OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encapçalesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəp.səˈɫe.səs/, occidental /eŋ.kap.saˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encapçalesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encapçalar.
# encapçali
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəpˈsa.ɫi/, occidental /eŋ.kapˈsa.ɫi/
   * Rimes: -ali

### Verb

encapçali
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encapçalar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encapçalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encapçalar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encapçalar.
# encapçalo
## Català
### Verb

encapçalo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encapçalar.
# encapçalin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəpˈsa.ɫin/, occidental /eŋ.kapˈsa.ɫin/
   * Rimes: -alin

### Verb

encapçalin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encapçalar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encapçalar.
# encapçalis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəpˈsa.ɫis/, occidental /eŋ.kapˈsa.ɫis/
   * Rimes: -alis

### Verb

encapçalis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encapçalar.
# encarceraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.səˈɾa.βəs/, balear /əŋ.kəɾ.səˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.seˈɾa.βes/ valencià /eŋ.kaɾ.seˈɾa.ves/, /eŋ.kaɾ.seˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encarceraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarceraves
* segona persona singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar
# encarceresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.səs/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encarceresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarcerava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.səˈɾa.βə/, balear /əŋ.kəɾ.səˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.seˈɾa.βa/ valencià /eŋ.kaɾ.seˈɾa.va/, /eŋ.kaɾ.seˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

encarcerava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarcerava
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar
# encarceren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kərˈse.ɾən/, occidental /eŋ.kaɾˈse.ɾen/
   * Rimes: -eɾen

### Verb

encarceren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encarcerar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encarcerar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarceren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de encarcerar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de encarcerar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de encarcerar
# encarceres
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kərˈse.ɾəs/, occidental /eŋ.kaɾˈse.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

encarceres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encarcerar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarceres
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de encarcerar
# encarcere
## Català
### Verb

encarcere
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encarcerar.
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encarcerar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encarcerar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encarcerar.
# encarceressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.sən/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encarceressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarceressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kər.səˈɾe.sin/, occidental /eŋ.kaɾ.seˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encarceressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarcerar.
# encarceraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.səˈɾa.βən/, balear /əŋ.kəɾ.səˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.seˈɾa.βen/ valencià /eŋ.kaɾ.seˈɾa.ven/, /eŋ.kaɾ.seˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encarceraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar.

## Català antic
### Verb

encarceraven
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de encarcerar
# engegaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɣəˈɾan/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

engegaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de engegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·ga·ran (4)
# engegarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒə.ɣəˈɾɛm/ balear /əɲ.ʒə.ɣəˈɾəm/, /əɲ.ʒə.ɣəˈɾɛm/ Occidental: /eɲ.d͡ʒe.ɣaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

engegarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de engegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·ga·rem (4)
# engegareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɲ.ʒə.ɣəˈɾɛw/ balear /əɲ.ʒə.ɣəˈɾəw/, /əɲ.ʒə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /eɲ.d͡ʒe.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

engegareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de engegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·ga·reu (4)
# engegar a passeig
## Català
### Verb

engegar a passeig
* Desentendre’s, desfer-se d’algú o d’alguna cosa despectivament, de mala manera.

#### Sinònims

* engegar
* engegar a pastar fang

#### Traduccions

* Anglès: send someone packing $^{(en)}$
* Castellà: mandar a paseo $^{(es)}$
* Francès: envoyer promener $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DSFF, Optimot
# engegar a pastar fang
## Català
### Verb

engegar a pastar fang
* engegar a passeig

#### Variants

* enviar a pastar fang

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DSFF
# engegaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒəˈɣa.ɾən/, occidental /eɲ.d͡ʒeˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

engegaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de engegar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* [2] engegueguessen, engeguessin, engeguessen, engegassin, engegassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·ga·ren (4)
# engegar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əɲ.ʒəˈɣa/ Occidental: nord-occidental /eɲ.d͡ʒeˈɣa/ valencià /eɲ.d͡ʒeˈɣaɾ/, /eɲ.d͡ʒeˈɣa/ Informal: nord-occidental /aɲ.d͡ʒeˈɣa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: D'origen incert, podria provenir de l'àrab andalusí *atšakká, de l’àrab شكا ‎(šakkā, «queixar-se»), o del llatí instīgare ‎(«instigar») o indagare ‎(«indagar»), o bé relacionat amb ingenium ‎(«enginy»), segle XVII.

### Verb

engegar trans.
* Posar en marxa, iniciar el funcionament.
    «Quan s'engega el motor, és a dir, quan la bobina comença a girar, aquesta força contraelectromotriu és encara nul·la i, en conseqüència, el corrent en el motor és molt gran.» (Antoni Giró i Roca, Física per a estudiants d'informàtica, 2005.)
* Desfer-se de la presència d'algú, sense consideracions, insultant.
    «Quan no hi duu res, el pare li pega i l'engega al llit.» (Joan Maria Vernet, Tu, l'Esperat d'Israel, 2006.)

