OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encañar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.kaˈɲaɾ\
       Americà: alt \eŋ.k(a)ˈɲaɾ\, baix \eŋ.kaˈɲaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Verb

encañar trans., intr. ‎(present encaño, passat encañé, futur encañaré)
* acanonar (hacer pasar por caños)
* asprar (colocar cañas)
* brullar (formar caña)

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ñar (3)
# encavalléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.βəˈʎe.səm/, balear /əŋ.kə.vəˈʎe.səm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.βaˈʎe.sem/ valencià /eŋ.ka.vaˈʎe.sem/, /eŋ.ka.βaˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

encavalléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encavallar.

#### Variants

* encavalléssim, encavallàssem, encavallàrem
# encañaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \eŋ.ka.ɲaˈɾe\
       Americà: alt \eŋ.k(a).ɲaˈɾe\, baix \eŋ.ka.ɲaˈɾe\
   * Rimes: -e

### Verb

encañaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb encañar
# encaño
## Castellà

   * Pronúncia: \eŋˈka.ɲo\
   * Rimes: -aɲo

### Verb

encaño
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb encañar
# encativaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ti.βəˈɾan/, balear /əŋ.kə.ti.vəˈɾan/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ti.βaˈɾan/ valencià /eŋ.ka.ti.vaˈɾan/, /eŋ.ka.ti.βaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encativaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·ran (5)
# encativareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ti.βəˈɾɛw/ balear /əŋ.kə.ti.vəˈɾəw/, /əŋ.kə.ti.vəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ti.βaˈɾew/ valencià /eŋ.ka.ti.vaˈɾew/, /eŋ.ka.ti.βaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encativareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·reu (5)
# encativar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa/, balear /əŋ.kə.tiˈva/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa/ valencià /eŋ.ka.tiˈvaɾ/, /eŋ.ka.tiˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encativà
   * Etimologia: Del prefix en- i el català antic cativar ‎(«captivar»), segle XIV.

### Verb

encativar trans.
* Retenir captiu.
* Sinònim de captivar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encativo, encativa, encativem

#### Derivats

* desencativar

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·var (4)
* Anagrames: activaren, tacariven

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# encativara
## Català
### Verb

encativara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encativar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encativar.

#### Variants

* [1] encativés, encativàs
* [2] encativés, encativàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·ra (5)
* Anagrames: acatariven, atacariven
# encativarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ti.βəˈɾɛm/ balear /əŋ.kə.ti.vəˈɾəm/, /əŋ.kə.ti.vəˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.ti.βaˈɾem/ valencià /eŋ.ka.ti.vaˈɾem/, /eŋ.ka.ti.βaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

encativarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·rem (5)
* Anagrama: cementariva
# encativant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβan/ balear /əŋ.kə.tiˈvant/, /əŋ.kə.tiˈvan/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβan/ valencià /eŋ.ka.tiˈvant/, /eŋ.ka.tiˈβan/
   * Rimes: -ant

### Verb

encativant
* Gerundi del verb encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vant (4)
# encativares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa.ɾəs/, balear /əŋ.kə.tiˈva.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa.ɾes/ valencià /eŋ.ka.tiˈva.ɾes/, /eŋ.ka.tiˈβa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encativares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encativar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encativar.

#### Variants

* [2] encativessis, encativesses, encativassis, encativasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·res (5)
* Anagrama: intersecava
# encativades
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa.ðəs/, balear /əŋ.kə.tiˈva.ðəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa.ðes/ valencià /eŋ.ka.tiˈva.ðes/, /eŋ.ka.tiˈβa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

encativades
* Participi femení plural del verb encativar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·des (5)
# encativam
## Català
### Verb

encativam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de encativar.

#### Variants

* encativem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·vam (4)
# encativaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.tiˈβa.ɾən/, balear /əŋ.kə.tiˈva.ɾən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ka.tiˈβa.ɾen/ valencià /eŋ.ka.tiˈva.ɾen/, /eŋ.ka.tiˈβa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encativaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encativar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encativar.

