OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# enferida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəˈɾi.ðə/, occidental /eɱ.feˈɾi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

enferida
* Participi femení singular del verb enferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·fe·ri·da (4)
* Anagrama: enfadeir
# enferies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱ.fəˈɾi.əs/, occidental /eɱ.feˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enferies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de enferir.

### Miscel·lània

* Anagrama: feineres
# enervar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba/, balear /ə.nəɾˈva/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa/ valencià /e.neɾˈvaɾ/, /e.neɾˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: enervà
   * Etimologia: Cultisme del llatí enervāre, de nervium ‎(«nervi»), segle XIX. El sentit habitual actual, «posar nerviós», és un calc semàntic del castellà enervar, calc del francès énerver.

### Verb

enervar trans., pron. ‎(pronominal enervar-se)
* (medicina) Extirpar un nervi.
* Deixar sense nervi, sense energia.
* Fer posar nerviós, fer perdre la paciència.
    M'estàs enervant i al final ens enfadarem.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: enervo, enerva, enervem Vocal rizotònica: /e/

#### Sinònims

* (deixar sense nervi) afeblir, aflaquir, afrevolir, amagrir, amollir, atrofiar, debilitar, desgastar, fer flaquejar.
* (fer posar nerviós) despacientar, exasperar, impacientar, neguitejar

#### Traduccions

* Anglès: {trad|en|enervate}}
* Castellà: {trad|es|enervar}}
* Francès: {trad|fr|énerver}}

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·var (3)
* Anagrames: enverar, erraven, venerar, Vernera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: enervar
# enervarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nər.bəˈɾɛm/ balear /ə.nəɾ.vəˈɾəm/, /ə.nər.vəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /e.ner.βaˈɾem/ valencià /e.neɾ.vaˈɾem/, /e.neɾ.βaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

enervarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·rem (4)
* Anagrames: enverarem, enveràrem, venerarem, veneràrem, veremaren
# enervant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈban/ balear /ə.nəɾˈvant/, /ə.nərˈvan/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβan/ valencià /e.neɾˈvant/, /e.neɾˈβan/
   * Rimes: -ant

### Verb

enervant
* Gerundi del verb enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vant (3)
* Anagrames: entraven, enventar, enverant, rentaven, trenaven, venerant, ventaren
# enervar-se
## Català
### Verb

enervar-se
* Forma pronominal de enervar.

### Miscel·lània

* Anagrames: enervares, enverares, esveraren, venerares
# enervaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nər.bəˈɾan/, balear /ə.nəɾ.vəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /e.ner.βaˈɾan/ valencià /e.neɾ.vaˈɾan/, /e.neɾ.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

enervaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·ran (4)
* Anagrames: enravenar, enveraran, veneraran
# enervaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba.ɾən/, balear /ə.nəɾˈva.ɾən/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa.ɾen/ valencià /e.neɾˈva.ɾen/, /e.neɾˈβa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

enervaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de enervar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [2] enervessin, enervessen, enervassin, enervassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·ren (4)
* Anagrames: enveraren, enverenar, veneraren
# enervareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nər.bəˈɾɛw/ balear /ə.nəɾ.vəˈɾəw/, /ə.nər.vəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /e.ner.βaˈɾew/ valencià /e.neɾ.vaˈɾew/, /e.neɾ.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enervareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·reu (4)
* Anagrames: enverareu, enveràreu, venerareu, veneràreu
# enervaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nər.bəˈɾi.ə/, balear /ə.nəɾ.vəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /e.ner.βaˈɾi.a/ valencià /e.neɾ.vaˈɾi.a/, /e.neɾ.βaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enervaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enervar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·ri·a (5)
* Anagrames: averarien, enveraria, reenviara, reenviarà, veneraria
# enervara
## Català
### Verb

enervara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [1] enervés, enervàs
* [2] enervés, enervàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·ra (4)
* Anagrames: arreaven, averaren, enverarà, venerara, venerarà
# enervares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈba.ɾəs/, balear /ə.nəɾˈva.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβa.ɾes/ valencià /e.neɾˈva.ɾes/, /e.neɾˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

