# testa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtes.tə/, occidental /ˈtes.ta/
   * Rimes: -esta
   * Etimologia: Del llatí testa, originalment «tapadora de terrissa» i en llatí tardà «crani, cap», segle XIII.

### Nom

testa f. ‎(plural testes)
* Cap d'una persona o animal.
    Beu poc, sens gaire set. Després aixeca / al cel, enorme, la embanyada testa [...] (La vaca cega, Joan Maragall)
* Part anterior, frontal, d'una cosa.
* Tap o part anterior de les bótes i barrils.
* Mena de closca que cobreix el cos de les garoines.

#### Compostos i expressions

* Compostos:
* testa coronada, rei, príncep o senyor que no te superior.
* Expressions:
* tenir testa de ferro, ser infatigable en l'estudi.

#### Traduccions

* Anglès: head $^{(en)}$
* Castellà: testa $^{(es)}$, crisma $^{(es)}$
* Francès: tête $^{(fr)}$
* Italià: testa $^{(it)}$
* Llatí: caput $^{(la)}$
* Occità: tèsta $^{(oc)}$
* Castellà: testa $^{(es)}$
* Francès: tête $^{(fr)}$
* Italià: testa $^{(it)}$
* Llatí: frons $^{(la)}$
* Castellà: tiesta $^{(es)}$, rumo $^{(es)}$
* Francès: couvercle $^{(fr)}$
* Italià: coperchio $^{(it)}$
* Llatí: dolii operculum $^{(la)}$
* Castellà: testa $^{(es)}$ coronada
* Francès: tête $^{(fr)}$ couronnée
* Italià: testa $^{(it)}$ coronata
* Llatí: princeps diademate $^{(la)}$ distinctus
* Castellà: tener cabeza de bronce
* Francès: être de fer
* Italià: esser di ferro
* Llatí: laboris patientem esse

### Adjectiu

testa f. ‎(plural testes)
* Forma femenina de test.

### Verb

testa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de testar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb testar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta (2)
* Anagrames: atest, estat, taste, tesat

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈtes.ta/, meridional /ˈteh.ta/
       Americà: alt /ˈtes.t(a)/, baix /ˈteh.ta/
   * Rimes: -esta
   * Etimologia: Del llatí testa.

### Nom

testa f. ‎(plural testas)
* testa

#### Sinònims

* cabeza

### Verb

testa
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb testar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb testar

#### Variants

* [2]: (voseo) testá

### Miscel·lània

* Síl·labes: tes·ta (2)
* Anagrames: tetas, tetás

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre testa

## Italià

   * Pronúncia: /ˈtɛ.sta/
   * Etimologia: Del llatí testa.

### Nom

testa f. ‎(plural teste)
* testa

#### Sinònims

* capo

### Miscel·lània

* Síl·labes: tè·sta (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en italià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Treccani sobre testa

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈtɛs.ta/
   * Etimologia: Incerta, de tosta ‎(«torrada») o d’una arrel doblet de texō ‎(«teixir, construir»).

### Nom

testa f. ‎(genitiu testae)
* terrissa, test
* recipient amb tapa
* (llatí tardà, figurat) crani, testa

#### Declinació

1a declinació -a, -ae :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | testa | testae |
| Vocatiu | testa | testae |
| Acusatiu | testam | testās |
| Genitiu | testae | testārum |
| Datiu | testae | testīs |
| Ablatiu | testā | testīs |

### Nom

testa
* nominatiu plural de testum
* vocatiu plural de testum
* acusatiu plural de testum