#### Variants

* [2] encativessin, encativessen, encativassin, encativassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·ti·va·ren (5)
* Anagrames: entrecanvia, entrecanvià
# emblancares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋˈka.ɾəs/, occidental /em.bɫaŋˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emblancares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emblancar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblancar.
# emblancareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɫəŋ.kəˈɾɛw/ balear /əm.bɫəŋ.kəˈɾəw/, /əm.bɫəŋ.kəˈɾɛw/ Occidental: /em.bɫaŋ.kaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emblancareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emblancar.
# emblancarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾi.ən/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emblancarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emblancar.
# emblancarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾa/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emblancarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emblancar.
# emblancaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾas/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emblancaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emblancar.
# emblancaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾi.əw/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emblancaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emblancar.
# emblancaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾi.ə/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emblancaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emblancar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emblancar.
# emblancaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾi.əs/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emblancaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emblancar.
# emblancaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kəˈɾe/, occidental /em.bɫaŋ.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emblancaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emblancar.
# endú
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈdu/, occidental /enˈdu/
   * Rimes: -u

### Verb

endú
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de endur-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb endur-se.

#### Variants

* [1] enduu
* [2] enduu, endús

### Miscel·lània

* Anagrama: duen
# enduyr
## Català antic
### Verb

enduyr
* forma alternativa de induir
    «Temptació angelical es, fil, con l' angel que Deus t' a donat te conseya que fasses bones obres; e per so que 't pusca enduyr a alcuna bona obra.» (Ramon Llull, Doctrina pueril, 1274-1276)

### Vegeu també

* Obres de referència: DTCA
# endós
## Català
### Verb

endós
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de endossar.

#### Variants

* endosso, endosse, endossi

### Miscel·lània

* Anagrames: dones, donés, dónes, dosen, nedos, ondes, ondés, sonde
# enduésseu
## Català
### Verb

enduésseu
* (col·loquial central) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endur-se.

#### Variants

* enduguéssou, enduguéssiu, enduguésseu, enduguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·du·és·seu (4)
# enduus
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈduws/, occidental /enˈduws/
   * Rimes: -uws

### Verb

enduus
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de endur-se.

#### Variants

* endús

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·duus (2)
# endívia
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ənˈdi.βi.ə/, balear /ənˈdi.vi.ə/ Occidental: nord-occidental /enˈdi.βi.a/ valencià /enˈdi.vi.a/, /enˈdi.βi.a/ Informal: occidental /anˈdi.βi.a/, valencià /anˈdi.vi.a/
   * Rimes: -ivia
   * Etimologia: Probablement de l'àrab هِنْدِبَاء ‎(hindibāʔ), directament o via el llatí tardà intiba, segle XIV.

### Nom

endívia f. ‎(plural endívies)
* (valencià, tortosí, balear) escarola

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·dí·vi·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, DCVB
# encerregueu
## Català
### Verb

encerregueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gueu (4)
# encerreguéssim
## Català
### Verb

encerreguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerregar.

#### Variants

* encerregàssim, encerregàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gués·sim (5)
# encerreguéssiu
## Català
### Verb

encerreguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerregar.

#### Variants

* encerregàssiu, encerregàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gués·siu (5)
# encerreguis
## Català
### Verb

encerreguis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·guis (4)
* Anagrama: escrigueren
# encerregà
## Català
### Verb

encerregà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gà (4)
# encerreguin
## Català
### Verb

encerreguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encerregar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·guin (4)
# encerregués
## Català
### Verb

encerregués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encerregar.

#### Variants

* [1] encerregàs
* [2] encerregàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gués (4)
# encerregui
## Català
### Verb

encerregui
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encerregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encerregar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gui (4)
# encerreguí
## Català
### Verb

encerreguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·guí (4)
# encerregàrem
## Català
### Verb

encerregàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encerregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·re·gà·rem (5)
# embriagariven
## Català
### Verb

embriagariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de embriagar.

