OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# esbandisc
## Català
### Verb

esbandisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esbandir.

#### Variants

* esbandeix, esbandeixo, esbandeixi, esbandixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·disc (3)
# esbandisquem
## Català
### Verb

esbandisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dis·quem (4)
# esbandissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.bənˈdi.sən/, occidental /ez.banˈdi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

esbandissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esbandir.

#### Variants

* esbandiguessen, esbandigueren, esbandissin, esbandiren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ban·dis·sen (4)
# esfondraries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾi.əs/ balear /əs.fon.dɾəˈɾi.əs/, /əs.fun.dɾəˈɾi.əs/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

esfondraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de esfondrar.
# esfondrariva
## Català
### Verb

esfondrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de esfondrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esfondrar.
# esfondrarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾi.ən/ balear /əs.fon.dɾəˈɾi.ən/, /əs.fun.dɾəˈɾi.ən/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

esfondrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esfondrar.
# esfondrareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾɛw/ balear /əs.fon.dɾəˈɾəw/, /əs.fun.dɾəˈɾɛw/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

esfondrareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de esfondrar.
# esfondraria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾi.ə/ balear /əs.fon.dɾəˈɾi.ə/, /əs.fun.dɾəˈɾi.ə/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

esfondraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de esfondrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de esfondrar.
# esfondrarives
## Català
### Verb

esfondrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de esfondrar.
# esfondrarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.fun.dɾəˈɾa/ balear /əs.fon.dɾəˈɾa/, /əs.fun.dɾəˈɾa/ Occidental: /es.fon.dɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

esfondrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de esfondrar.
# esfondrariven
## Català
### Verb

esfondrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de esfondrar.
# envetaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bəˈta.ɾən/, balear /əɱ.vəˈta.ɾən/ Occidental: nord-occidental /em.beˈta.ɾen/ valencià /eɱ.veˈta.ɾen/, /em.beˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

envetaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de envetar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb envetar.
# envetarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾa/, balear /əɱ.və.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾa/ valencià /eɱ.ve.taˈɾa/, /em.be.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

envetarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de envetar.
# envetarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾi.ən/, balear /əɱ.və.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾi.en/ valencià /eɱ.ve.taˈɾi.en/, /em.be.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

envetarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de envetar.
# envetareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾɛw/ balear /əɱ.və.təˈɾəw/, /əɱ.və.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾew/ valencià /eɱ.ve.taˈɾew/, /em.be.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

envetareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de envetar.
# envetaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾi.əs/, balear /əɱ.və.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾi.es/ valencià /eɱ.ve.taˈɾi.es/, /em.be.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

envetaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de envetar.
# envetaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bə.təˈɾe/, balear /əɱ.və.təˈɾe/ Occidental: nord-occidental /em.be.taˈɾe/ valencià /eɱ.ve.taˈɾe/, /em.be.taˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

envetaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de envetar.
# escarnesc
## Català
### Verb

escarnesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escarnir.

#### Variants

* escarneix, escarneixo, escarneixi, escarnisc, escarnixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nesc (3)
* Anagrama: cercassen

## Català antic
### Verb

escarnesc
* primera persona singular (io, yo, jo) del present d'indicatiu de escarnir
# escarnesca
## Català
### Verb

escarnesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escarnir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* [1] escarnixa, escarneixi, escarnisca, escarnesqui
* [2] escarnixa, escarnixo, escarneixi, escarnisca, escarnesqui

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nes·ca (4)

## Català antic
### Verb

escarnesca
* primera persona singular (io, yo, jo) del present de subjuntiu de escarnir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present de subjuntiu de escarnir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperatiu de escarnir
# escarnesquen
## Català
### Verb

escarnesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escarnir.

