OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# indisciplinarien
## Català
### Verb

indisciplinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de indisciplinar.
# intercanviau
## Català
### Verb

intercanviau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de intercanviar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb intercanviar.
# intercanviavo
## Català
### Verb

intercanviavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.
# intercanvie
## Català
### Verb

intercanvie
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de intercanviar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb intercanviar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb intercanviar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·e (5)
* Anagrames: entrecanvii, entrecanvií, entrecanviï, incentivaré
# intercanviava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.βə/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.və/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.βa/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.va/, /in.teɾ.kam.biˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

intercanviava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.
# intercanviaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.βəs/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.βes/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.ves/, /in.teɾ.kam.biˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

intercanviaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.
# intercanviavi
## Català
### Verb

intercanviavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·a·vi (6)
* Anagrama: vaticinariven
# intercanviassis
## Català
### Verb

intercanviassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.βən/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.βen/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.ven/, /in.teɾ.kam.biˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

intercanviaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de intercanviar.
# intercanviarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾɛm/ balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾəm/, /in.tər.kəɱ.vi.əˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾem/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾem/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

intercanviarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de intercanviar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·can·vi·a·rem (6)
* Anagrama: incrementariva
# intercanviares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.ɾəs/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.ɾes/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.ɾes/, /in.teɾ.kam.biˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

intercanviares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intercanviar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviara
## Català
### Verb

intercanviara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviam
## Català
### Verb

intercanviam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de intercanviar.
# intercanviaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.biˈa.ɾən/, balear /in.təɾ.kəɱ.viˈa.ɾən/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.biˈa.ɾen/ valencià /in.teɾ.kaɱ.viˈa.ɾen/, /in.teɾ.kam.biˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

intercanviaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intercanviar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercanviar.
# intercanviareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾɛw/ balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾəw/, /in.tər.kəɱ.vi.əˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾew/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾew/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

intercanviareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intercanviar.
# intercanviaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾi.ə/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾi.a/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾi.a/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

intercanviaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intercanviar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intercanviar.
# intercanviaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.kəm.bi.əˈɾan/, balear /in.təɾ.kəɱ.vi.əˈɾan/ Occidental: nord-occidental /in.ter.kam.bi.aˈɾan/ valencià /in.teɾ.kaɱ.vi.aˈɾan/, /in.teɾ.kam.bi.aˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

intercanviaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intercanviar.
# interpose
## Català
### Verb

interpose
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de interposar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb interposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb interposar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·se (4)
* Anagrames: entorpies, entropies, potineres, proteïnes

## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪn.təˈpəʊz/

### Verb

interpose ‎(3a persona singular present interposes, gerundi interposing, passat i participi interposed)
* interposar
# interposeguessa
## Català
### Verb

interposeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposeguessen
## Català
### Verb

interposeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interposavi
## Català
### Verb

interposavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
# interposegueu
## Català
### Verb

interposegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb interposar.
# interposegués
## Català
### Verb

interposegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·po·se·gués (5)
* Anagrama: repoteguessin
# interposavo
## Català
### Verb

interposavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interposar.
# interposed
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)

### Verb

interposed
* passat i participi de interpose
# interposeguem
## Català
### Verb

interposeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb interposar.
# interposeguesses
## Català
### Verb

interposeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb interposar.
# interrompí
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpi/, occidental /in.te.romˈpi/
   * Rimes: -i

### Verb

interrompí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de interrompre.
    [Jo] interrompí o vaig interrompre.
# interrompírem
## Català
### Verb

interrompírem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de interrompir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pí·rem (5)
* Anagrama: interrompríem
# interrompíssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.rumˈpi.səm/ balear /in.tə.romˈpi.səm/, /in.tə.rumˈpi.səm/ Occidental: /in.te.romˈpi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

interrompíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompir.