enervares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de enervar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [2] enervessis, enervesses, enervassis, enervasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·va·res (4)
* Anagrames: enervar-se, enverares, esveraren, venerares
# emmotlésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫe.səw/ balear /əm.moɫˈɫe.səw/, /əm.muɫˈɫe.səw/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫe.sew/ valencià /em.moɫˈɫe.sew/, /em.moˈɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

emmotlésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫe.sim/ balear /əm.moɫˈɫe.sim/, /əm.muɫˈɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫe.sim/ valencià /em.moɫˈɫe.sim/, /em.moˈɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

emmotléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlàsseu
## Català
### Verb

emmotlàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlàssiu
## Català
### Verb

emmotlàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫe.səm/ balear /əm.moɫˈɫe.səm/, /əm.muɫˈɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫe.sem/ valencià /em.moɫˈɫe.sem/, /em.moˈɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

emmotléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlàssim
## Català
### Verb

emmotlàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# emmotlàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫa.βəw/ balear /əm.moɫˈɫa.vəw/, /əm.muɫˈɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫa.βew/ valencià /em.moɫˈɫa.vew/, /em.moˈɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

emmotlàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de emmotlar.
# emmotléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.muɫˈɫe.siw/ balear /əm.moɫˈɫe.siw/, /əm.muɫˈɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /em.moɫˈɫe.siw/ valencià /em.moɫˈɫe.siw/, /em.moˈɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

emmotléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmotlar.
# engaliessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ɫiˈe.sis/, occidental /eŋ.ɡa.ɫiˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

engaliessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engaliar.

#### Variants

* engaliesses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·es·sis (5)
* Anagrama: esglaiessin
# engalipa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɫi.pə/, occidental /eŋ.ɡaˈɫi.pa/
   * Rimes: -ipa

### Verb

engalipa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de engalipar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb engalipar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·pa (4)
* Anagrama: aglapien
# engalieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ɫiˈɛw/ balear /əŋ.ɡə.ɫiˈəw/, /əŋ.ɡə.ɫiˈɛw/ Occidental: /eŋ.ɡa.ɫiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

engalieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de engaliar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb engaliar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb engaliar.
# engalipador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.gə.ɫi.pəˈðo/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ga.li.paˈðo/, valencià /eŋ.ga.li.paˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De engalipar i el sufix -dor.

### Adjectiu

engalipador m. ‎(femení engalipadora, plural masculí engalipadors, plural femení engalipadores)
* (també substantivat) Que engalipa, que convenç els altres, amb la seva facilitat de paraula i amb promeses impossibles, perquè acabin fent el que ell vol.

#### Sinònims

* entabanador

#### Traduccions

* Anglès: trickster $^{(en)}$, swindler $^{(en)}$
* Castellà: embaucador $^{(es)}$, engatusador $^{(es)}$
* Francès: dupeur $^{(fr)}$
* Italià: abbindolatore $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·li·pa·dor (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engalio
## Català

   * Pronúncia: central /əŋ.ɡəˈɫi.u/, occidental /eŋ.ɡaˈɫi.o/
   * Rimes: -io

### Verb

engalio
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engaliar.

#### Variants

* engaliï
# empaqueguessa
## Català
### Verb

empaqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empapéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpe.sim/, occidental /em.paˈpe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

empapéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapar.

#### Variants

* empapéssem, empapàssim, empapàssem, empapàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·pés·sim (4)
# empapéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpe.siw/, occidental /em.paˈpe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

empapéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapar.

#### Variants

* empapésseu, empapàssiu, empapàsseu, empapàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·pés·siu (4)
# empapésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpe.səw/, occidental /em.paˈpe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

empapésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empapar.

