OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# calafatejava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫə.fə.təˈʒa.βə/ balear /kə.ɫə.fə.təˈd͡ʒa.və/, /kə.ɫə.fə.təˈʒa.və/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫa.fa.teˈʒa.βa/ valencià /ka.ɫa.fa.teˈd͡ʒa.va/, /ka.ɫa.fa.teˈd͡ʒa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

calafatejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de calafatejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de calafatejar.
# calafatejaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.ɫə.fə.təˈʒa.βəs/ balear /kə.ɫə.fə.təˈd͡ʒa.vəs/, /kə.ɫə.fə.təˈʒa.vəs/ Occidental: nord-occidental /ka.ɫa.fa.teˈʒa.βes/ valencià /ka.ɫa.fa.teˈd͡ʒa.ves/, /ka.ɫa.fa.teˈd͡ʒa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

calafatejaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de calafatejar.
# casegués
## Català
### Verb

casegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb casar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·se·gués (3)
* Anagrama: seguesca
# caseguéssou
## Català
### Verb

caseguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb casar.
# casei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

casei
* genitiu i datiu definit singular de casă
# caselor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

caselor
* genitiu i datiu definit plural de casă
* vocatiu plural de casă
# casegueu
## Català
### Verb

casegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb casar.
# caseguessa
## Català
### Verb

caseguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb casar.
# caseguessen
## Català
### Verb

caseguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb casar.
# caseguéssom
## Català
### Verb

caseguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb casar.
# casele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

casele
* nominatiu i acusatiu definit plural de casă
# carburassin
## Català
### Verb

carburassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carburar.

#### Variants

* carburessin, carburessen, carburassen, carburaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ras·sin (4)
# carburarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.bu.ɾəˈɾa/, occidental /kaɾ.bu.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

carburarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de carburar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ra·rà (4)
# carburaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.bu.ɾəˈɾas/, occidental /kaɾ.bu.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

carburaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de carburar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ra·ràs (4)
# carburaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.bu.ɾəˈɾi.əm/, occidental /kaɾ.bu.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

carburaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de carburar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ra·rí·em (5)
# carburassen
## Català
### Verb

carburassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb carburar.

#### Variants

* carburessin, carburessen, carburassin, carburaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ras·sen (4)
# carburassis
## Català
### Verb

carburassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb carburar.

#### Variants

* carburessis, carburesses, carburasses, carburares

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ras·sis (4)
# carburaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.bu.ɾəˈɾi.əw/, occidental /kaɾ.bu.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

carburaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de carburar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ra·rí·eu (5)
# carburaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kər.bu.ɾəˈɾe/, occidental /kaɾ.bu.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

carburaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de carburar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: car·bu·ra·ré (4)
# casqueu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈkɛw/, occidental /kasˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

casqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cascar.
    [Vosaltres/vós] casqueu o cascau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que vosaltres/vós] casqueu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cascar.
    Casqueu o cascau [vosaltres/vós].
# casquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈke.səm/, occidental /kasˈke.sem/
       Informal: /kasˈke.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

casquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Nosaltres] casquéssim, casquéssem, cascàssem, cascàssim o cascàrem.
# casquillo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kasˈki.ʎo/, meridional /kahˈki.ʝo/
       Americà: alt /k(a)sˈki.ʝo/, baix /kahˈki.ʝo/, austral \kahˈki.ʒo\
   * Rimes: -iʎo

### Nom

casquillo m. ‎(plural casquillos)
* casquet
* (billar) virolla

#### Sinònims

* virola

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·qui·llo (3)

### Vegeu també

* casquillo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# casquin
## Català

   * Pronúncia: /ˈkas.kin/

### Verb

casquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que ells/elles/vostès] casquin o casquen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cascar.
    casquin o casquen [ells/elles/vostès].
# casquillos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /kasˈki.ʎos/, meridional /kahˈki.ʝoh/
       Americà: alt /k(a)sˈki.ʝos/, baix /kahˈki.ʝoh/, austral \kahˈki.ʒos\
   * Rimes: -iʎos

### Nom

casquillos m. pl.
* forma plural de casquillo
# casquis
## Català

   * Pronúncia: /ˈkas.kis/

### Verb

casquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que tu] casquis o casques; [tu] no casquis o casques.
# casqui
## Català

   * Pronúncia: /ˈkas.ki/

### Verb

casqui
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cascar.
    Forma septentrional: [jo] casco, casque, casc o casqui.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que jo] casqui o casque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cascar.
    [Que ell/ella/vostè] casqui o casque.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cascar.
    Casqui o casque [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·qui (2)
* Heterograma de 6 lletres (aciqsu)
* Anagrama: caquis
# casqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈkes/, occidental /kasˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

casqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Jo] casqués, cascàs o cascara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb cascar.
    [Ell/ella/vostè] casqués, cascàs o cascara.
# calafetós
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫə.fəˈtos/, occidental /ka.ɫa.feˈtos/
   * Rimes: -os

### Adjectiu

calafetós m. ‎(femení calafetosa, plural masculí calafetosos, plural femení calafetoses)
* (nord-occidental) malaltís

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fe·tós (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DCVB
# calafins
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫəˈfins/, occidental /ka.ɫaˈfins/
   * Rimes: -ins

### Nom

calafins m. pl.
* Forma plural de calafí.

