OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vinga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbiŋ.ɡə/, balear /ˈviŋ.ɡə/ Occidental: nord-occidental /ˈbiŋ.ɡa/ valencià /ˈviŋ.ɡa/, /ˈbiŋ.ɡa/
   * Rimes: -iŋɡa
   * Etimologia: (pendent)

### Verb

vinga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb venir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb venir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb venir.

### Interjecció

vinga
* Incitació a moure’s, a l’acció, a canviar d’actitud.

#### Sinònims

* va

#### Traduccions

* Castellà: venga $^{(es)}$, vamos $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: PRESSA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·ga (2)
* Anagrama: vagin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV
# vine
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbi.nə/, balear /ˈvi.nə/ Occidental: nord-occidental /ˈbi.ne/ valencià /ˈvi.ne/, /ˈbi.ne/
   * Rimes: -ine
   * Homòfons: bina, vina

### Verb

vine
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ne (2)
* Anagrames: nevi, vení, vien

## Anglès

   * Pronúncia: /vaɪn/
   * Etimologia: Del llatí vīnea, de vinum, doblet de wine.

### Nom

vine ‎(plural vines)
* vinya

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1
* Anagrames: nevi, vein

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈbi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

vine
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb venir

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·ne (2)
* Anagrama: vení

## Romanès
### Nom

vine
* vocatiu singular de vin
# vingam
## Català
### Verb

vingam
* (col·loquial occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb venir.
# vingau
## Català
### Verb

vingau
* (col·loquial occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·gau (2)
* Heterograma de 6 lletres (aginuv)
* Anagrama: vaguin
# vindré
## Català
### Verb

vindré
* Primera persona del singular (jo) del futur de venir.
# vindríeu
## Català
### Verb

vindríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·drí·eu (3)
* Anagrama: diuriven
# vehiculassen
## Català
### Verb

vehiculassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vehicular.
# vehicularà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.i.ku.ɫəˈɾa/, balear /və.i.ku.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /be.i.ku.ɫaˈɾa/ valencià /ve.i.ku.ɫaˈɾa/, /be.i.ku.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vehicularà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vehicular.
# vehicularàs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.i.ku.ɫəˈɾas/, balear /və.i.ku.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /be.i.ku.ɫaˈɾas/ valencià /ve.i.ku.ɫaˈɾas/, /be.i.ku.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

vehicularàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vehicular.
# vehicularies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.i.ku.ɫəˈɾi.əs/, balear /və.i.ku.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /be.i.ku.ɫaˈɾi.es/ valencià /ve.i.ku.ɫaˈɾi.es/, /be.i.ku.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

vehicularies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vehicular.
# vehicularé
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.i.ku.ɫəˈɾe/, balear /və.i.ku.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /be.i.ku.ɫaˈɾe/ valencià /ve.i.ku.ɫaˈɾe/, /be.i.ku.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vehicularé
* Primera persona del singular (jo) del futur de vehicular.
# vehiculasses
## Català
### Verb

vehiculasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vehicular.
# vehicularíeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.i.ku.ɫəˈɾi.əw/, balear /və.i.ku.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /be.i.ku.ɫaˈɾi.ew/ valencià /ve.i.ku.ɫaˈɾi.ew/, /be.i.ku.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

vehicularíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vehicular.
# vehiculassin
## Català
### Verb

vehiculassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vehicular.
# vomitegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.mi.təˈʒe.sən/ balear /vo.mi.təˈʒe.sən/, /vu.mi.təˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /bo.mi.teˈʒe.sen/ valencià /vo.mi.teˈd͡ʒe.sen/, /bo.mi.teˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vomitegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# vomitegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.mi.təˈʒe.səs/ balear /vo.mi.təˈʒe.səs/, /vu.mi.təˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /bo.mi.teˈʒe.ses/ valencià /vo.mi.teˈd͡ʒe.ses/, /bo.mi.teˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

vomitegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# vomiteges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈtɛ.ʒəs/ balear /vo.miˈtə.ʒəs/, /vu.miˈtɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈte.ʒes/ valencià /vo.miˈte.d͡ʒes/, /bo.miˈte.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

vomiteges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vomitejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vomitejar.
# vomitegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈtɛ.ʒin/ balear /vo.miˈtə.ʒin/, /vu.miˈtɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈte.ʒin/ valencià /vo.miˈte.d͡ʒin/, /bo.miˈte.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

vomitegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vomitejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vomitejar.
# vomitegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.mi.təˈʒe.sin/ balear /vo.mi.təˈʒe.sin/, /vu.mi.təˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /bo.mi.teˈʒe.sin/ valencià /vo.mi.teˈd͡ʒe.sin/, /bo.mi.teˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

vomitegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# vomitegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.mi.təˈʒɛw/ balear /vo.mi.təˈʒəw/, /vu.mi.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /bo.mi.teˈʒew/ valencià /vo.mi.teˈd͡ʒew/, /bo.mi.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

vomitegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de vomitejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb vomitejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb vomitejar.
# vomitegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.miˈtɛ.ʒən/ balear /vo.miˈtə.ʒən/, /vu.miˈtɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /bo.miˈte.ʒen/ valencià /vo.miˈte.d͡ʒen/, /bo.miˈte.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

vomitegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vomitejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vomitejar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vomitejar.
# vomitegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bu.mi.təˈʒe.sis/ balear /vo.mi.təˈʒe.sis/, /vu.mi.təˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /bo.mi.teˈʒe.sis/ valencià /vo.mi.teˈd͡ʒe.sis/, /bo.mi.teˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

vomitegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# vaguejares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈʒa.ɾəs/ balear /və.ɣəˈd͡ʒa.ɾəs/, /və.ɣəˈʒa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣeˈʒa.ɾes/ valencià /va.ɣeˈd͡ʒa.ɾes/, /ba.ɣeˈd͡ʒa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

vaguejares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de vaguejar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaguejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·gue·ja·res (4)
* Anagrames: agreujaves, garsejàveu
# vaguejaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ʒəˈɾan/, balear /və.ɣə.ʒəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣe.ʒaˈɾan/ valencià /va.ɣe.d͡ʒaˈɾan/, /ba.ɣe.d͡ʒaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

vaguejaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de vaguejar.
# vaguejaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ʒəˈɾi.ə/, balear /və.ɣə.ʒəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣe.ʒaˈɾi.a/ valencià /va.ɣe.d͡ʒaˈɾi.a/, /ba.ɣe.d͡ʒaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

vaguejaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de vaguejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vaguejar.
# vaguejarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣə.ʒəˈɾi.ən/, balear /və.ɣə.ʒəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣe.ʒaˈɾi.en/ valencià /va.ɣe.d͡ʒaˈɾi.en/, /ba.ɣe.d͡ʒaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

vaguejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vaguejar.
# vaguejar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɣəˈʒa/ balear /və.ɣəˈd͡ʒa/, /və.ɣəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ba.ɣeˈʒa/ valencià /va.ɣeˈd͡ʒaɾ/, /ba.ɣeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: baguejà, baguejar, vaguejà
   * Etimologia: De vague i el sufix -ejar, segle XV.

### Verb

vaguejar intr.
* Deixar vagar el pensament.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: vaguejo, vagueja, vaguegem Vocal rizotònica: /ɛ/, /ə/, /e/

#### Traduccions

* Castellà: divagar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·gue·jar (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# waterjug
## Anglès
### Nom

waterjug ‎(plural waterjugs)
* aiguamans

#### Sinònims

* washstand

### Vegeu també

* waterjug. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# watermark
## Anglès
### Nom

watermark ‎(plural watermarks)
* filigrana

### Vegeu també

* watermark. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# watermarks
## Anglès
### Nom

watermarks
* forma plural de watermark
# waterpolo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /wə.tərˈpɔ.ɫu/, /bə.terˈpo.ɫo/ balear /wə.təɾˈpɔ.ɫo/, /wə.tərˈpɔ.ɫu/ Occidental: /wa.teɾˈpo.ɫo/, /ba.teɾˈpo.ɫo/
   * Etimologia: De l'anglès water polo ‎(literalment «polo d’aigua»).

