OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# incinero
## Català
### Verb

incinero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incinerar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incinerar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incinerar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.θiˈne.ɾo/, meridional \iŋ.θiˈne.ɾo\
       Americà: alt /in.s(i)ˈne.ɾo/, baix \iŋ.siˈne.ɾo\, austral /in.siˈne.ɾo/
   * Rimes: -eɾo

### Verb

incinero
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb incinerar
# incineri
## Català
### Verb

incineri
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incinerar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incinerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incinerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incinerar.
# interpel·laren
## Català
### Verb

interpel·laren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de interpel·lar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpel·lar.
# interpel·lariven
## Català
### Verb

interpel·lariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interpel·lar.
# interpel·larives
## Català
### Verb

interpel·larives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de interpel·lar.
# interpel·lareu
## Català
### Verb

interpel·lareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de interpel·lar.
# interpel·larien
## Català
### Verb

interpel·larien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de interpel·lar.
# interpel·laries
## Català
### Verb

interpel·laries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de interpel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·pel·la·ri·es (6)
* Anagrama: espitllerarien
# interpel·lariva
## Català
### Verb

interpel·lariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de interpel·lar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interpel·lar.
# interpel·larà
## Català
### Verb

interpel·larà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de interpel·lar.
# interpel·lares
## Català
### Verb

interpel·lares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de interpel·lar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interpel·lar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·pel·la·res (5)
* Anagrama: espitlleraren
# interpel·laria
## Català
### Verb

interpel·laria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de interpel·lar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de interpel·lar.
# inocule
## Català
### Verb

inocule
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inocular.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inocular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inocular.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inocular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·cu·le (4)
* Heterograma de 7 lletres (ceilnou)
* Anagrama: incloeu
# inoculen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nuˈku.ɫən/ balear /i.noˈku.ɫən/, /i.nuˈku.ɫən/ Occidental: /i.noˈku.ɫen/
   * Rimes: -ulen

### Verb

inoculen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de inocular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inocular.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inocular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·o·cu·len (4)
* Anagrama: inclouen
# inoculazioni
## Italià

   * Pronúncia: /i.no.ku.latˈt͡sjoː.ni/

### Nom

inoculazioni f. pl.
* forma plural de inoculazione
# inoculessen
## Català
### Verb

inoculessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculesses
## Català
### Verb

inoculesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inoculaves
## Català
### Verb

inoculaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de inocular.
# inoculazione
## Italià

   * Pronúncia: /i.no.ku.latˈt͡sjoː.ne/

### Nom

inoculazione f. ‎(plural inoculazioni)
* inoculació

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·no·cu·la·zió·ne (6)
# inoculessin
## Català
### Verb

inoculessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inocular.
# inocules
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nuˈku.ɫəs/ balear /i.noˈku.ɫəs/, /i.nuˈku.ɫəs/ Occidental: /i.noˈku.ɫes/
   * Rimes: -ules

### Verb

inocules
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de inocular.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inocular.
# indisponguis
## Català

   * Pronúncia: /in.disˈpɔŋ.ɡis/
   * Rimes: -ɔŋɡis

### Verb

indisponguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indispondre.
# indisponguessi
## Català
### Verb

indisponguessi
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indispondre.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indispondre.
# indisponguessis
## Català
### Verb

indisponguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indispondre.
# indispongueríveu
## Català
### Verb

indispongueríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de indispondre.
# indisponguin
## Català

   * Pronúncia: /in.disˈpɔŋ.ɡin/
   * Rimes: -ɔŋɡin

### Verb

indisponguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb indispondre.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb indispondre.
# indispongui
## Català

   * Pronúncia: /in.disˈpɔŋ.ɡi/
   * Rimes: -ɔŋɡi

### Verb

indispongui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb indispondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb indispondre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb indispondre.
# indispongues
## Català
### Verb

indispongues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb indispondre.
# indisponguessin
## Català
### Verb

indisponguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indispondre.
# indispongueu
## Català
### Verb

indispongueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb indispondre.
# intercanviàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.ɾəw/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.ɾew/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.ɾew/, /in.teɾ.kam.biˈa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

intercanviàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de intercanviar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviàs
## Català
### Verb

intercanviàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·às (5)
* Anagrama: incentivaràs
# intercanviàssem
## Català
### Verb

intercanviàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·às·sem (6)
* Anagrama: entrecanviàssim
# intercanviàsseu
## Català
### Verb

intercanviàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·às·seu (6)
* Anagrama: entrecanviàssiu
# intercanviàssiu
## Català
### Verb

intercanviàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈes/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈes/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈes/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈes/, /in.teɾ.kam.biˈes/
   * Rimes: -es