#### Variants

* interrompíssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pís·sem (5)
* Anagrama: interrompéssim
# interrompíssim
## Català
### Verb

interrompíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompir.
# interrompíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /in.tə.rumˈpi.əw/, occidental /in.te.romˈpi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

interrompíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de interrompre.
# interrompís
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.rumˈpis/ balear /in.tə.romˈpis/, /in.tə.rumˈpis/ Occidental: /in.te.romˈpis/
   * Rimes: -is

### Verb

interrompís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompir.

#### Variants

* [1] interrompissi
* [2] interrompissi

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pís (4)
# interrompíssiu
## Català
### Verb

interrompíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompir.
# interrompíreu
## Català
### Verb

interrompíreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de interrompir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pí·reu (5)
* Anagrama: interrompríeu
# interrompísseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tə.rumˈpi.səw/ balear /in.tə.romˈpi.səw/, /in.tə.rumˈpi.səw/ Occidental: /in.te.romˈpi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

interrompísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb interrompir.

#### Variants

* interrompíssiu

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·rom·pís·seu (5)
* Anagrama: interrompéssiu
# inhibesques
## Català antic
### Verb

inhibesques
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de inhibir
# inhibesqui
## Català
### Verb

inhibesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inhibir.
# inhibien
## Català
### Verb

inhibien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibien
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir
# inhibesquin
## Català
### Verb

inhibesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inhibir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inhibir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bes·quin (4)
* Anagrama: inhibisquen
# inhibia
## Català
### Verb

inhibia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir.

## Català antic
### Verb

inhibia
* primera persona singular (io, yo, jo) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir
* tercera persona singular (él, eyl, ell) de l'imperfet d'indicatiu de inhibir
# inhibesquis
## Català
### Verb

inhibesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inhibir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bes·quis (4)
* Anagrama: inhibisques
# inhibides
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.niˈβi.ðəs/, occidental /i.niˈbi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

inhibides
* Participi femení plural del verb inhibir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·hi·bi·des (4)
* Anagrama: desinhibí
# interceding
## Anglès
### Verb

interceding
* gerundi de intercede
# intercediren
## Català
### Verb

intercediren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de intercedir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercedir.
# intercedires
## Català
### Verb

intercedires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de intercedir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercedir.
# intercedireu
## Català
### Verb

intercedireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intercedir.
# intercediria
## Català
### Verb

intercediria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intercedir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intercedir.
# intercedira
## Català
### Verb

intercedira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercedir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb intercedir.
# intercediran
## Català
### Verb

intercediran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de intercedir.
# intervindràs
## Català
### Verb

intervindràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de intervenir.
# intervindries
## Català
### Verb

intervindries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de intervenir.
# intervindré
## Català
### Verb

intervindré
* Primera persona del singular (jo) del futur de intervenir.
# intervindrien
## Català
### Verb

intervindrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de intervenir.
# intervindreu
## Català
### Verb

intervindreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de intervenir.
# intervindríeu
## Català
### Verb

intervindríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de intervenir.
# intervindria
## Català
### Verb

intervindria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de intervenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de intervenir.
# intervindrà
## Català
### Verb

intervindrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de intervenir.
# intervenciones socioeducativas
## Castellà
### Nom

intervenciones socioeducativas f. pl.
* forma plural de intervención socioeducativa
# intervencions psicopedagògiques
## Català
### Nom

intervencions psicopedagògiques f. pl.
* Forma plural de intervenció psicopedagògica.
# intervencionista
## Català

   * Pronúncia: (masculí)
       Oriental: central /in.tər.bən.si.uˈnis.tə/ balear /in.təɾ.vən.si.oˈnis.tə/, /in.tər.vən.si.uˈnis.tə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βen.si.oˈnis.te/ valencià /in.teɾ.ven.si.oˈnis.te/, /in.teɾ.βen.si.oˈnis.te/
   * Rimes: -iste
   * Pronúncia: (femení)
       Oriental: central /in.tər.bən.si.uˈnis.tə/ balear /in.təɾ.vən.si.oˈnis.tə/, /in.tər.vən.si.uˈnis.tə/ Occidental: nord-occidental /in.ter.βen.si.oˈnis.ta/ valencià /in.teɾ.ven.si.oˈnis.ta/, /in.teɾ.βen.si.oˈnis.ta/
   * Rimes: -ista
   * Etimologia: De intervenció i el sufix -ista.