### Nom

waterpolo m. ‎(només en singular)
* Esport practicat en una piscina consistent en dos equips de nadadors que han d’introduir la pilota en la porteria contrària.

#### Traduccions

* Alemany: Wasserball $^{(de)}$ m.
* Anglès: water polo $^{(en)}$
* Asturià: water-polo $^{(ast)}$ m.
* Castellà: waterpolo $^{(es)}$ m.
* Francès: waterpolo $^{(fr)}$ m.
* Italià: pallanuoto $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: wa·ter·po·lo (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot, ésAdir
* Diccionari de Dubtes del Català Oral
# watering
## Anglès
### Verb

watering
* gerundi de water
# waterjugs
## Anglès
### Nom

waterjugs
* forma plural de waterjug
# waterkip
## Neerlandès

   * Etimologia: De water ‎(«aigua») i kip ‎(«gallina»).

### Nom

waterkip f. ‎(plural waterkippen, diminutiu waterkippetje)
* (ornitologia) polla d'aigua, gallina d'aigua, gallineta d'aigua, titeta de riu (Gallinula chloropus)

#### Sinònims

* jezuskippetje
* waterhen
* waterhoen
* waterhoentje
* waterkraai

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès
# waterkraai
## Neerlandès

   * Etimologia: De water ‎(«aigua») i kraai ‎(«corb»).

### Nom

waterkraai f. ‎(plural waterkraaien, diminutiu waterkraaitje)
* (ornitologia) polla d'aigua, gallina d'aigua, gallineta d'aigua, titeta de riu (Gallinula chloropus)

#### Sinònims

* jezuskippetje
* waterhen
* waterhoen
* waterhoentje
* waterkip

### Vegeu també

Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès
# watering down
## Anglès
### Verb

watering down
* gerundi de water down
# watermarking
## Anglès
### Nom

watermarking
* marcatge

#### Sinònims

* fingerprinting

### Vegeu també

* watermarking. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# verema
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɾɛ.mə/ balear /vəˈɾə.mə/, /vəˈɾɛ.mə/ Occidental: nord-occidental /beˈɾe.ma/ valencià /veˈɾe.ma/, /beˈɾe.ma/ Informal: central /ˈbɾɛ.mə/, nord-occidental /ˈbɾɛ.ma/
   * Rimes: -ɛma
   * Etimologia: Del llatí vindēmia, segle XV.

### Nom

verema f. ‎(plural veremes)
* Collita dels raïms.
* Temps en què es fa la collita dels raïms.

#### Traduccions

* Alemany: Traubenlese $^{(de)}$ f., Weinlese $^{(de)}$ f.
* Anglès: harvest $^{(en)}$
* Castellà: vendimia $^{(es)}$ f.
* Eslovac: oberačka $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: vinberrikolto $^{(eo)}$
* Francès: vendange $^{(fr)}$ f.
* Italià: vendemmia $^{(it)}$ f.
* Llatí: vindemia $^{(la)}$ f.
* Polonès: winobranie $^{(pl)}$ n.
* Portuguès: vindima $^{(pt)}$ f., vindimadura $^{(pt)}$ f.
* Romanès: culesul $^{(ro)}$ n., viilor $^{(ro)}$ n.
* Rus: сбор виногра́да $^{(ru)}$ m. ‎(sbor vinograda), жа́тва $^{(ru)}$ f. ‎(jatva)

### Verb

verema
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de veremar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb veremar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·re·ma (3)
* Anagrama: averem

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# verdós
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdos/, balear /vəɾˈðos/ Occidental: nord-occidental /berˈðos/ valencià /veɾˈðos/, /beɾˈðos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: De verd i el sufix -ós, segle XIX.