#### Variants

* embriagarien
# embriagares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣa.ɾəs/, occidental /em.bɾi.aˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

embriagares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de embriagar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* [2] embriaguessis, embriaguesses, embriagassis, embriagasses

### Miscel·lània

* Anagrama: embriagar-se
# embriagariva
## Català
### Verb

embriagariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de embriagar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de embriagar.

#### Variants

* [1] embriagaria
* [2] embriagaria
# embriagarives
## Català
### Verb

embriagarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de embriagar.

#### Variants

* embriagaries
# embriagaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.əˈɣa.ɾən/, occidental /em.bɾi.aˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

embriagaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de embriagar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb embriagar.

#### Variants

* [2] embriaguessin, embriaguessen, embriagassin, embriagassen
# embriagareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾɛw/ balear /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾəw/, /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾɛw/ Occidental: /em.bɾi.a.ɣaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

embriagareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de embriagar.
# embriagarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾi.ən/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

embriagarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de embriagar.

#### Variants

* embriagariven
# embriagarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾa/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

embriagarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de embriagar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agarbaríem
# embriagaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾi.ə/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

embriagaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de embriagar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de embriagar.

#### Variants

* [1] embriagariva
* [2] embriagariva
# embriagaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɾi.ə.ɣəˈɾi.əs/, occidental /em.bɾi.a.ɣaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

embriagaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de embriagar.

#### Variants

* embriagarives
# empallàssem
## Català
### Verb

empallàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empalléssim, empalléssem, empallàssim, empallàrem
# empallàsseu
## Català
### Verb

empallàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empalléssiu, empallésseu, empallàssiu, empallàreu
# empallés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎes/ balear /əm.pəˈʎes/, /əm.pəˈjes/ Occidental: /em.paˈʎes/
   * Rimes: -es

### Verb

empallés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empallessi, empallàs, empallara
* [2] empallessi, empallàs, empallara

### Miscel·lània

* Anagrama: empellàs
# empallàs
## Català
### Verb

empallàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* [1] empallessi, empallés, empallara
* [2] empallessi, empallés, empallara
# empallàssim
## Català
### Verb

empallàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empalléssim, empalléssem, empallàssem, empallàrem
# empallàssiu
## Català
### Verb

empallàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empalléssiu, empallésseu, empallàsseu, empallàreu
# empalléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎe.səm/ balear /əm.pəˈʎe.səm/, /əm.pəˈje.səm/ Occidental: /em.paˈʎe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

empalléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empalléssim, empallàssim, empallàssem, empallàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·llés·sem (4)
* Anagrama: empellàssem
# empallàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎa.βəw/ balear /əm.pəˈʎa.vəw/, /əm.pəˈja.vəw/ Occidental: nord-occidental /em.paˈʎa.βew/ valencià /em.paˈʎa.vew/, /em.paˈʎa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

empallàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de empallar.
# empallésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pəˈʎe.səw/ balear /əm.pəˈʎe.səw/, /əm.pəˈje.səw/ Occidental: /em.paˈʎe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

empallésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empallar.

#### Variants

* empalléssiu, empallàssiu, empallàsseu, empallàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·llés·seu (4)
* Anagrama: empellàsseu
# eneástilas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.neˈas.ti.las/, meridional /e.neˈah.ti.lah/
       Americà: alt /e.neˈas.ti.l(a)s/, baix /e.neˈah.ti.lah/, austral /e.neˈah.ti.las/
   * Rimes: -astilas