### Adjectiu

intervencionista inv. ‎(plural intervencionistes)
* Que participa en una qüestió afavorint-la, impulsant-la o bé controlant-ne l'execució.
    «La socialdemocràcia sueca i el New Deal de Roosevelt als Estats Units transformen l'Estat liberal en Estat intervencionista mitjançant polítiques anticícliques basades en un sistema fiscal redistributiu.» (Cesáreo R. Aguilera de Prat, Manual de ciència política, 1998.)

#### Antònims

* neutral

#### Traduccions

* Alemany: interventionistisch $^{(de)}$
* Anglès: interventionist $^{(en)}$
* Castellà: intervencionista $^{(es)}$
* Portuguès: intervencionista $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ven·ci·o·nis·ta (7)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# intervencions educatives
## Català
### Nom

intervencions educatives f. pl.
* Forma plural de intervenció educativa.
# intervencions socioeducatives
## Català
### Nom

intervencions socioeducatives f. pl.
* Forma plural de intervenció socioeducativa.
# intervenció educativa
## Català
### Nom

intervenció educativa f. ‎(plural intervencions educatives)
* Acció que s'exerceix sobre una persona o un grup amb l'objectiu de promoure el desenvolupament de les seves capacitats.

#### Traduccions

* Anglès: didactic intervention $^{(en)}$
* Castellà: intervención educativa $^{(es)}$
* Francès: intervention éducative $^{(fr)}$

### Vegeu també

* intervenció educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# intervenció psicopedagògica
## Català
### Nom

intervenció psicopedagògica f. ‎(plural intervencions psicopedagògiques)
* Intervenció educativa que, mitjançant el treball amb la institució escolar, el professors i els alumnes, té l'objectiu de millorar la qualitat de l'ensenyament perquè els alumnes obtinguin un desenvolupament òptim de totes les seves capacitats.

#### Notes

Tot i que intervenció psicopedagògica i orientació psicopedagògica designen el mateix concepte, hi ha una certa especialització de l'ús, ja que des de la psicologia es tendeix a parlar d'intervenció psicopedagògica i des de la pedagogia d'orientació psicopedagògica.

#### Sinònims

* orientació psicopedagògica

#### Traduccions

* Anglès: psychopedagogical counseling $^{(en)}$, psychopedagogical guidance $^{(en)}$, psychopedagogical intervention $^{(en)}$
* Castellà: intervención psicopedagógica $^{(es)}$, orientación psicopedagógica $^{(es)}$
* Francès: intervention psycopédagoqique $^{(fr)}$, orientation psychopédagogique $^{(fr)}$

### Vegeu també

* intervenció psicopedagògica. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# intervenció
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /in.tər.bən.siˈo/, balear /in.təɾ.vən.siˈo/ Occidental: /in.teɾ.ben.siˈo/, /in.teɾ.ven.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: Del llatí interventio.

### Nom

intervenció f. ‎(plural intervencions)
* Acció d'intervenir.

#### Sinònims

* operació, fiscalització, participació

#### Compostos i expressions

* intervenció educativa
* intervenció psicopedagògica
* intervenció quirúrgica

#### Traduccions

* Anglès: intervention $^{(en)}$
* Castellà: intervención $^{(es)}$
* Francès: intervention $^{(fr)}$
* Italià: intervento $^{(it)}$
* Occità: intervencion $^{(oc)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ter·ven·ci·ó (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# invectivessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβe.sis/, balear /iɱ.vək.tiˈve.sis/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβe.sis/ valencià /iɱ.vek.tiˈve.sis/, /im.bek.tiˈβe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

invectivessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bəkˈti.βis/, balear /iɱ.vəkˈti.vis/ Occidental: nord-occidental /im.bekˈti.βis/ valencià /iɱ.vekˈti.vis/, /im.bekˈti.βis/
   * Rimes: -ivis