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: engego, engega, engeguem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* (iniciar el funcionament) començar
* (desfer-se d’algú) despatxar

#### Traduccions

* Anglès: start $^{(en)}$
* Aragonès: enchegar $^{(an)}$
* Castellà: poner en marxa $^{(es)}$
* Francès: lancer $^{(fr)}$, enclencher $^{(fr)}$, mettre en marche $^{(fr)}$
* Italià: avviare $^{(it)}$
* Llengua de signes catalana: FUNCIONAR $^{(csc)}$
* Anglès: reject $^{(en)}$
* Castellà: echar $^{(es)}$
* Francès: renvoyer $^{(fr)}$
* Italià: buttar fuori $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·gar (3)
* Anagrama: agregen

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engegara
## Català
### Verb

engegara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* [1] engeguessi, engeguessa, engegueguessa, engegués, engegàs
* [2] engeguegués, engegués, engegàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·ga·ra (4)
# engegares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒəˈɣa.ɾəs/, occidental /eɲ.d͡ʒeˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

engegares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engegar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engegar.

#### Variants

* [2] engegueguesses, engeguessis, engeguesses, engegassis, engegasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ge·ga·res (4)
# encepeguésseu
## Català
### Verb

encepeguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguéssiu
## Català
### Verb

encepeguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguí
## Català
### Verb

encepeguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encepegar.
# encepeguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈpɛ.ɣin/ balear /ən.səˈpə.ɣin/, /ən.səˈpɛ.ɣin/ Occidental: /en.seˈpe.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

encepeguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encepegar.
# encepegués
## Català
### Verb

encepegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈpɛ.ɣis/ balear /ən.səˈpə.ɣis/, /ən.səˈpɛ.ɣis/ Occidental: /en.seˈpe.ɣis/
   * Rimes: -ɛɡis

### Verb

encepeguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguéssem
## Català
### Verb

encepeguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepeguéssim
## Català
### Verb

encepeguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encepegar.
# encepegueu
## Català
### Verb

encepegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encepegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encepegar.
# encepegui
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈpɛ.ɣi/ balear /ən.səˈpə.ɣi/, /ən.səˈpɛ.ɣi/ Occidental: /en.seˈpe.ɣi/
   * Rimes: -ɛɡi

### Verb

encepegui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encepegar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encepegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encepegar.
# empossiblàssim
## Català
### Verb

empossiblàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# empossiblàssiu
## Català
### Verb

empossiblàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# emposta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɔs.tə/, balear /əmˈpɔs.tə/ alguerès /amˈpɔs.ta/ Occidental: nord-occidental /emˈpɔs.ta/ valencià /emˈpɔs.ta/, /emˈpɔs.tɔ/
   * Rimes: -ɔsta
   * Etimologia: Del verb empostar.

### Nom

emposta f. ‎(plural empostes)
* (alguerès) llinda

### Verb

emposta
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empostar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pos·ta (3)
* Heterograma de 7 lletres (aemopst)
* Anagrames: apostem, estampo, estopam, postema

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
# empossiblés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.siˈβɫes/ balear /əm.po.siˈbɫes/, /əm.pu.siˈbɫes/ Occidental: /em.po.siˈbɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

empossiblés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# empossibléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.siˈβɫe.siw/ balear /əm.po.siˈbɫe.siw/, /əm.pu.siˈbɫe.siw/ Occidental: /em.po.siˈbɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

empossibléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# empossiblàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.siˈβɫa.βəw/ balear /əm.po.siˈbɫa.vəw/, /əm.pu.siˈbɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.po.siˈβɫa.βew/ valencià /em.po.siˈbɫa.vew/, /em.po.siˈβɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

empossiblàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empossiblar.
# empossibléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pu.siˈβɫe.sim/ balear /əm.po.siˈbɫe.sim/, /əm.pu.siˈbɫe.sim/ Occidental: /em.po.siˈbɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

empossibléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empossiblar.
# encestessen
## Català
### Verb

encestessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encestar.
# encestes
## Català
### Verb

encestes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encestar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encestar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈθes.tes/, meridional \eŋˈθeh.teh\
       Americà: alt /enˈses.t(e)s/, baix \eŋˈseh.teh\, austral /enˈseh.tes/
   * Rimes: -estes

### Nom

encestes m. pl.
* forma plural de enceste
# encestau
## Català
### Verb

encestau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encestar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encestar.
# enceste
## Català
### Verb

enceste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encestar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encestar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encestar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ces·te (3)
* Anagrames: encetes, encetés

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /enˈθes.te/, meridional \eŋˈθeh.te\
       Americà: alt /enˈses.t(e)/, baix \eŋˈseh.te\, austral /enˈseh.te/
   * Rimes: -este

### Nom

enceste m. ‎(plural encestes)
* (basquetbol, corfbol) cistella
* (pilota basca) encestada

#### Sinònims

* canasta, cesto
* recuperación

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ces·te (3)

### Vegeu també

* enceste. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# encestaven
## Català
### Verb

encestaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encestar.
# endinyaren
## Català
### Verb

endinyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de endinyar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
# endinyareu
## Català
### Verb

endinyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de endinyar.
# endinyar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ən.diˈɲa/ Occidental: nord-occidental /en.diˈɲa/ valencià /en.diˈɲaɾ/, /en.diˈɲa/ Informal: nord-occidental /an.diˈɲa/, valencià /an.diˈɲaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: endinyà
   * Etimologia: Del prefix en- i dinyar, d’origen caló.

