OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acuzativ
## Romanès
### Nom

acuzativ n. ‎(plural acuzative)
* acusatiu

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (un) | acuzativ | acuzativul | (niște) | acuzative | acuzativele |
| Genitiu-datiu | (unui) | acuzativ | acuzativului | (unor) | acuzative | acuzativelor |
| Vocatiu | | acuzativule, acuzative | acuzativule, acuzative | | acuzativelor | acuzativelor |
# adv.
## Català
### Abreviatura

adv.
* Forma abreujada de adverbi.
* Forma abreujada de advocat.
* Forma abreujada de advocada.

## Castellà
### Abreviatura

adv.
* forma abreujada de adverbio
# adv. c.
## Castellà
### Abreviatura

adv. c.
* adverbi de quantitat
# adv. dud.
## Castellà
### Abreviatura

adv. dud.
* adverbi de dubte
# adv. excl.
## Castellà
### Abreviatura

adv. excl.
* adverbi exclamatiu
# adv. l.
## Castellà
### Abreviatura

adv. l.
* adverbi de lloc
# adv. m.
## Castellà
### Abreviatura

adv. m.
* adverbi de manera
# adv. neg.
## Castellà
### Abreviatura

adv. neg.
* adverbi de negació
# adv. afirm.
## Castellà
### Abreviatura

adv. afirm.
* adverbi afirmatiu
# adv. int.
## Castellà
### Abreviatura

adv. int.
* adverbi interrogatiu
# adv. lat.
## Castellà
### Abreviatura

adv. lat.
* adverbi llatí
# afegiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈʒiw/ Occidental: nord-occidental /a.feˈʒiw/, valencià /a.feˈd͡ʒiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

afegiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de afegir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb afegir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb afegir.
# afegiva
## Català
### Verb

afegiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de afegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de afegir.
# afegiven
## Català
### Verb

afegiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de afegir.
# afegixen
## Català
### Verb

afegixen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de afegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afegixo
## Català
### Verb

afegixo
* (nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afegives
## Català
### Verb

afegives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de afegir.
# afegix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.fəˈʒiʃ/ Occidental: nord-occidental /a.feˈʒiʃ/, valencià /a.feˈd͡ʒiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

afegix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afegir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afegir.
# afegixa
## Català
### Verb

afegixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afegir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afegixes
## Català
### Verb

afegixes
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de afegir.
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afegixos
## Català
### Verb

afegixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afegir.
# afiganyarà
## Català
### Verb

afiganyarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afiganyar.
# afiganyara
## Català
### Verb

afiganyara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyaria
## Català
### Verb

afiganyaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de afiganyar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de afiganyar.
# afiganyarien
## Català
### Verb

afiganyarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de afiganyar.
# afiganyaran
## Català
### Verb

afiganyaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de afiganyar.
# afiganyaren
## Català
### Verb

afiganyaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de afiganyar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# afiganyareu
## Català
### Verb

afiganyareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de afiganyar.
# afiganyaries
## Català
### Verb

afiganyaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de afiganyar.
# afiganyares
## Català
### Verb

afiganyares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de afiganyar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afiganyar.
# adamantí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðə.mənˈti/, occidental /a.ða.manˈti/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del llatí adamantinus.

### Adjectiu

adamantí m. ‎(femení adamantina, plural masculí adamantins, plural femení adamantines)
* Semblant o que té les propietats del diamant.
* (per extensió) Dur, resistent.

#### Traduccions

* Francès: adamantin $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·man·tí (4)
* Anagrames: imantada, matinada

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# adamique
## Francès

   * Pronúncia: /a.daˈmik/

### Adjectiu

adamique inv. ‎(plural adamiques)
* adàmic -a
# adamiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.daˈmik/

### Adjectiu

adamiques inv. pl.
* forma plural de adamique
# adamuceña
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ða.muˈθe.ɲa\
       Americà: alt /a.da.m(u)ˈse.ɲa/, baix \a.ða.muˈse.ɲa\
   * Rimes: -eɲa

### Nom

adamuceña f. ‎(plural adamuceñas)
* forma femenina de adamuceño

### Adjectiu

adamuceña f. ‎(plural adamuceñas)
* forma femenina de adamuceño
# adamisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəˈmiz.mə/, occidental /a.ðaˈmiz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De Adam i el sufix -isme.

### Nom

adamisme m. ‎(plural adamismes)
* (religió) Doctrina cristiana del segle II que predicava el retorn a la innocència original de l’Edèn defensant el nudisme i rebutjant el matrimoni.
* (antropologia) Ideologia que propugna fer una cosa com si no l’hagués fet mai ningú abans.