### Adjectiu

verdós m. ‎(femení verdosa, plural masculí verdosos, plural femení verdoses)
* Tirant a verd.

#### Traduccions

* Anglès: greenish $^{(en)}$
* Castellà: verdoso $^{(es)}$
* Francès: verdâtre $^{(fr)}$
* Llengua de signes catalana: VERD $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·dós (2)
* Heterograma de 6 lletres (deorsv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# verem
## Català
### Verb

verem
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de veremar.
# veremam
## Català
### Verb

veremam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de veremar.
# vereinen
## Alemany

   * Pronúncia: /fɛɐ̯ˈʔaɪ̯nən/
   * Etimologia: De Verein.

### Verb

vereinen
* unir, unificar, aplegar
    Ex.: König Sigmund vereinte die Herzogtümer der Gegend unter seinem Zepter. —«El rei Sigmund va aplegar sota el seu ceptre els ducats de la rodalia.»
* unir-se, aplegar-se, associar-se
    Ex.: In Kairo vereinten sich die algerischen Pilger mit ihren ägyptischen Glaubensbrüdern zu einer gigantischen Karawane, um die verbleibende Strecke bis nach Mekka gemeinsam zurückzulegen.—«A El Caire, els pelegrins argelins i els seus germans es van unir per formar una gegantesca caravana que faria la resta del viatge plegats cap a la Meca.»)

#### Sinònims

* [1] einen, einigen, zusammenbringen, zusammenfügen
* [2] vereinigen, zusammenschließen, zusammentun

#### Relacionats

* vereinigen
* Vereinigung

#### Conjugació

| Infinitiu | vereinen |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | vereint |
| Temps passat | ich vereinte |
| Participi present | vereinend |
| Tercera persona sing. present | er/sie vereinte |
# verdó
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈdo/, balear /vəɾˈðo/ Occidental: nord-occidental /berˈðo/ valencià /veɾˈðo/, /beɾˈðo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: [1] Del francès verre d’eau ‎(literalment «vas d’aigua»).

### Nom

verdó m. ‎(plural verdons)
* (obsolet) Botella amb un got cap per avall al damunt preparat per a servir-se, usat especialment durant la nit.

### Nom

verdó f. ‎(plural verdós)
* (arcaisme) Forma alternativa de verdor.
    «Es pres de la fageda den Jordá, presoner del silenci i de la verdó.» (Joan Maragall, «La fageda den Jordá», Seqüències, 1911)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·dó (2)
* Anagrama: devor

## Caló català

   * Pronúncia: /bərˈdo/

### Nom

verdó ‎(bərdó) m.
* forma alternativa de berdó
# vere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈweː.rɛ/

### Adjectiu

vēre
* vocatiu masculí singular de vērus

### Nom

vēre
* ablatiu singular de vēr
# utopiche
## Italià

   * Pronúncia: /uˈtɔː.pi.ke/

### Adjectiu

utopiche f. pl.
* forma plural de utopica
# utopici
## Italià

   * Pronúncia: /uˈtɔː.pi.t͡ʃi/

### Adjectiu

utopici m. pl.
* forma plural de utopico
# utopico
## Italià

   * Pronúncia: /uˈtɔː.pi.ko/

### Adjectiu

utopico m. ‎(femení utopica, plural masculí utopici, plural femení utopiche)
* utòpic

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·tò·pi·co (4)
# utopía
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /u.toˈpi.a/
       Americà: alt /u.t(o)ˈpi.a/, baix /u.toˈpi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí Utopia.