### Verb

intercanviés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·és (5)
* Anagrames: entrecanviïs, incentivares
# intercanviàssim
## Català
### Verb

intercanviàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.βəw/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.βew/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.vew/, /in.teɾ.kam.biˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

intercanviàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.
# infeudaria
## Català
### Verb

infeudaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de infeudar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de infeudar.
# infeudaren
## Català
### Verb

infeudaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de infeudar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infeudara
## Català
### Verb

infeudara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infeudares
## Català
### Verb

infeudares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de infeudar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb infeudar.
# infeudareu
## Català
### Verb

infeudareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de infeudar.
# infeudam
## Català
### Verb

infeudam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de infeudar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·feu·dam (3)
* Heterograma de 8 lletres (adefimnu)
* Anagrama: fundàiem
# infeudaran
## Català
### Verb

infeudaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de infeudar.
# instrument cordòfon pinçat
## Català
### Nom

instrument cordòfon pinçat m. ‎(plural instruments cordòfons pinçats)
* Instrument cordòfon en què el so és generat per la vibració de les cordes quan es polsen o es pincen directament amb els dits o amb algun accessori.

#### Traduccions

* Alemany: Zupfinstrument $^{(de)}$
* Anglès: plucked string instrument $^{(en)}$
* Castellà: instrumento cordófono de pulso $^{(es)}$, instrumento cordófono pulsado $^{(es)}$
* Francès: instrument à cordes pincées $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument cordòfon pinçat. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument d'inxa
## Català
### Nom

instrument d'inxa m. ‎(plural instruments d'inxa)
* instrument aeròfon de llengüeta

### Vegeu també

* instrument d'inxa. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument de canya
## Català
### Nom

instrument de canya m. ‎(plural instruments de canya)
* instrument aeròfon de llengüeta

### Vegeu també

* instrument de canya. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument de corda
## Català
### Nom

instrument de corda m. ‎(plural instruments de corda)
* instrument cordòfon

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument de corda. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument cordòfon de teclat
## Català
### Nom

instrument cordòfon de teclat m. ‎(plural instruments cordòfons de teclat)
* Instrument cordòfon en què el so és generat quan les cordes són percudides o pinçades mitjançant un mecanisme accionat per un teclat.

#### Traduccions

* Anglès: keyboard stringed instrument $^{(en)}$
* Castellà: instrumento cordófono de teclado $^{(es)}$
* Francès: instrument à cordes à clavier $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument cordòfon de teclat. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument d'arc
## Català
### Nom

instrument d'arc m. ‎(plural instruments d'arc)
* instrument cordòfon d'arquet

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument d'arc. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument de música
## Català
### Nom

instrument de música m. ‎(plural instruments de música)
* Instrument que produeix sons musicals.

#### Sinònims

* instrument músic
* instrument musical

#### Traduccions

* Alemany: Musikinstrument $^{(de)}$
* Anglès: musical instrument $^{(en)}$
* Castellà: instrumento de música $^{(es)}$, instrumento musical $^{(es)}$, instrumento músico $^{(es)}$
* Francès: instrument de musique $^{(fr)}$, instrument musical $^{(fr)}$
* Italià: strumento musicale $^{(it)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument de música. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument de vent
## Català

   * Pronúncia: central /ins.tɾuˈmen də ˈβen/

### Nom

instrument de vent m. ‎(plural instruments de vent)
* instrument aeròfon

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument de vent. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# instrument de musique
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃s.tʁy.mɑ̃ də myˈzik/

### Nom

instrument de musique m. ‎(plural instruments de musique)
* instrument de música

#### Sinònims

* instrument musical

### Vegeu també

* instrument de musique. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 29 maig 2015].
# instrument de percussió
## Català
### Nom

instrument de percussió m. ‎(plural instruments de percussió)
* Instrument el so del qual es produeix en colpejar-lo amb baquetes, maces, mans, etc.

#### Notes

Un instrument de percussió pot ser idiòfon o membranòfon.

#### Traduccions

* Anglès: percussion instrument $^{(en)}$
* Castellà: instrumento de percusión $^{(es)}$
* Francès: instrument à percussion $^{(fr)}$
* Gallec: instrumento de percusión $^{(gl)}$ m.
* Italià: strumento a percussione $^{(it)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* instrument de percussió. Terminologia dels instruments musicals. Informació cedida per TERMCAT.
# indulgenciaries
## Català
### Verb

indulgenciaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de indulgenciar.
# indulgenciareu
## Català
### Verb

indulgenciareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de indulgenciar.
# indulgenciaran
## Català
### Verb

indulgenciaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de indulgenciar.
# indulgenciarien
## Català
### Verb

indulgenciarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indulgenciar.
# indulgenciaren
## Català
### Verb

indulgenciaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de indulgenciar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
# indulgenciares
## Català
### Verb

indulgenciares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de indulgenciar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
# indulgenciaria
## Català
### Verb

indulgenciaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de indulgenciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de indulgenciar.
# indulgenciarà
## Català
### Verb

indulgenciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de indulgenciar.
# indulgenciara
## Català
### Verb

indulgenciara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb indulgenciar.
# inquirís
## Català
### Verb

inquirís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirís
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* [1] inquirira
* [2] inquirira
# inquiríssets
## Català antic
### Verb

inquiríssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquirísseu, inquirírets, inquiríreu
# inquiríssim
## Català
### Verb

inquiríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.
# inquiríssiu
## Català
### Verb

inquiríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.
# inquirírem
## Català
### Verb

inquirírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inquirir.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirírem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de inquirir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* [1] inquirim
* [2] inquiríssem
# inquirírets
## Català antic
### Verb

inquirírets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquiríssets, inquirísseu, inquiríreu
# inquiríssem
## Català
### Verb

inquiríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiríssem
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquirírem
# inquirísseu
## Català
### Verb

inquirísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquirísseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* inquiríssets, inquirírets, inquiríreu
# inquiríeu
## Català
### Verb

inquiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiríeu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de inquirir

#### Variants

* inquiríets
# inquiríreu
## Català
### Verb

inquiríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inquirir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inquirir.

## Català antic
### Verb

inquiríreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de inquirir
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de inquirir

#### Variants

* [1] inquirist
* [2] inquiríssets, inquirísseu, inquirírets
# ioditzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ju.ðiˈd͡za.ɾəw/ balear /jo.ðiˈd͡za.ɾəw/, /ju.ðiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /jo.ðiˈd͡za.ɾew/, valencià /jo.ðiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

ioditzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de ioditzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàs
## Català
### Verb

ioditzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàssiu
## Català
### Verb

ioditzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ju.ðiˈd͡za.ɾəm/ balear /jo.ðiˈd͡za.ɾəm/, /ju.ðiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /jo.ðiˈd͡za.ɾem/, valencià /jo.ðiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

ioditzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de ioditzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàsseu
## Català
### Verb

ioditzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàssim
## Català
### Verb

ioditzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàssem
## Català
### Verb

ioditzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# ioditzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ju.ðiˈd͡za.βəw/ balear /jo.ðiˈd͡za.vəw/, /ju.ðiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /jo.ðiˈd͡za.βew/ valencià /jo.ðiˈza.vew/, /jo.ðiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

ioditzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de ioditzar.
# ioditzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ju.ðiˈd͡zes/ balear /jo.ðiˈd͡zes/, /ju.ðiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /jo.ðiˈd͡zes/, valencià /jo.ðiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

ioditzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ioditzar.
# intrepid
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈtrepɪd/

### Adjectiu

intrepid ‎(comparatiu more intrepid, superlatiu most intrepid)
* intrèpid

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# intricar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /in.tɾiˈka/ Occidental: nord-occidental /in.tɾiˈka/ valencià /in.tɾiˈkaɾ/, /in.tɾiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del castellà intricar, del llatí intricāre. Doblet de entrigar-se i intrigar.

### Verb

intricar trans.
* embolicar, embullar, complicar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: intrico, intrica, intriquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·car (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /in.tɾiˈkaɾ/, meridional \iŋ.tɾiˈkaɾ\
       Americà: alt /in.t͡s(i)ˈkaɾ/, baix \iŋ.tɾiˈkaɾ\, austral /in.tɾiˈkaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: Del llatí intricāre.

### Verb

intricar trans. ‎(present intrico, passat intriqué, futur intricaré)
* embolicar, embullar, complicar

#### Variants

* intrincar
# intric
## Català
### Verb

intric
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intricar.

#### Variants

* intrico, intrique

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tric (2)
# intricada
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tɾiˈka.ðə/, occidental /in.tɾiˈka.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

intricada f. ‎(plural intricades)
* Forma femenina de intricat.

### Verb

intricada
* Participi femení singular del verb intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·da (4)
# intricades
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tɾiˈka.ðəs/, occidental /in.tɾiˈka.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

intricades f. pl.
* Forma plural de intricada.

### Verb

intricades
* Participi femení plural del verb intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·ca·des (4)
# intricant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tɾiˈkan/ balear /in.tɾiˈkant/, /in.tɾiˈkan/ Occidental: nord-occidental /in.tɾiˈkan/ valencià /in.tɾiˈkant/, /in.tɾiˈkan/
   * Rimes: -ant

### Verb

intricant
* Gerundi del verb intricar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·tri·cant (3)