#### Variants

* escarnixen, escarneixin, escarnisquen, escarnesquin

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·car·nes·quen (4)

## Català antic
### Verb

escarnesquen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de escarnir
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de escarnir
# escintil·lessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫe.sin/, /ə.sin.tiˈɫe.sin/ balear /əs.sin.tiɫˈɫe.sin/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫe.sin/, /e.sin.tiˈɫe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

escintil·lessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·lessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫe.sis/, /ə.sin.tiˈɫe.sis/ balear /əs.sin.tiɫˈɫe.sis/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫe.sis/, /e.sin.tiˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

escintil·lessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·li
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sinˈtiɫ.ɫi/, /ə.sinˈti.ɫi/ balear /əs.sinˈtiɫ.ɫi/ Occidental: /e.sinˈtiɫ.ɫi/, /e.sinˈti.ɫi/
   * Rimes: -illi

### Verb

escintil·li
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escintil·lar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escintil·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escintil·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escintil·lar.
# escintil·lin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sinˈtiɫ.ɫin/, /ə.sinˈti.ɫin/ balear /əs.sinˈtiɫ.ɫin/ Occidental: /e.sinˈtiɫ.ɫin/, /e.sinˈti.ɫin/

### Verb

escintil·lin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb escintil·lar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb escintil·lar.
# escintil·làrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫa.ɾəm/, /ə.sin.tiˈɫa.ɾəm/ balear /əs.sin.tiɫˈɫa.ɾəm/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫa.ɾem/, /e.sin.tiˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escintil·làrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escintil·lar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·leu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫɛw/, /ə.sin.tiˈɫɛw/ balear /əs.sin.tiɫˈɫəw/, /əs.sin.tiɫˈɫɛw/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫew/, /e.sin.tiˈɫew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escintil·leu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escintil·lar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb escintil·lar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escintil·lar.
# escintil·lis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sinˈtiɫ.ɫis/, /ə.sinˈti.ɫis/ balear /əs.sinˈtiɫ.ɫis/ Occidental: /e.sinˈtiɫ.ɫis/, /e.sinˈti.ɫis/

### Verb

escintil·lis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escintil·lo
## Català
### Verb

escintil·lo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escintil·lar.

### Miscel·lània

* Anagrama: encotillis
# escintil·làreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sin.tiɫˈɫa.ɾəw/, /ə.sin.tiˈɫa.ɾəw/ balear /əs.sin.tiɫˈɫa.ɾəw/ Occidental: /e.sin.tiɫˈɫa.ɾew/, /e.sin.tiˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escintil·làreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escintil·lar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escintil·lar.
# escafandre
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈfan.dɾə/, occidental /es.kaˈfan.dɾe/
   * Rimes: -andɾe
   * Etimologia: Del prefix escaf- i el sufix -andre, calc del francès scaphandre, segle XIX.

### Nom

escafandre m. ‎(plural escafandres)
* Vestit estanc que permet a una persona romandre submergit sota l'aigua.

#### Traduccions

* Castellà: escafandra $^{(es)}$ f.
* Francès: scaphandre $^{(fr)}$ m.
* Rus: скафандр $^{(ru)}$ ‎(skafandr)

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·fan·dre (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# escafit
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.kəˈfit/, occidental /es.kaˈfit/
       Informal: occidental /as.faˈfit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: De l'occità escafit, de l'occità antic escafit ‎(«espigat, esvelt»), d’origen incert, segle XVIII.

### Adjectiu

escafit m. ‎(femení escafida, plural masculí escafits, plural femení escafides)
* Forma alternativa de esquifit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·ca·fit (3)
* Heterograma de 7 lletres (acefist)
* Anagrames: afectis, catifes

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Occità

   * Pronúncia: /es.kaˈfit/

### Nom

escafit m. ‎(femení escafida, plural masculí escafits o escafidi [aranès], plural femení escafidas o escafides [aranès])
* esquifit

## Occità antic

   * Etimologia: Probablement del germànic *skappjan ‎(«crear, modelar»).

### Nom

escafit
* espigat, esvelt
# escaeu
## Català
### Verb

escaeu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escaure.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escaure.