### Nom

utopía f. ‎(plural utopías)
* utopia

#### Derivats

* utópico

#### Relacionats

* distopía

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·to·pí·a (4)
* Heterograma de 6 lletres (aioptu)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre utopía
# utopías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /u.toˈpi.as/, meridional /u.toˈpi.ah/
       Americà: alt /u.toˈpi.(a)s/, baix /u.toˈpi.ah/, austral /u.toˈpi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

utopías f. pl.
* forma plural de utopía

### Miscel·lània

* Síl·labes: u·to·pí·as (4)
* Heterograma de 7 lletres (aiopstu)
# utriculus prostaticus
## Llatí
### Nom

utriculus prostaticus
* (Terminologia Anatomica) utricle prostàtic, vesícula prostàtica

### Vegeu també

* utriculus prostaticus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# utopique
## Francès

   * Pronúncia: /y.tɔˈpik/

### Adjectiu

utopique inv. ‎(plural utopiques)
* utòpic -a
# utopiques
## Francès

   * Pronúncia: /y.tɔˈpik/

### Adjectiu

utopiques inv. pl.
* forma plural de utopique
# visaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.zəˈɾe/, balear /vi.zəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /bi.zaˈɾe/ valencià /vi.zaˈɾe/, /bi.zaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

visaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de visar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·sa·ré (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeirsv)
* Anagrames: esvair, esvarí, resavi, servia, Servià, sèrvia, vaires, varies, variés, vàries, viares
# visarma
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈzar.mə/, balear /viˈzaɾ.mə/ Occidental: nord-occidental /biˈzar.ma/ valencià /viˈzaɾ.ma/, /biˈzaɾ.ma/
   * Rimes: -aɾma
   * Etimologia: Del francès antic wisarme, variant de guisarme, del fràncic *wîsarm ‎(literalment «guia-braç»).

### Nom

visarma m. ‎(plural visarmes)
* (històric) Mena d’alabarda amb doble arma per a tallar i punxar, usada per la infanteria entre els segles XII i XIV.

#### Variants

* guisarma

#### Traduccions

* Anglès: gisarme $^{(en)}$
* Castellà: bisarma $^{(es)}$ f.
* Francès: guisarme $^{(fr)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·sar·ma (3)
* Anagrama: avirams

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, DCVB
# xenonaz
## Basc
### Nom

xenonaz
* instrumental definit singular de xenon
# xenonari
## Basc
### Nom

xenonari
* datiu definit singular de xenon
# xenone
## Romanès
### Nom

xenone
* vocatiu singular de xenon
# xenonarekin
## Basc
### Nom

xenonarekin
* comitatiu definit singular de xenon
# xenona
## Basc
### Nom

xenona
* absolutiu definit singular de xenon
# xenonak
## Basc
### Nom

xenonak
* ergatiu definit singular de xenon
# xenonaren
## Basc
### Nom

xenonaren
* genitiu definit singular de xenon
# xenonarengatik
## Basc
### Nom

xenonarengatik
* causal definit singular de xenon
# xenonarentzat
## Basc
### Nom

xenonarentzat
* benefactiu definit singular de xenon
# vergonyants
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.ɡuˈɲans/ balear /vəɾ.ɣoˈɲans/, /vər.ɣuˈɲans/ Occidental: nord-occidental /ber.ɣoˈɲans/ valencià /veɾ.ɣoˈɲans/, /beɾ.ɣoˈɲans/
   * Rimes: -ans

### Adjectiu

vergonyants inv. pl.
* Forma plural de vergonyant.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·go·nyants (3)
# vergonyara
## Català
### Verb

vergonyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vergonyar-se.
# vergonyam
## Català
### Verb

vergonyam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vergonyar-se.
# vergonya
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈɡo.ɲə/, balear /vəɾˈɣo.ɲə/ Occidental: nord-occidental /berˈɣo.ɲa/ valencià /veɾˈɣo.ɲa/, /beɾˈɣo.ɲa/
   * Rimes: -oɲa
   * Etimologia: Del llatí verecŭndia i aquest de verecundus ‎(«respectuós»), segle XII.

