adjectiu

plaĉa ‎(plural plaĉaj, acusatiu plaĉan, plural acusatiu plaĉajn)
* agradós

#### Antònims

* malplaĉa
# plażo
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpla.ʐɔ/

### Nom

plażo
* vocatiu singular de plaża

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·żo (2)
# plaża
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpla.ʐa/
   * Etimologia: Del francès plage.

### Nom

plaża f.
* platja

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | plaża | plaże |
| Genitiu | plaży | plaż |
| Datiu | plaży | plażom |
| Acusatiu | plażę | plaże |
| Instrumental | plażą | plażami |
| Locatiu | plaży | plażach |
| Vocatiu | plażo | plaże |

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ża (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre plaża
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre plaża
* Per a més informació vegeu l'entrada al dict.com sobre plaża
# plażą
## Polonès

   * Pronúncia: /ˈpla.ʐɔ̃/

### Nom

plażą
* instrumental singular de plaża

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·żą (2)
# plaïen
## Català
### Verb

plaïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·ï·en (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilnp)
* Anagrama: apilen
# plaĉaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpla.t͡ʃaj/

### Adjectiu

plaĉaj
* forma plural de plaĉa
# plaĉajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpla.t͡ʃajn/

### Adjectiu

plaĉajn
* acusatiu plural de plaĉa
# plaĉan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈpla.t͡ʃan/

### Adjectiu

plaĉan
* acusatiu de plaĉa
# pessigue
## Català
### Verb

pessigue
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de pessigar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb pessigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb pessigar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb pessigar.

#### Variants

* [1] pessigo, pessigui, pessig
* [2] pessigui, pessigo
* [3] pessigui, pessigo
* [4] pessigui

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue (3)
* Anagrames: espigues, peguessi
# pessigueguessa
## Català
### Verb

pessigueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguessi, pessiguessa, pessigués, pessigàs, pessigara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·gues·sa (5)
# pessigueguesses
## Català
### Verb

pessigueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguessis, pessiguesses, pessigassis, pessigasses, pessigares

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·gues·ses (5)
# pessigueguessen
## Català
### Verb

pessigueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguessin, pessiguessen, pessigassin, pessigassen, pessigaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·gues·sen (5)
# pessiguegués
## Català
### Verb

pessiguegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguessi, pessigués, pessigàs, pessigara

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·gués (4)
* Anagrama: guipeguesses
# pessigolles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pə.siˈɣɔ.ʎəs/ balear /pə.siˈɣɔ.ʎəs/, /pə.siˈɣɔ.jəs/ Occidental: /pe.siˈɣɔ.ʎes/
   * Rimes: -ɔʎes
   * Etimologia: Probablement de cossigolles per analogia de pessigar.

### Nom

pessigolles f. ‎(plurale tantum)
* (central, nord-occidental, mallorquí) Sensació que s'experimenta en algunes parts del cos quan són estimulades lleugerament pel tacte i que sol provocar involuntàriament la rialla.

#### Variants

* pessigoles (septentrional, Empordà)

#### Sinònims

* (Base KO-ÇE-K): cosseguelles (valencià), cosseguetes (franja de Ponent), consiguelles (alguerès), cossigolles (nord-occidental septentrional), còssigues (menorquí), cossiguetes (menorquí, franja de Ponent, valencià, tarragoní), cossinogues (valencià septentrional)
* (Variants): cassigoles (septentrional de transició), cassogues (eivissenc), cassònigues (valencià septentrional)
* (Base KOSK): cosconelles (valencià meridional), cosquelles (valencià meridional), cosquerelles (valencià central), cuscanelles (valencià meridional)
* (Altres): joques (menorquí), picoretes (valencià meridional)

