OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# intrica
## Català

   * Pronúncia: oriental /inˈtɾi.kə/, occidental /inˈtɾi.ka/
   * Rimes: -ika

### Verb

intrica
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de intricar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca (3)
* Anagrames: incitar, tirànic
# intricadament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾiˌka.ðəˈmen/ balear /in.tɾiˌka.ðəˈment/, /in.tɾiˌka.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /in.tɾiˌka.ðaˈmen/ valencià /in.tɾiˌka.ðaˈment/, /in.tɾiˌka.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De intricat i el sufix -ment.

### Adverbi

intricadament
* D'una manera intricada.

#### Sinònims

* embulladament, embrolladament

#### Traduccions

* Anglès: complicatedly $^{(en)}$
* Castellà: intrincadamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·da·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# intricam
## Català
### Verb

intricam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de intricar.

#### Variants

* intriquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cam (3)
# intricara
## Català
### Verb

intricara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* [1] intriqués, intricàs
* [2] intriqués, intricàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·ra (4)
* Anagrama: trincaria
# instrumentalitzis
## Català
### Verb

instrumentalitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzessis
## Català
### Verb

instrumentalitzessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzin
## Català
### Verb

instrumentalitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzi
## Català
### Verb

instrumentalitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instrumentalitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzo
## Català
### Verb

instrumentalitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de instrumentalitzar.
# instrumentalitzà
## Català
### Verb

instrumentalitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de instrumentalitzar.
# instrumentalitzàrem
## Català
### Verb

instrumentalitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de instrumentalitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzàs
## Català
### Verb

instrumentalitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzeu
## Català
### Verb

instrumentalitzeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de instrumentalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentalitzàreu
## Català
### Verb

instrumentalitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de instrumentalitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# intricaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tɾi.kəˈɾe/, occidental /in.tɾi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

intricaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·ré (4)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.tɾi.kaˈɾe/, meridional \iŋ.tɾi.kaˈɾe\
       Americà: alt /in.t͡s(i).kaˈɾe/, baix \iŋ.tɾi.kaˈɾe\, austral /in.tɾi.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

intricaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb intricar
# intricats
## Català

   * Pronúncia: /in.tɾiˈkats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

intricats m. pl.
* Forma plural de intricat.

### Verb

intricats
* Participi masculí plural del verb intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cats (3)
# intricaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tɾi.kəˈɾi.əm/, occidental /in.tɾi.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

intricaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·rí·em (5)
# intricassin
## Català
### Verb

intricassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquessin, intriquessen, intricassen, intricaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cas·sin (4)
# intricassis
## Català
### Verb

intricassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquessis, intriquesses, intricasses, intricares

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cas·sis (4)
# intricate
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɪn.trɪ.kət/ àudio (EUA)

### Adjectiu

intricate ‎(comparatiu more intricate, superlatiu most intricate)
* intricat

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intricat
## Català

   * Pronúncia: /in.tɾiˈkat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: De intrincar, segle XIV.

### Adjectiu

intricat m. ‎(femení intricada, plural masculí intricats, plural femení intricades)
* Embolicat, enllaçat de forma confusa.

#### Traduccions

* Anglès: intricate $^{(en)}$
* Castellà: intrincado $^{(es)}$

### Verb

intricat
* Participi masculí singular del verb intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# intricaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tɾi.kəˈɾi.əw/, occidental /in.tɾi.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

intricaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·rí·eu (5)
# intricassen
## Català
### Verb

intricassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquessin, intriquessen, intricassin, intricaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cas·sen (4)
# intricasses
## Català
### Verb

intricasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intricar.

#### Variants

* intriquessis, intriquesses, intricassis, intricares

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cas·ses (4)
* Anagrama: trisecassin
# insolentàssim
## Català
### Verb

insolentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentàveu
## Català
### Verb

insolentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de insolentar-se.
# insolentéssim
## Català
### Verb

insolentéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentàsseu
## Català
### Verb

insolentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolenté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.so.lenˈte/, meridional \iŋ.so.leŋˈte\
       Americà: alt /in.s(o).lenˈte/, baix \iŋ.so.leŋˈte\, austral /in.so.lenˈte/
   * Rimes: -e

### Verb

insolenté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb insolentar
# insolentés
## Català
### Verb

insolentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentéssem
## Català
### Verb

insolentéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentésseu
## Català
### Verb

insolentésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# insolentàssiu
## Català
### Verb

insolentàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb insolentar-se.
# itinéraires de nature
## Francès
### Nom

itinéraires de nature m. pl.
* forma plural de itinéraire de nature
# itinéraire de nature
## Francès
### Nom

itinéraire de nature m. ‎(plural itinéraires de nature)
* itinerari de natura

### Vegeu també

* itinéraire de nature. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# itineribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.tɪˈnɛ.rɪ.bʊs/

### Nom

itineribus
* datiu plural de iter
* ablatiu plural de iter
# itineri
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈtɪ.nɛ.riː/

### Nom

itinerī
* datiu singular de iter
# itinere
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈtɪ.nɛ.rɛ/