#### Variants

* empapéssiu, empapàssiu, empapàsseu, empapàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·pés·seu (4)
# empapí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈpi/, occidental /em.paˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

empapí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de empapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·pí (3)
# empaqueguessen
## Català
### Verb

empaqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaqueguesses
## Català
### Verb

empaqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaquegueu
## Català
### Verb

empaquegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb empacar.
# empaque
## Català
### Verb

empaque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empacar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb empacar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empacar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb empacar.
# empaqueguem
## Català
### Verb

empaqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb empacar.
# enganyàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɲa.ɾəw/, occidental /eŋ.ɡaˈɲa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enganyàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enganyar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganyar.

#### Variants

* [2] enganyeguéssou, enganyéssiu, enganyésseu, enganyàssiu, enganyàsseu
# enganyàs
## Català
### Verb

enganyàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganyar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganyar.

#### Variants

* [1] enganyessi, enganyessa, enganyeguessa, enganyés, enganyara
* [2] enganyessi, enganyegués, enganyés, enganyara
# enganyàssem
## Català
### Verb

enganyàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganyar.

#### Variants

* enganyeguéssom, enganyéssim, enganyéssem, enganyàssim, enganyàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nyàs·sem (4)
* Anagrames: maganyessen, manyegassen
# enganyàsseu
## Català
### Verb

enganyàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganyar.

#### Variants

* enganyeguéssou, enganyéssiu, enganyésseu, enganyàssiu, enganyàreu
# enganyà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɲa/, occidental /eŋ.ɡaˈɲa/
   * Rimes: -a

### Verb

enganyà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enganyar.
# enganyàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡəˈɲa.ɾəm/, occidental /eŋ.ɡaˈɲa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enganyàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enganyar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enganyar.

#### Variants

* [2] enganyeguéssom, enganyéssim, enganyéssem, enganyàssim, enganyàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·nyà·rem (4)
* Anagrama: manyegaren
# enganyàieu
## Català
### Verb

enganyàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enganyar.

#### Variants

* enganyavo, enganyàveu
# enardixen
## Català
### Verb

enardixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·di·xen (4)
* Anagrama: indexaren
# enardíem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.əm/, occidental /e.naɾˈði.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enardíem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dí·em (4)
* Anagrames: adinerem, mediaren, nedaríem
# enardís
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdis/, occidental /e.naɾˈðis/
   * Rimes: -is

### Verb

enardís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dís (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrs)
* Anagrames: denaris, desniar, dinares
# enardixes
## Català
### Verb

enardixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·di·xes (4)
* Anagrames: desxernia, indexares
# enardíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.əw/, occidental /e.naɾˈði.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enardíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dí·eu (4)
* Anagrames: adinereu, nedaríeu
# enardíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.səm/, occidental /e.naɾˈði.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

enardíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dís·sem (4)
* Anagrames: admiressen, maridessen
# enardixo
## Català
### Verb

enardixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·di·xo (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeinorx)
* Anagrama: oxidaren
# enardí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi/, occidental /e.naɾˈði/
   * Rimes: -i

### Verb

enardí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enardir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enardir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ar·dí (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeinr)
* Anagrames: adiner, darien, denari, dinaré
# enardírem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.ɾəm/, occidental /e.naɾˈði.ɾem/
   * Rimes: -iɾem

### Verb

enardírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enardir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Anagrama: drenaríem
# enardíreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.nərˈdi.ɾəw/, occidental /e.naɾˈði.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

enardíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enardir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enardir.

### Miscel·lània

* Anagrama: drenaríeu
# engrunsares
## Català
### Verb

engrunsares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de engrunsar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrunsar.
# engrunsaré
## Català
### Verb

engrunsaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de engrunsar.
# engrunsaríeu
## Català
### Verb

engrunsaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de engrunsar.
# engrunsareu
## Català
### Verb

engrunsareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de engrunsar.
# engrunsaràs
## Català
### Verb

engrunsaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de engrunsar.
# engrunsarien
## Català
### Verb

engrunsarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de engrunsar.
# enlairis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈɫaj.ɾis/, occidental /enˈɫaj.ɾis/
   * Rimes: -ajɾis

### Verb

enlairis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlaires

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ris (3)
# enlairi
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈɫaj.ɾi/, occidental /enˈɫaj.ɾi/
   * Rimes: -ajɾi

### Verb

enlairi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enlairar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enlairar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enlairar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enlairar.