#### Compostos i expressions

* buscar les pessigolles

#### Traduccions

* Anglès: tickling $^{(en)}$, tickles $^{(en)}$ pl.
* Castellà: cosquillas $^{(es)}$
* Eslovac: šteklenie $^{(sk)}$ n., pošteklenie $^{(sk)}$ n.
* Francès: chatouilles $^{(fr)}$, papouilles $^{(fr)}$ f. pl.
* Grec: γαργαλητό $^{(el)}$ n. ‎(gargalitó)
* Italià: solletico $^{(it)}$
* Neerlandès: kietelen $^{(nl)}$ n.
* Polonès: łaskotanie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: cócegas $^{(pt)}$ f. pl.
* Romanès: gâdilat $^{(ro)}$ n.
* Rus: щекота́ние $^{(ru)}$ n. ‎(sxekotànie)
* Txec: lechtání $^{(cs)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·go·lles (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, Optimot
* Petit Atles Lingüístic del Domini Català
# pessigos
## Català
### Verb

pessigos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguis, pessigues

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gos (3)
# pessigueguem
## Català
### Verb

pessigueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·guem (4)
# pessiguegueu
## Català
### Verb

pessiguegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessigueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·gueu (4)
# pessigueguéssom
## Català
### Verb

pessigueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb pessigar.

#### Variants

* pessiguéssim, pessiguéssem, pessigàssim, pessigàssem, pessigàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: pes·si·gue·gués·som (5)
# plantejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.tə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾe/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

plantejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de plantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ja·ré (4)
* Anagrames: paltejaren, platejaren, replanteja, replantejà, talpejaren
# plantejaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫən.təˈʒa.ɾən/ balear /pɫən.təˈd͡ʒa.ɾən/, /pɫən.təˈʒa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /pɫan.teˈʒa.ɾen/, valencià /pɫan.teˈd͡ʒa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

plantejaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de plantejar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plantejar.

#### Variants

* [2] plantegessin, plantegessen, plantejassin, plantejassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ja·ren (4)
# plantejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫən.təˈʒa.ɾəs/ balear /pɫən.təˈd͡ʒa.ɾəs/, /pɫən.təˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /pɫan.teˈʒa.ɾes/, valencià /pɫan.teˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

plantejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de plantejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb plantejar.

#### Variants

* [2] plantegessis, plantegesses, plantejassis, plantejasses

### Miscel·lània

* Anagrama: replantejàs
# plantejareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pɫən.tə.ʒəˈɾɛw/ balear /pɫən.tə.ʒəˈɾəw/, /pɫən.tə.ʒəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾew/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

plantejareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de plantejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: replantejau
# plantejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.tə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾas/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

plantejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de plantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ja·ràs (4)
# plantejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.tə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾi.a/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

plantejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de plantejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de plantejar.
# plantejaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.tə.ʒəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾi.es/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

plantejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de plantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ja·ri·es (5)
# plantejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.tə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾa/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

plantejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de plantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ja·rà (4)
* Anagrames: paltejaran, platejaran, talpejaran
# plantejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /pɫən.tə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /pɫan.te.ʒaˈɾi.en/, valencià /pɫan.te.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

plantejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de plantejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plan·te·ja·ri·en (5)
# pervocarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bu.kəˈɾi.ən/ balear /pəɾ.vo.kəˈɾi.ən/, /pər.vu.kəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /per.βo.kaˈɾi.en/ valencià /peɾ.vo.kaˈɾi.en/, /peɾ.βo.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

pervocarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de pervocar.
# pervocaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bu.kəˈɾe/ balear /pəɾ.vo.kəˈɾe/, /pər.vu.kəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /per.βo.kaˈɾe/ valencià /peɾ.vo.kaˈɾe/, /peɾ.βo.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

pervocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de pervocar.
# pervocaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bu.kəˈɾi.əw/ balear /pəɾ.vo.kəˈɾi.əw/, /pər.vu.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /per.βo.kaˈɾi.ew/ valencià /peɾ.vo.kaˈɾi.ew/, /peɾ.βo.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

pervocaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de pervocar.
# pervocassin
## Català
### Verb

pervocassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pervocar.
# pervocaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bu.kəˈɾi.əs/ balear /pəɾ.vo.kəˈɾi.əs/, /pər.vu.kəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /per.βo.kaˈɾi.es/ valencià /peɾ.vo.kaˈɾi.es/, /peɾ.βo.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

pervocaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de pervocar.
# pervocaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /pər.bu.kəˈɾas/ balear /pəɾ.vo.kəˈɾas/, /pər.vu.kəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /per.βo.kaˈɾas/ valencià /peɾ.vo.kaˈɾas/, /peɾ.βo.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

pervocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de pervocar.
# plagueren
## Català
### Verb

plagueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de plaure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
# plaguessen
## Català
### Verb

plaguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
# plagueu
## Català
### Verb

plagueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb plaure.
# plaguera
## Català
### Verb

plaguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
# plagueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /pɫəˈɣe.ɾəs/, occidental /pɫaˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

plagueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de plaure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gue·res (3)
* Anagrames: esplugaré, parlegués
# plaguesses
## Català
### Verb

plaguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
# plaguessin
## Català
### Verb

plaguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
# plagui
## Català

   * Pronúncia: /ˈpɫa.ɣi/
   * Rimes: -aɡi

### Verb

plagui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb plaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb plaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb plaure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pla·gui (2)
* Heterograma de 6 lletres (agilpu)
* Anagrama: glapiu
# plagues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫa.ɣəs/, occidental /ˈpɫa.ɣes/
   * Rimes: -aɡes

### Verb

plagues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb plaure.

### Miscel·lània

* Anagrames: espluga, esplugà

## Anglès
### Nom

plagues
* forma plural de plague
# plaguessis
## Català
### Verb

plaguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb plaure.
# pieds pivot
## Francès
### Nom

pieds pivot m. pl.
* forma plural de pied pivot
# piel
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈpjel/
   * Rimes: -el
   * Etimologia: Del llatí pellis.

### Nom

piel m. ‎(plural pieles)
* pell

#### Derivats

* polipiel

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
# pieles
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈpje.les/, meridional /ˈpje.leh/
       Americà: alt /ˈpje.l(e)s/, baix /ˈpje.leh/, austral /ˈpje.les/
   * Rimes: -eles

### Nom

pieles m. pl.
* forma plural de piel
# pieds
## Francès

   * Pronúncia: /pje/

### Nom

pieds m. pl.
* forma plural de pied
# pieds bots
## Francès
### Nom

pieds bots m. pl.
* forma plural de pied bot
# pieds libres
## Francès
### Nom

pieds libres m. pl.
* forma plural de pied libre
# pieds de pivot
## Francès
### Nom

pieds de pivot m. pl.
* forma plural de pied de pivot
# plásticos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈplas.ti.kos/, meridional /ˈplah.ti.koh/
       Americà: alt /ˈplas.ti.k(o)s/, baix /ˈplah.ti.koh/, austral /ˈplah.ti.kos/
   * Rimes: -astikos

### Adjectiu

plásticos m. pl.
* forma plural de plástico

### Nom

plásticos m. pl.
* forma plural de plástico

### Miscel·lània

* Síl·labes: plás·ti·cos (3)
* Anagrama: coplista
# plúteos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈplu.te.os/, meridional /ˈplu.te.oh/
       Americà: alt /ˈplu.te.(o)s/, baix /ˈplu.te.oh/, austral /ˈplu.te.os/
   * Rimes: -uteos

### Nom

plúteos m. pl.
* forma plural de plúteo
# plàteres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpɫa.tə.ɾəs/, occidental /ˈpɫa.te.ɾes/

### Nom

plàteres f. pl.
* Forma plural de plàtera.

### Miscel·lània

* Síl·labes: plà·te·res (3)
* Anagrames: espatler, espletar, peraltes, peraltés
# plástica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈplas.ti.ka/, meridional /ˈplah.ti.ka/
       Americà: alt /ˈplas.t(i).ka/, baix /ˈplah.ti.ka/
   * Rimes: -astika
   * Etimologia: Del llatí plastĭca, del grec antic πλαστική ‎(plastikḗ).

### Adjectiu

plástica f. ‎(plural plásticas)
* forma femenina de plástico

### Nom

plástica f. ‎(plural plásticas)
* plàstica

### Miscel·lània

* Síl·labes: plás·ti·ca (3)
* Anagrames: platicas, platicás, pláticas

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en castellà
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre plástica