### Nom

itinere
* ablatiu singular de iter
# itinerum
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈtɪ.nɛ.rʊm/

### Nom

itinerum
* genitiu plural de iter
# itineris
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪˈtɪ.nɛ.rɪs/

### Nom

itineris
* genitiu singular de iter
# invocàrem
## Català
### Verb

invocàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de invocar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vo·cà·rem (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceimnorv)
* Anagrama: orincàvem
# invocàssem
## Català
### Verb

invocàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invocàveu
## Català
### Verb

invocàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de invocar.
# invocàieu
## Català
### Verb

invocàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de invocar.
# invocàsseu
## Català
### Verb

invocàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invocàreu
## Català
### Verb

invocàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de invocar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vo·cà·reu (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinoruv)
* Anagrama: orincàveu
# invocàs
## Català
### Verb

invocàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vo·càs (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinosv)
* Anagrama: canvios
# invocàssim
## Català
### Verb

invocàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# invocàssiu
## Català
### Verb

invocàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invocar.
# intubàs
## Català
### Verb

intubàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
# intubàssem
## Català
### Verb

intubàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
# intubàsseu
## Català
### Verb

intubàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
# intubàssiu
## Català
### Verb

intubàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
# intubàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tuˈβa.βəw/, balear /in.tuˈba.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.tuˈβa.βew/ valencià /in.tuˈba.vew/, /in.tuˈβa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

intubàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intubar.
# intubés
## Català

   * Pronúncia: /in.tuˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

intubés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
# intubàssim
## Català
### Verb

intubàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.
# intubé
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.tuˈβe\, meridional \iŋ.tuˈβe\
       Americà: alt /in.t(u)ˈbe/, baix \iŋ.tuˈβe\, austral \in.tuˈβe\
   * Rimes: -e

### Verb

intubé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb intubar
# intubéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈβe.səm/, occidental /in.tuˈbe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

intubéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intubar.

### Miscel·lània

* Anagrama: subestimen
# intuïda
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.ðə/, occidental /in.tuˈi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

intuïda
* Participi femení singular del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ï·da (4)
* Anagrama: auditin
# intuïen
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.ən/, occidental /in.tuˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

intuïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intuir.
# intuïra
## Català
### Verb

intuïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ï·ra (4)
* Anagrama: intruïa
# intuïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.əs/, occidental /in.tuˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

intuïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intuir.
# intuïgueu
## Català
### Verb

intuïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb intuir.
# intuïdes
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tuˈi.ðəs/, occidental /in.tuˈi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

intuïdes
* Participi femení plural del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ï·des (4)
* Anagrama: estudiïn
# intuïció
## Català
### Nom

intuïció f. ‎(plural intuïcions)
* Coneixement directe i immediat, sensible o intel·ligible, d'una realitat o d'una veritat, sense recórrer a inferència o raonament.

#### Traduccions

* Anglès: intuition $^{(en)}$
* Búlgar: интуиция $^{(bg)}$ f. ‎(intuitsia)
* Castellà: intuición $^{(es)}$
* Francès: intuition $^{(fr)}$
* Gallec: intuición $^{(gl)}$ f.
* Italià: intuizione $^{(it)}$ f.
* Polonès: intuicja $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: intuição $^{(pt)}$ f.
* Txec: intuice $^{(cs)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ï·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* intuïció. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# intuïm
## Català

   * Pronúncia: /in.tuˈim/
   * Rimes: -im

### Verb

intuïm
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de intuir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb intuir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb intuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tu·ïm (3)
* Anagrames: minuti, minutí
# izozkiri
## Basc
### Nom

izozkiri
* datiu indefinit de izozki
# izozkik
## Basc
### Nom

izozkik
* ergatiu indefinit de izozki
# izozkiraino
## Basc
### Nom

izozkiraino
* terminatiu definit singular de izozki
# izozkirekin
## Basc
### Nom

izozkirekin
* comitatiu indefinit de izozki
# izozkirengatik
## Basc
### Nom

izozkirengatik
* causal indefinit de izozki
# izozkiko
## Basc
### Nom

izozkiko
* genitiu locatiu definit singular de izozki
# izozkira
## Basc
### Nom

izozkira
* al·latiu definit singular de izozki
# izozkirantz
## Basc
### Nom

izozkirantz
* al·latiu direccional definit singular de izozki
# izozkiren
## Basc
### Nom

izozkiren
* genitiu indefinit de izozki
# izozkirentzat
## Basc
### Nom

izozkirentzat
* benefactiu indefinit de izozki
# interaccionar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.si.uˈna/ balear /in.tə.ɾək.si.oˈna/, /in.tə.ɾək.si.uˈna/ Occidental: nord-occidental /in.te.ɾak.si.oˈna/ valencià /in.te.ɾak.si.oˈnaɾ/, /in.te.ɾak.si.oˈna/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: interaccionà
   * Etimologia: De interacció i la desinència -ar, segle XX.