### Verb

invectivis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bəkˈti.βin/, balear /iɱ.vəkˈti.vin/ Occidental: nord-occidental /im.bekˈti.βin/ valencià /iɱ.vekˈti.vin/, /im.bekˈti.βin/
   * Rimes: -ivin

### Verb

invectivin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb invectivar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb invectivar.
# invectivàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβa.ɾəm/, balear /iɱ.vək.tiˈva.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβa.ɾem/ valencià /iɱ.vek.tiˈva.ɾem/, /im.bek.tiˈβa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

invectivàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de invectivar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβa.ɾəw/, balear /iɱ.vək.tiˈva.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβa.ɾew/ valencià /iɱ.vek.tiˈva.ɾew/, /im.bek.tiˈβa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

invectivàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de invectivar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβe.sin/, balear /iɱ.vək.tiˈve.sin/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβe.sin/ valencià /iɱ.vek.tiˈve.sin/, /im.bek.tiˈβe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

invectivessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb invectivar.
# invectivi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bəkˈti.βi/, balear /iɱ.vəkˈti.vi/ Occidental: nord-occidental /im.bekˈti.βi/ valencià /iɱ.vekˈti.vi/, /im.bekˈti.βi/
   * Rimes: -ivi

### Verb

invectivi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invectivar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb invectivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb invectivar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb invectivar.
# invectivo
## Català
### Verb

invectivo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de invectivar.
# invectivà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβa/, balear /iɱ.vək.tiˈva/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβa/ valencià /iɱ.vek.tiˈva/, /im.bek.tiˈβa/
   * Rimes: -a

### Verb

invectivà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de invectivar.
# invectiveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bək.tiˈβɛw/ balear /iɱ.vək.tiˈvəw/, /iɱ.vək.tiˈvɛw/ Occidental: nord-occidental /im.bek.tiˈβew/ valencià /iɱ.vek.tiˈvew/, /im.bek.tiˈβew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

invectiveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de invectivar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb invectivar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb invectivar.
# inutili
## Italià

   * Pronúncia: /iˈnuː.ti.li/

### Adjectiu

inutili inv. pl.
* forma plural de inutile

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nù·ti·li (4)
# inusitat
## Català

   * Pronúncia: /i.nu.ziˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí inusitatus o inusĭtātum

### Adjectiu

inusitat m. ‎(femení inusitada, plural masculí inusitats, plural femení inusitades)
* Que causa estranyesa per ser poc freqüent.

#### Sinònims

* rar, insòlit

#### Antònims

* comú

#### Traduccions

* Anglès: unused $^{(en)}$, odd $^{(en)}$
* Castellà: inusitado $^{(es)}$
* Francès: ???? $^{(fr)}$
* Italià: ????? $^{(it)}$
* Portuguès: inusitado $^{(pt)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·u·si·tat (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# inusual
## Català

   * Pronúncia: /i.nu.zuˈaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del prefix in- i usual.

### Adjectiu

inusual inv. ‎(plural inusuals)
* Cosa que ningú està acostumat de veure que passi.

#### Sinònims

* estrany, rar, inusitat, insòlit, desacostumat

#### Antònims

* usual, habitual, quotidià

#### Traduccions

* Alemany: ungebräuchlich $^{(de)}$, ungewöhnlich $^{(de)}$
* Anglès: unusual $^{(en)}$
* Castellà: inusual $^{(es)}$
* Francès: inhabituel $^{(fr)}$
* Italià: insolito $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·u·su·al (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inutile
## Italià

   * Pronúncia: /iˈnuː.ti.le/

### Adjectiu

inutile inv. ‎(plural inutili)
* inútil

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·nù·ti·le (4)
# inutilitza
## Català
### Verb

inutilitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de inutilitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb inutilitzar.
# inusitades
## Català
### Adjectiu

inusitades f. pl.
* Forma plural de inusitada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·u·si·ta·des (5)
* Anagrama: auditessin