### Adjectiu

calafins m. pl.
* Forma plural de calafí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fins (3)
* Anagrama: alfanics
# calafí
## Català

   * Pronúncia: oriental /kə.ɫəˈfi/, occidental /ka.ɫaˈfi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: De Calaf i el sufix -í.

### Nom

calafí m. ‎(plural calafins, femení calafina)
* Natural de Calaf (Anoia).

### Adjectiu

calafí m. ‎(femení calafina, plural masculí calafins, plural femení calafines)
* Originari, pertanyent o relatiu a Calaf (Anoia).

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·la·fí (3)
* Anagrames: alifac, califa, facial

### Vegeu també

* Obres de referència: ésAdir
# cerclar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /sərˈkɫa/ Occidental: nord-occidental /serˈkɫa/ valencià /seɾˈkɫaɾ/, /seɾˈkɫa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: cerclà
   * Etimologia: De cercle, segle XVII.

### Verb

cerclar trans.
* encerclar
* encercolar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: cerclo, cercla, cerclem Vocal rizotònica: /e/

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·clar (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# cerclareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /sər.kɫəˈɾɛw/ balear /səɾ.kɫəˈɾəw/, /sər.kɫəˈɾɛw/ Occidental: /seɾ.kɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

cerclareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de cerclar.
# cerclaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /sərˈkɫa.ɾən/, occidental /seɾˈkɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

cerclaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de cerclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cer·cla·ren (3)
* Anagrama: encerclar
# cerclaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /sər.kɫəˈɾi.ə/, occidental /seɾ.kɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

cerclaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de cerclar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de cerclar.
# cerclarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /sər.kɫəˈɾi.ən/, occidental /seɾ.kɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

cerclarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de cerclar.
# cerclaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /sər.kɫəˈɾan/, occidental /seɾ.kɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

cerclaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de cerclar.
# cerclares
## Català

   * Pronúncia: oriental /sərˈkɫa.ɾəs/, occidental /seɾˈkɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

cerclares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de cerclar.
# careig
## Català
### Verb

careig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carejar.

#### Variants

* carejo, carege, caregi

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·reig (2)
* Heterograma de 6 lletres (acegir)
* Anagrames: caregi, caregí, gracie, Grècia
# caregéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾəˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾeˈʒe.sem/, valencià /ka.ɾeˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

caregéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carejar.

#### Variants

* caregéssim, carejàssim, carejàssem, carejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gés·sem (4)
# caregés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾeˈʒes/, valencià /ka.ɾeˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

caregés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb carejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb carejar.

#### Variants

* [1] carejàs, carejara
* [2] carejàs, carejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gés (3)
# caregésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾəˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾeˈʒe.sew/, valencià /ka.ɾeˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

caregésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carejar.

#### Variants

* caregéssiu, carejàssiu, carejàsseu, carejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gés·seu (4)
* Anagrama: creeguessa
# caregis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾɛ.ʒis/ balear /kəˈɾə.ʒis/, /kəˈɾɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /kaˈɾe.ʒis/, valencià /kaˈɾe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

caregis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb carejar.

#### Variants

* careges

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gis (3)
* Heterograma de 7 lletres (acegirs)
* Anagrames: escriga, Garcies, giscaré, gracies, graciés, gràcies
# caregin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾɛ.ʒin/ balear /kəˈɾə.ʒin/, /kəˈɾɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /kaˈɾe.ʒin/, valencià /kaˈɾe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

caregin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb carejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb carejar.

#### Variants

* [1] caregen
* [2] caregen

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gin (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceginr)
* Anagrama: gracien
# caregi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kəˈɾɛ.ʒi/ balear /kəˈɾə.ʒi/, /kəˈɾɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /kaˈɾe.ʒi/, valencià /kaˈɾe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

caregi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de carejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb carejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb carejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb carejar.

#### Variants

* [1] carejo, carege, careig
* [2] carege
* [3] carege
* [4] carege

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gi (3)
* Heterograma de 6 lletres (acegir)
* Anagrames: careig, gracie, Grècia
# caregéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾeˈʒe.siw/, valencià /ka.ɾeˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

caregéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb carejar.