### Adjectiu

eneástilas f. pl.
* forma plural de eneástila
# enervésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbe.səw/, balear /ə.nəɾˈve.səw/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβe.sew/ valencià /e.neɾˈve.sew/, /e.neɾˈβe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

enervésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssiu, enervàssiu, enervàsseu, enervàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vés·seu (4)
* Anagrames: enverésseu, venerésseu
# enervéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbe.sim/, balear /ə.nəɾˈve.sim/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβe.sim/ valencià /e.neɾˈve.sim/, /e.neɾˈβe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

enervéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssem, enervàssim, enervàssem, enervàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vés·sim (4)
* Anagrames: enveréssim, veneréssim, veremessin, verinéssem
# enervéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbe.siw/, balear /ə.nəɾˈve.siw/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβe.siw/ valencià /e.neɾˈve.siw/, /e.neɾˈβe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

enervéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervésseu, enervàssiu, enervàsseu, enervàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vés·siu (4)
* Anagrames: enveréssiu, veneréssiu, verinésseu
# enervéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbe.səm/, balear /ə.nəɾˈve.səm/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβe.sem/ valencià /e.neɾˈve.sem/, /e.neɾˈβe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

enervéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* enervéssim, enervàssim, enervàssem, enervàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vés·sem (4)
* Anagrames: enveréssem, veneréssem, veremessen
# eneástila
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.neˈas.ti.la/, meridional /e.neˈah.ti.la/
       Americà: alt /e.neˈas.t(i).la/, baix /e.neˈah.ti.la/
   * Rimes: -astila

### Adjectiu

eneástila f. ‎(plural eneástilas)
* forma femenina de eneástilo
# enervés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbes/, balear /ə.nəɾˈves/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβes/ valencià /e.neɾˈves/, /e.neɾˈβes/
   * Rimes: -es

### Verb

enervés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb enervar.

#### Variants

* [1] enervàs, enervara
* [2] enervàs, enervara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·vés (3)
* Anagrames: enveres, enverés, esveren, neveres, veneres, venerés
# enerví
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nərˈbi/, balear /ə.nəɾˈvi/ Occidental: nord-occidental /e.nerˈβi/ valencià /e.neɾˈvi/, /e.neɾˈβi/
   * Rimes: -i

### Verb

enerví
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de enervar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ner·ví (3)
* Anagrames: enveri, enverí, rieven, veneri, venerí, verine
# eneástilo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /e.neˈas.ti.lo/, meridional /e.neˈah.ti.lo/
       Americà: alt /e.neˈas.t(i).lo/, baix /e.neˈah.ti.lo/
   * Rimes: -astilo

### Adjectiu

eneástilo m. ‎(femení eneástila, plural masculí eneástilos, plural femení eneástilas)
* (arquitectura) eneàstil

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·ne·ás·ti·lo (5)

### Vegeu també

* eneástilo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# enlairaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəj.ɾəˈɾas/, occidental /en.ɫaj.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enlairaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ràs (4)
# enlairaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəj.ɾəˈɾe/, occidental /en.ɫaj.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enlairaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ré (4)
# enlairaríveu
## Català
### Verb

enlairaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enlairar.

#### Variants

* enlairaríeu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·rí·veu (5)
# enlairaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəj.ɾəˈɾi.əw/, occidental /en.ɫaj.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enlairaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enlairar.

#### Variants

* enlairaríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·rí·eu (5)
# enlairariva
## Català
### Verb

enlairariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de enlairar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enlairar.

#### Variants

* [1] enlairaria
* [2] enlairaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ri·va (5)
# enlairariven
## Català
### Verb

enlairariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enlairar.

#### Variants

* enlairarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ri·ven (5)
# enlairarives
## Català
### Verb

enlairarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de enlairar.

#### Variants

* enlairaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·ri·ves (5)
# enlairarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəj.ɾəˈɾa/, occidental /en.ɫaj.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enlairarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enlairar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·rà (4)
# enlairaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.ɫəj.ɾəˈɾi.əm/, occidental /en.ɫaj.ɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enlairaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enlairar.

#### Variants

* enlairarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·rí·em (5)
# enlairarívem
## Català
### Verb

enlairarívem
* (alguerès) Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enlairar.

#### Variants

* enlairaríem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·lai·ra·rí·vem (5)
# enfuja
## Català
### Verb

enfuja
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enfugir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enfugir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enfugir-se.

#### Variants

* [1] enfugi
* [2] enfugi
* [3] enfugi