#### Variants

* [1] enlairo, enlaire, enlair
* [2] enlaire
* [3] enlaire
* [4] enlaire

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ri (3)
# enlairo
## Català
### Verb

enlairo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enlairar.

#### Variants

* enlaire, enlairi, enlair

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ro (3)
* Heterograma de 7 lletres (aeilnor)
* Anagrames: enriola, enriolà, oliaren
# enlairà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫə.iˈɾa/, occidental /en.ɫa.iˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enlairà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·la·i·rà (4)
* Anagrames: alarien, aliaren, alienar, alinear, lineara, linearà
# enlairàssem
## Català
### Verb

enlairàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlairéssim, enlairéssem, enlairàssim, enlairàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ràs·sem (4)
# enlairin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈɫaj.ɾin/, occidental /enˈɫaj.ɾin/
   * Rimes: -ajɾin

### Verb

enlairin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enlairar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enlairar.

#### Variants

* [1] enlairen
* [2] enlairen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rin (3)
# enlairàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəjˈɾa.ɾəw/, occidental /en.ɫajˈɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

enlairàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de enlairar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* [2] enlairéssiu, enlairésseu, enlairàssiu, enlairàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rà·reu (4)
# enlairàsseu
## Català
### Verb

enlairàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* enlairéssiu, enlairésseu, enlairàssiu, enlairàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ràs·seu (4)
# enlairàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəjˈɾa.ɾəm/, occidental /en.ɫajˈɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

enlairàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de enlairar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enlairar.

#### Variants

* [2] enlairéssim, enlairéssem, enlairàssim, enlairàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·rà·rem (4)
# encaixaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ʃəˈɾe/, occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encaixaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encaixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·xa·ré (4)
* Anagrames: aixecaren, eixancaré
# encaixassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kəˈʃa.sən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kajˈʃa.sen/ valencià /eŋ.kajˈʃa.sen/, /eŋ.kaˈʃa.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

encaixassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaixar.
    [Ells/elles/vostès] encaixessin, encaixessen, encaixassen, encaixassin o encaixaren.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancassen
# encaixarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.ʃəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾa/ valencià /eŋ.kaj.ʃaˈɾa/, /eŋ.ka.ʃaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encaixarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encaixar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cai·xa·rà (4)
* Anagrames: aixecaran, eixancara, eixancarà
# encaixaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kə.ʃəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾi.ɛw/, valencià /eŋ.kaj.ʃaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encaixaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encaixar.

#### Sinònims

* encaixaríveu, forma algueresa.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancaríeu
# encaixaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /an.ka.ʃaˈɾi.vu/

### Verb

encaixaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encaixar.
    [Vosaltros/vosaltres/vós] encaixaríveu, forma algueresa per [vosaltres/vós] encaixaríeu.
# encaixasses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /əŋ.kəˈʃa.səs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kajˈʃa.ses/ valencià /eŋ.kajˈʃa.ses/, /eŋ.kaˈʃa.ses/
   * Rimes: -ases

### Verb

encaixasses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encaixar.
    [Tu] encaixessis, encaixesses, encaixasses, encaixassis o encaixares.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancasses
# encaixarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /en.ka.ʃaˈɾi.vas/

### Verb

encaixarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de encaixar.
    Forma algueresa per [tu] encaixaries.
# encaixaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈ/əŋ.kə.ʃəˈɾas/, occidental /eŋ.kaj.ʃaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Forma verbal

encaixaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encaixar.
    [Tu] encaixaràs.

### Miscel·lània

* Anagrama: eixancaràs
# ennuegat
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.nu.əˈɣat/, occidental /en.nu.eˈɣat/
   * Rimes: -at

### Verb

ennuegat
* Participi masculí singular del verb ennuegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·nu·e·gat (4)
* Anagrames: atenguen, entengau