#### Variants

* caregésseu, carejàssiu, carejàsseu, carejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gés·siu (4)
* Anagrama: graciésseu
# caregí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾeˈʒi/, valencià /ka.ɾeˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

caregí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de carejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gí (3)
* Heterograma de 6 lletres (acegir)
* Anagrames: careig, gracie, Grècia
# caregéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kə.ɾəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ka.ɾeˈʒe.sim/, valencià /ka.ɾeˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

caregéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb carejar.

#### Variants

* caregéssem, carejàssim, carejàssem, carejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·re·gés·sim (4)
* Anagrama: graciéssem
# castellanada
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəs.tə.ʎəˈna.ðə/, occidental /kas.te.ʎaˈna.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De castellà i el sufix -ada, segle XIX.

### Nom

castellanada f. ‎(plural castellanades)
* Castellanisme flagrant.
* (sovint despectiu) Cosa pròpia de castellans.
* (antic) Mot o frase pronunciada malament en castellà.
    «Com se degueren burlar de ouhir tes castellanades.» (Anònim, Colecsió de varies conversasions (pàg. 27), 1820.)

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·na·da (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# castelhani
## Occità
### Adjectiu

castelhani m. pl.
* forma plural de castelhan
# castellanades
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəs.tə.ʎəˈna.ðəs/, occidental /kas.te.ʎaˈna.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

castellanades f. pl.
* Forma plural de castellanada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·te·lla·na·des (5)
# castelhanes
## Occità

   * Pronúncia: /kas.teˈʎa.nes/

### Adjectiu

castelhanes f. pl.
* forma plural de castelhana

### Nom

castelhanes f. pl.
* forma plural de castelhana
# castell
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəsˈteʎ/, occidental /kasˈteʎ/
   * Rimes: -eʎ
   * Etimologia: Del llatí vulgar *castellu, de castellum ‎(«fortalesa»), diminutiu de castrum ‎(«campament militar amb palissada»), segle XIII.

### Nom

castell m. ‎(plural castells)
* Fortificació defensiva.
* (nàutica) Estructura elevada d'un vaixell, especialment els que es troben en els seus extrems, a popa i a proa.
* (argot casteller) Construcció dels castellers composta per conjunts d'una o més persones pujades sobre les espatlles d'altres conjunts de persones. Quan el conjunt és de més d'una persona, s'agafen fent un cercle.
* Qualsevol edifici que imita un castell militar i en especial quan duu torres i merlets.
* Pila en el sentit d'amuntegament de coses.

#### Compostos i expressions

* Castell de cartes: Conjunt de cartes d'una baralla posades en equilibri recolzant-se unes en altres i unes sobre altres. Per extensió i de forma metafòrica qualsevol edificació, objecte o activitat propers a la caiguda o al fracàs.
* Castell de sorra: Aquell que es construït amb sorra imitant un castell militar. Per extensió qualsevol figura creada amb sorra. També per extensió qualsevol projecte precari.
* Castells en els núvols, castells en l’aire: Projecte de difícil o impossible execució.
* Ser l'amo del castell: manar

#### Derivats

* acastellanar, acastellar, castellà, castellania, castellologia, castellot, encastellament, encastellar, encastellat, encastellonat

#### Sinònims

* fortalesa

#### Relacionats

* alcàsser, palau

#### Traduccions

* Alemany: Burg $^{(de)}$ f., Schloss $^{(de)}$ n.
* Anglès: castle $^{(en)}$
* Castellà: castillo $^{(es)}$ m.
* Eslovac: hrad $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: grad $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: kastelo $^{(eo)}$
* Feroès: slott $^{(fo)}$ n.
* Finès: linna $^{(fi)}$
* Francès: château $^{(fr)}$ m.
* Gallec: castelo $^{(gl)}$ m.
* Gal·lès: castell $^{(cy)}$
* Georgià: კოშკი $^{(ka)}$ ‎(koixki)
* Grec: κάστρο $^{(el)}$ n. ‎(kastro)
* Italià: castello $^{(it)}$ m.
* Llatí: castellum $^{(la)}$ m.
* Neerlandès: kasteel $^{(nl)}$ n.
* Occità: castèl $^{(oc)}$ m.
* Polonès: zamek $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: castelo $^{(pt)}$ m.
* Quítxua: pukara $^{(qu)}$
* Retoromànic: chastè $^{(rm)}$ m.
* Romanès: cetate $^{(ro)}$, castel $^{(ro)}$ n.
* Rus: замок $^{(ru)}$ m. ‎(zamok)
* Sard: casteddu $^{(sc)}$ m.
* Suec: slott $^{(sv)}$ n., borg $^{(sv)}$ c.
* Turc: kale $^{(tr)}$
* Txec: hrad $^{(cs)}$ m., zámek $^{(cs)}$ m.
* Xinès: 城堡 $^{(zh)}$ ‎(chéngbǎo)
* Anglès: castell $^{(en)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tell (2)
* Anagrama: llescat

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: castell

## Anglès

   * Etimologia: Del català castell.