#### Variants

* [1] escaieu, esqueis
* [2] escaieu, esqueis
# escorcollau
## Català
### Verb

escorcollau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de escorcollar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb escorcollar.
# escorcollava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.βə/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.və/, /əs.kur.kuˈʎa.və/ Occidental: nord-occidental /es.kor.koˈʎa.βa/ valencià /es.koɾ.koˈʎa.va/, /es.koɾ.koˈʎa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

escorcollava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
# escorcollaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.βən/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.vən/, /əs.kur.kuˈʎa.vən/ Occidental: nord-occidental /es.kor.koˈʎa.βen/ valencià /es.koɾ.koˈʎa.ven/, /es.koɾ.koˈʎa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

escorcollaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
# escorcollaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kur.kuˈʎa.βəs/ balear /əs.koɾ.koˈʎa.vəs/, /əs.kur.kuˈʎa.vəs/ Occidental: nord-occidental /es.kor.koˈʎa.βes/ valencià /es.koɾ.koˈʎa.ves/, /es.koɾ.koˈʎa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

escorcollaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
# escorcollavi
## Català
### Verb

escorcollavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cor·co·lla·vi (5)
* Anagrama: col·locarives
# escorcollavo
## Català
### Verb

escorcollavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de escorcollar.
# escorcolleguessa
## Català
### Verb

escorcolleguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolleguem
## Català
### Verb

escorcolleguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
# escorcolle
## Català
### Verb

escorcolle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de escorcollar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb escorcollar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb escorcollar.
# eskaleengandik
## Basc
### Nom

eskaleengandik
* ablatiu definit plural de eskale
# eskaleengana
## Basc
### Nom

eskaleengana
* al·latiu definit plural de eskale
# eskaleenganaino
## Basc
### Nom

eskaleenganaino
* terminatiu definit plural de eskale
# eskaleentzat
## Basc
### Nom

eskaleentzat
* benefactiu definit plural de eskale
# eskalek
## Basc
### Nom

eskalek
* ergatiu indefinit de eskale
# eskaleenganako
## Basc
### Nom

eskaleenganako
* genitiu locatiu definit plural de eskale
# eskaleenganantz
## Basc
### Nom

eskaleenganantz
* al·latiu direccional definit plural de eskale
# eskaleengatik
## Basc
### Nom

eskaleengatik
* causal definit plural de eskale
# eskaleez
## Basc
### Nom

eskaleez
* instrumental definit plural de eskale
# eskalerekin
## Basc
### Nom

eskalerekin
* comitatiu indefinit de eskale
# escolaritzaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ə/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ə/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.a/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

escolaritzaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de escolaritzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·ri·a (7)
# escolaritzarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾa/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾa/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾa/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

escolaritzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·rà (6)
# escolaritzarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ən/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ən/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.en/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

escolaritzarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·ri·en (7)
# escolaritzareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾɛw/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾəw/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾew/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

escolaritzareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·reu (6)
# escolaritzaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əs/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əs/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾi.es/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

escolaritzaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·ri·es (7)
# escolaritzaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾan/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾan/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾan/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

escolaritzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·ran (6)
# escolaritzaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾən/ balear /əs.ko.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾən/, /əs.ku.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾən/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾiˈd͡za.ɾen/, valencià /es.ko.ɫa.ɾiˈza.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

escolaritzaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de escolaritzar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolaritzar.

#### Variants

* [2] escolaritzessin, escolaritzessen, escolaritzassin, escolaritzassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·ren (6)
# escolaritzaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾas/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾas/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾas/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

escolaritzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·ràs (6)
# escolaritzarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾɛm/ balear /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾəm/, /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾi.d͡zaˈɾem/, valencià /es.ko.ɫa.ɾi.zaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

escolaritzarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de escolaritzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·rem (6)
# escolaritzares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.ku.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəs/ balear /əs.ko.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəs/, /əs.ku.ɫə.ɾiˈd͡za.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /es.ko.ɫa.ɾiˈd͡za.ɾes/, valencià /es.ko.ɫa.ɾiˈza.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

escolaritzares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de escolaritzar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb escolaritzar.