### Verb

endinyar trans.
* (col·loquial) Etzibar, llançar amb violència contra algú.
* (col·loquial) Endossar, donar una cosa dolenta fent-la passar com a bona.
* (col·loquial) Deixar anar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: endinyo, endinya, endinyem

#### Variants

* adinyar

#### Traduccions

* Castellà: endiñar $^{(es)}$
* Castellà: endiñar $^{(es)}$, colar $^{(es)}$, endilgar $^{(es)}$
* Castellà: diñar $^{(es)}$, soltar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·nyar (3)
* Anagrama: dinyaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# endinyara
## Català
### Verb

endinyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·nya·ra (4)
* Anagrames: adinyaren, anyadiren, danyarien, renyinada
# endinyaran
## Català
### Verb

endinyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de endinyar.
# endinyares
## Català
### Verb

endinyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de endinyar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb endinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·nya·res (4)
* Anagrames: disenyaren, renyinades
# endinyaria
## Català
### Verb

endinyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de endinyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de endinyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·di·nya·ri·a (5)
* Anagrames: adinyarien, anyadirien
# encaramel·laves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa.βəs/, /əŋ.kə.ɾə.məˈɫa.βəs/ balear /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa.βes/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa.βes/ valencià /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa.ves/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

encaramel·laves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de encaramel·lar.
# encaramel·le
## Català
### Verb

encaramel·le
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encaramel·lar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encaramel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encaramel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encaramel·lar.
# encaramel·lessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫe.sən/, /əŋ.kə.ɾə.məˈɫe.sən/ balear /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫe.sən/ Occidental: /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫe.sen/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encaramel·lessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaramel·lar.
# encaramel·laven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa.βən/, /əŋ.kə.ɾə.məˈɫa.βən/ balear /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa.βen/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa.βen/ valencià /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa.ven/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

encaramel·laven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de encaramel·lar.
# encaramel·len
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾəˈmɛɫ.ɫən/, /əŋ.kə.ɾəˈmɛ.ɫən/ balear /əŋ.kə.ɾəˈmɛɫ.ɫən/ Occidental: /eŋ.ka.ɾaˈmɛɫ.ɫen/, /eŋ.ka.ɾaˈmɛ.ɫen/
   * Rimes: -ɛllen

### Verb

encaramel·len
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encaramel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encaramel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encaramel·lar.
# encaramel·les
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾəˈmɛɫ.ɫəs/, /əŋ.kə.ɾəˈmɛ.ɫəs/ balear /əŋ.kə.ɾəˈmɛɫ.ɫəs/ Occidental: /eŋ.ka.ɾaˈmɛɫ.ɫes/, /eŋ.ka.ɾaˈmɛ.ɫes/
   * Rimes: -ɛlles

### Verb

encaramel·les
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encaramel·lar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encaramel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ra·mel·les (5)
* Anagrames: encamellar-se, encasellarem, encasellàrem
# encaramel·lau
## Català
### Verb

encaramel·lau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encaramel·lar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encaramel·lar.
# encaramel·lesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫe.səs/, /əŋ.kə.ɾə.məˈɫe.səs/ balear /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫe.səs/ Occidental: /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫe.ses/, /eŋ.ka.ɾa.meˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encaramel·lesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaramel·lar.
# emprenguessen
## Català
### Verb

emprenguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprendre.
# emprengueren
## Català
### Verb

emprengueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emprendre.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprendre.
# emprenguen
## Català
### Verb

emprenguen
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emprendre.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emprendre.
# emprengues
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɾɛŋ.ɡəs/ balear /əmˈpɾəŋ.ɡəs/, /əmˈpɾɛŋ.ɡəs/ Occidental: /emˈpɾeŋ.ɡes/
   * Rimes: -ɛŋɡes

### Verb

emprengues
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emprendre.
# emprengueres
## Català
### Verb

emprengueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emprendre.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emprendre.
# entenebrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tə.nəˈβɾa/, occidental /en.te.neˈbɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

entenebrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de entenebrar.
# entenebràsseu
## Català
### Verb

entenebràsseu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebréssiu, entenebrésseu, entenebràreu
# entenebràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.nəˈβɾa.βəw/, balear /ən.tə.nəˈbɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /en.te.neˈβɾa.βew/ valencià /en.te.neˈbɾa.vew/, /en.te.neˈβɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

entenebràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de entenebrar.
# entenebrixes
## Català
### Verb

entenebrixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de entenebrir.

#### Variants

* entenebreixes
# entenebro
## Català
### Verb

entenebro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entenebrar.

#### Variants

* entenebre, entenebri
# entenebràssem
## Català
### Verb

entenebràssem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb entenebrar.

#### Variants

* entenebréssim, entenebréssem, entenebràrem
# entenebrixo
## Català
### Verb

entenebrixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de entenebrir.

#### Variants

* entenebreixo, entenebresc, entenebreixi, entenebrisc