### Verb

interaccionar intr., trans.
* (intransitiu) Exercir una acció mútua.
* (transitiu) Fer exercir una acció mútua.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: interacciono, interacciona, interaccionem

#### Sinònims

* interactuar

#### Relacionats

* interacció

#### Traduccions

* Anglès: interact $^{(en)}$
* Castellà: interaccionar $^{(es)}$, interactuar $^{(es)}$
* Francès: interagir $^{(fr)}$
* Italià: interagire $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ac·ci·o·nar (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.te.ɾak.θjoˈnaɾ/, meridional \iŋ.te.ɾak.θjoˈnaɾ\
       Americà: alt /in.t(e).ɾak.sjoˈnaɾ/, baix \iŋ.te.ɾak.sjoˈnaɾ\, austral /in.te.ɾak.sjoˈnaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

interaccionar intr. ‎(present interacciono, passat interaccioné, futur interaccionaré)
* interaccionar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·te·rac·cio·nar (5)
# interaccion
## Català
### Verb

interaccion
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interaccionar.
# interacciona
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.ɾək.siˈo.nə/, occidental /in.te.ɾak.siˈo.na/
   * Rimes: -ona

### Verb

interacciona
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de interaccionar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb interaccionar.
# interaccionam
## Català
### Verb

interaccionam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de interaccionar.
# interaccionara
## Català
### Verb

interaccionara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interaccionar.
# interaccionaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.ɾək.si.u.nəˈɾan/ balear /in.tə.ɾək.si.o.nəˈɾan/, /in.tə.ɾək.si.u.nəˈɾan/ Occidental: /in.te.ɾak.si.o.naˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

interaccionaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de interaccionar.
# katuarenganaino
## Basc
### Nom

katuarenganaino
* terminatiu definit singular de katu
# katuarenganantz
## Basc
### Nom

katuarenganantz
* al·latiu direccional definit singular de katu
# katuarengatik
## Basc
### Nom

katuarengatik
* causal definit singular de katu
# katuarentzat
## Basc
### Nom

katuarentzat
* benefactiu definit singular de katu
# katuari
## Basc
### Nom

katuari
* datiu definit singular de katu
# katuek
## Basc
### Nom

katuek
* ergatiu definit plural de katu
# katuaz
## Basc
### Nom

katuaz
* instrumental definit singular de katu
# katuarenganako
## Basc
### Nom

katuarenganako
* genitiu locatiu definit singular de katu
# katuarengandik
## Basc
### Nom

katuarengandik
* ablatiu definit singular de katu
# katuei
## Basc
### Nom

katuei
* datiu definit plural de katu
# inutilitzaríveu
## Català
### Verb

inutilitzaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inutilitzar.
# inutilitzassen
## Català
### Verb

inutilitzassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzaríeu
## Català
### Verb

inutilitzaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de inutilitzar.
# inutilitzaré
## Català
### Verb

inutilitzaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de inutilitzar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·u·ti·lit·za·ré (6)
* Anagrama: utilitzarien
# inutilitzasses
## Català
### Verb

inutilitzasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzassin
## Català
### Verb

inutilitzassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inutilitzar.
# inutilitzarà
## Català
### Verb

inutilitzarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de inutilitzar.
# inutilitzaràs
## Català
### Verb

inutilitzaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de inutilitzar.
# jactéssem
## Català
### Verb

jactéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactésseu
## Català
### Verb

jactésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactéssim
## Català
### Verb

jactéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactés
## Català
### Verb

jactés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactéssiu
## Català
### Verb

jactéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactàssim
## Català
### Verb

jactàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactàssiu
## Català
### Verb

jactàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# jactàveu
## Català
### Verb

jactàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de jactar-se.
# jactàsseu
## Català
### Verb

jactàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb jactar-se.
# interlineassis
## Català
### Verb

interlineassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interlinear.
# interlineassin
## Català
### Verb

interlineassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interlinear.
# interlineava
## Català
### Verb

interlineava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de interlinear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de interlinear.
# interlineaves
## Català
### Verb

interlineaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de interlinear.
# interlineaven
## Català
### Verb

interlineaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de interlinear.
# interlineau
## Català
### Verb

interlineau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de interlinear.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb interlinear.
# interlinee
## Català
### Verb

interlinee
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interlinear.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interlinear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interlinear.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interlinear.
# kürzerem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈkʏʁʦəʀəm/

### Adjectiu

kürzerem
* forma declinada de kurz
# kürzeres
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈkʏʁʦəʀəs/

### Adjectiu

kürzeres
* forma declinada de kurz
# kürzere
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈkʏʁʦəʀə/

### Adjectiu

kürzere
* forma declinada de kurz
# kürzerer
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈkʏʁʦəʀɐ/

### Adjectiu

kürzerer
* forma declinada de kurz
# kürzestem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈkʏʁʦəstəm/

### Adjectiu

kürzestem
* forma declinada de kurz
# kürzesten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈkʏʁʦəstn̩/ àudio: kürzesten àudio: am kürzesten

### Adjectiu

kürzesten
* forma superlativa de kurz