#### Variants

* [2] escolaritzessis, escolaritzesses, escolaritzassis, escolaritzasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·co·la·rit·za·res (6)
# escrostoní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈni/ balear /əs.kɾos.toˈni/, /əs.kɾus.tuˈni/ Occidental: /es.kɾos.toˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

escrostoní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de escrostonar.
# escrostàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾusˈta.ɾəw/ balear /əs.kɾosˈta.ɾəw/, /əs.kɾusˈta.ɾəw/ Occidental: /es.kɾosˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

escrostàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de escrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·tà·reu (4)
# escrostàssem
## Català
### Verb

escrostàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escrostar.

#### Variants

* escrostéssim, escrostéssem, escrostàssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·tàs·sem (4)
# escrostàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾusˈta.ɾəm/ balear /əs.kɾosˈta.ɾəm/, /əs.kɾusˈta.ɾəm/ Occidental: /es.kɾosˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

escrostàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de escrostar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·tà·rem (4)
# escrostàsseu
## Català
### Verb

escrostàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escrostar.

#### Variants

* escrostéssiu, escrostésseu, escrostàssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·cros·tàs·seu (4)
# escrostonésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈne.səw/ balear /əs.kɾos.toˈne.səw/, /əs.kɾus.tuˈne.səw/ Occidental: /es.kɾos.toˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

escrostonésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escrostonar.

#### Variants

* escrostonéssiu
# escrostonéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈne.siw/ balear /əs.kɾos.toˈne.siw/, /əs.kɾus.tuˈne.siw/ Occidental: /es.kɾos.toˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

escrostonéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb escrostonar.

#### Variants

* escrostonésseu
# escrostonéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əs.kɾus.tuˈne.sim/ balear /əs.kɾos.toˈne.sim/, /əs.kɾus.tuˈne.sim/ Occidental: /es.kɾos.toˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

escrostonéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb escrostonar.

#### Variants

* escrostonéssem
# esgüello
## Català

   * Pronúncia: central /əzˈɡwe.ʎu/, occidental /ezˈɣwe.ʎo/
   * Rimes: -eʎo

### Verb

esgüello
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgüellar.

#### Variants

* esgüelle, esgüelli

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llo (3)
* Anagrama: lloegués
# esgüellesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎe.səs/, occidental /ez.ɣweˈʎe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

esgüellesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellessis, esgüellasses, esgüellares
# esgüelli
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwe.ʎi/, occidental /ezˈɣwe.ʎi/
   * Rimes: -eʎi

### Verb

esgüelli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de esgüellar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [1] esgüello, esgüelle
* [2] esgüelle
* [3] esgüelle
* [4] esgüelle

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lli (3)
* Anagrama: legisleu
# esgüellin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwe.ʎin/, occidental /ezˈɣwe.ʎin/
   * Rimes: -eʎin

### Verb

esgüellin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb esgüellar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb esgüellar.

#### Variants

* [1] esgüellen
* [2] esgüellen

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llin (3)
* Anagrama: lleneguis
# esgüellessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎe.sin/, occidental /ez.ɣweˈʎe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

esgüellessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellessen, esgüellassen, esgüellaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·lles·sin (4)
* Anagrama: lleneguessis
# esgüellessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əz.ɡwəˈʎe.sis/, occidental /ez.ɣweˈʎe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

esgüellessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüellesses, esgüellasses, esgüellares
# esgüellis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əzˈɡwe.ʎis/, occidental /ezˈɣwe.ʎis/
   * Rimes: -eʎis

### Verb

esgüellis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb esgüellar.

#### Variants

* esgüelles

### Miscel·lània

* Síl·labes: es·güe·llis (3)
* Anagrama: llegísseu