### Nom

castell ‎(plural castells)
* castell, construcció dels castellers.

## Gal·lès
### Nom

castell m. ‎(plural cestyll)
* castell (fortificació defensiva)
# castellan
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈkas.tel.lan/
   * Etimologia: Del francès châtelain, derivat del llatí castellanus.

### Nom

castellan ‎(plural castellans)
* senescal

#### Derivats

* castellany
# castelhans
## Occità

   * Pronúncia: /kas.teˈʎas/

### Adjectiu

castelhans m. pl.
* forma plural de castelhan

### Nom

castelhans m. pl.
* forma plural de castelhan
# castella
## Llatí

   * Pronúncia: /kasˈtɛl.la/

### Nom

castella
* nominatiu plural de castellum
* vocatiu plural de castellum
* acusatiu plural de castellum
# castrasses
## Català
### Verb

castrasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb castrar.

#### Variants

* castreguesses, castressis, castresses, castrassis, castrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tras·ses (3)
# castrassen
## Català
### Verb

castrassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb castrar.

#### Variants

* castreguessen, castressin, castressen, castrassin, castraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tras·sen (3)
# castras
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkas.traːs/

### Verb

castrās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de castrō
# castraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəs.tɾəˈɾi.əm/, occidental /kas.tɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

castraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de castrar.

#### Variants

* castrarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tra·rí·em (4)
# castrarívem
## Català
### Verb

castrarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de castrar.

#### Variants

* castraríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tra·rí·vem (4)
# castraríveu
## Català
### Verb

castraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de castrar.

#### Variants

* castraríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tra·rí·veu (4)
# castraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəs.tɾəˈɾe/, occidental /kas.tɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

castraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de castrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tra·ré (3)
* Anagrames: estracar, rescatar, trescara, trescarà
# castraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəs.tɾəˈɾi.əw/, occidental /kas.tɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

castraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de castrar.

#### Variants

* castraríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tra·rí·eu (4)
* Anagrames: acurtaries, traucaries
# castraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /kəs.tɾəˈɾas/, occidental /kas.tɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

castraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de castrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cas·tra·ràs (3)
# canonitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.nu.niˈd͡ze.siw/ balear /kə.no.niˈd͡ze.siw/, /kə.nu.niˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /ka.no.niˈd͡ze.siw/, valencià /ka.no.niˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

canonitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb canonitzar.

#### Variants

* canonitzésseu, canonitzàssiu, canonitzàsseu, canonitzàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·no·nit·zés·siu (5)
# canonitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.nu.niˈd͡zes/ balear /kə.no.niˈd͡zes/, /kə.nu.niˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /ka.no.niˈd͡zes/, valencià /ka.no.niˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

canonitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb canonitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb canonitzar.

#### Variants

* [1] canonitzessi, canonitzàs, canonitzara
* [2] canonitzessi, canonitzàs, canonitzara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·no·nit·zés (4)
# canonitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.nu.niˈd͡ze.səm/ balear /kə.no.niˈd͡ze.səm/, /kə.nu.niˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /ka.no.niˈd͡ze.sem/, valencià /ka.no.niˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

canonitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb canonitzar.

#### Variants

* canonitzéssim, canonitzàssim, canonitzàssem, canonitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·no·nit·zés·sem (5)
# canonitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.nu.niˈd͡za.βəw/ balear /kə.no.niˈd͡za.vəw/, /kə.nu.niˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /ka.no.niˈd͡za.βew/ valencià /ka.no.niˈza.vew/, /ka.no.niˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

canonitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de canonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·no·nit·zà·veu (5)
# canonitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.nu.niˈd͡ze.sim/ balear /kə.no.niˈd͡ze.sim/, /kə.nu.niˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /ka.no.niˈd͡ze.sim/, valencià /ka.no.niˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

canonitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb canonitzar.

#### Variants

* canonitzéssem, canonitzàssim, canonitzàssem, canonitzàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·no·nit·zés·sim (5)
# canonitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kə.nu.niˈd͡zi/ balear /kə.no.niˈd͡zi/, /kə.nu.niˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /ka.no.niˈd͡zi/, valencià /ka.no.niˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

canonitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de canonitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ca·no·nit·zí (4)
# canonizacion
## Occità

   * Pronúncia: /ka.nu.ni.zaˈsju/

### Nom

canonizacion f. ‎(plural canonizacions)
* canonització