### Nom

vergonya f. ‎(plural vergonyes)
* (normalment incomptable) Sentiment d'humiliació o penediment.
* pudor
* timidesa

#### Derivats

* avergonyir-se
* vergonyós

#### Compostos i expressions

* no tenir vergonya = ser descarat o actuar malament
* tapar-se les vergonyes = vestir-se no deixant veure els òrgans sexuals

#### Sinònims

* pudor

#### Traduccions

* Albanès: turp $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Schamgefühl $^{(de)}$ f., Scham $^{(de)}$ f.
* Anglès: shame $^{(en)}$
* Àrab: خَجَل‎ $^{(ar)}$ m.
* Búlgar: срам $^{(bg)}$ m. ‎(sram)
* Castellà: vergüenza $^{(es)}$ f.
* Coreà: 수치 $^{(ko)}$ ‎(suchi)
* Cors: vargogna $^{(co)}$
* Danès: skam $^{(da)}$ c.
* Eslovac: stud $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: sram $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: honto $^{(eo)}$
* Estonià: häbi $^{(et)}$
* Finès: häpeä $^{(fi)}$
* Francès: honte $^{(fr)}$ f.
* Friülà: vergonze $^{(fur)}$
* Gallec: vergoña $^{(gl)}$ f.
* Georgià: სირცხვილი $^{(ka)}$ ‎(sirtskhvili)
* Grec: ντροπή $^{(el)}$ f. ‎(dropí)
* Grec antic: αἰσχῡ́νη $^{(grc)}$ f. ‎(aiskhȳ́nē)
* Hindi: शर्म $^{(hi)}$ f.
* Hongarès: szégyen $^{(hu)}$
* Ido: shamo $^{(io)}$
* Irlandès: náire $^{(ga)}$ f.
* Islandès: háðung $^{(is)}$ f.
* Italià: vergogna $^{(it)}$ f.
* Japonès: 恥 $^{(ja)}$
* Kazakh: ұят $^{(kk)}$ ‎(uyat/uiat)
* Kurd: şerm $^{(ku)}$
* Letó: kauns $^{(lv)}$ m.
* Llatí: pudor $^{(la)}$ m.
* Macedoni: срам $^{(mk)}$ m.
* Neerlandès: schaamte $^{(nl)}$ f.
* Noruec: skam $^{(no)}$
* Occità: vergonha $^{(oc)}$ f.
* Persa: شرم‎ $^{(fa)}$
* Polonès: wstyd $^{(pl)}$ m.
* Portuguès: vergonha $^{(pt)}$ f.
* Romanès: rușine $^{(ro)}$ f.
* Rus: стыд $^{(ru)}$ m. ‎(stid)
* Sànscrit: लज्जा $^{(sa)}$
* Sard: bergugna $^{(sc)}$
* Serbocroat: sram $^{(sh)}$
* Sicilià: virgogna $^{(scn)}$ f.
* Suahili: aibu $^{(sw)}$
* Suec: skam $^{(sv)}$ c.
* Tadjik: шарм $^{(tg)}$
* Turc: utanç $^{(tr)}$
* Urdú: شرم $^{(ur)}$
* Uzbek: or $^{(uz)}$
* Vènet: vargogna $^{(vec)}$
* Vietnamita: sự xấu hổ $^{(vi)}$
* Xinès: 羞辱 $^{(zh)}$ ‎(xiūrǔ)

### Verb

vergonya
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vergonyar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vergonyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·go·nya (3)
* Heterograma de 8 lletres (aegnorvy)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# vergonyar
## Català
### Verb

vergonyar
* Forma de l'infinitiu vergonyar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·go·nyar (3)
# vergony
## Català
### Verb

vergony
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vergonyar-se.
# vincis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪŋ.kɪs/

### Verb

vincis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de vincō
# vinclam
## Català
### Verb

vinclam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de vinclar.
# vincere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪŋ.kɛ.rɛ/

### Verb

vincere
* infinitiu del present actiu de vincō
# vinclament
## Català
### Nom

vinclament m. ‎(plural vinclaments)
* Deformació que ofereixen els cossos sotmesos a compressió quan són llargs i prims.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·cla·ment (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot
# vinc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbiŋ/, balear /ˈviŋk/ Occidental: nord-occidental /ˈbiŋ/ valencià /ˈviŋk/, /ˈbiŋ/
   * Rimes: -iŋk

### Verb

vinc
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de venir.
# vincl
## Català
### Verb

vincl
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vinclar.