#### Relacionats

* adamita

#### Traduccions

* Castellà: adanismo $^{(es)}$, adamismo $^{(es)}$
* Francès: adamisme $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·mis·me (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, Optimot
# adamuceñas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.ða.muˈθe.ɲas\, meridional \a.ða.muˈθe.ɲah\
       Americà: alt /a.da.muˈse.ɲ(a)s/, baix \a.ða.muˈse.ɲah\, austral \a.ða.muˈse.ɲas\
   * Rimes: -eɲas

### Nom

adamuceñas f. pl.
* forma plural de adamuceña

### Adjectiu

adamuceñas f. pl.
* forma plural de adamuceña
# aeronau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˌe.ɾuˈnaw/ balear /əˌe.ɾoˈnaw/, /əˌe.ɾuˈnaw/ Occidental: /aˌe.ɾoˈnaw/
   * Rimes: -aw
   * Etimologia: Del prefix aero- i nau.

### Nom

aeronau f. ‎(plural aeronaus)
* Vehicle amb capacitat per a viatjar per l'aire (avió, helicòpter, autogir, dirigible, etc).

#### Derivats

* aeronauta
* aeronàutic
* portaaeronaus

#### Traduccions

* Alemany: Luftfahrzeug $^{(de)}$ n.
* Anglès: aircraft $^{(en)}$, airship $^{(en)}$
* Basc: aireontzi $^{(eu)}$
* Castellà: aeronave $^{(es)}$ f.
* Danès: luftfartøj $^{(da)}$ n.
* Esperanto: aerŝipo $^{(eo)}$
* Feroès: loftfar $^{(fo)}$ n.
* Francès: aéronef $^{(fr)}$ m.
* Gallec: aeronave $^{(gl)}$ f.
* Islandès: loftfar $^{(is)}$ n.
* Italià: aeronave $^{(it)}$ f., dirigibile $^{(it)}$ m.
* Portuguès: aeronave $^{(pt)}$ f.
* Romanès: aeronavă $^{(ro)}$ f., aerovehicul $^{(ro)}$ n.
* Suec: luftfartyg $^{(sv)}$ n.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·nau (4)
* Anagrama: anouera

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# aeronautici
## Romanès
### Nom

aeronautici
* genitiu i datiu indefinit singular de aeronautică
# aeron
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈe.ron/

### Nom

aeron
* acusatiu de aero
# aeronautiche
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.roˈnau.ti.ke/

### Nom

aeronautiche f. pl.
* forma plural de aeronautica
# aeron.
## Català
### Abreviatura

aeron.
* Forma abreujada de aeronàutica.
# aeronautica
## Italià

   * Pronúncia: /a.e.roˈnau.ti.ka/

### Nom

aeronautica f. ‎(plural aeronautiche)
* aeronàutica

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·e·ro·nàu·ti·ca (6)

## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

aeronautica
* nominatiu i acusatiu definit singular de aeronautică
# aeronauticii
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

aeronauticii
* genitiu i datiu definit singular de aeronautică
# aeronautico
## Romanès
### Nom

aeronautico
* vocatiu singular de aeronautică
# afetgegaré
## Català
### Verb

afetgegaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afetgegar.
# afetgegasses
## Català
### Verb

afetgegasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegassen
## Català
### Verb

afetgegassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegassin
## Català
### Verb

afetgegassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# afetgegaríeu
## Català
### Verb

afetgegaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afetgegar.
# afetgegarà
## Català
### Verb

afetgegarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afetgegar.
# afetgegaràs
## Català
### Verb

afetgegaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afetgegar.
# afetgegassis
## Català
### Verb

afetgegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afetgegar.
# aficionessis
## Català
### Verb

aficionessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficionin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.siˈo.nin/, occidental /a.fi.siˈo.nin/
   * Rimes: -onin

### Verb

aficionin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aficionar-se.
# aficionà
## Català
### Verb

aficionà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de aficionar-se.
# aficioneu
## Català
### Verb

aficioneu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aficionar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aficionar-se.
# aficioni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.siˈo.ni/, occidental /a.fi.siˈo.ni/
   * Rimes: -oni

### Verb

aficioni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aficionar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aficionar-se.
# aficionis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fi.siˈo.nis/, occidental /a.fi.siˈo.nis/
   * Rimes: -onis

### Verb

aficionis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficionessin
## Català
### Verb

aficionessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficionos
## Català
### Verb

aficionos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
# aficiono
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fi.siˈo.nu/ balear /ə.fi.siˈo.no/, /ə.fi.siˈo.nu/ Occidental: /a.fi.siˈo.no/
   * Rimes: -ono

### Verb

aficiono
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aficionar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aficionar-se.
# adieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðiˈɛw/ balear /ə.ðiˈəw/, /ə.ðiˈɛw/ Occidental: /a.ðiˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

adieu ‎(infinitiu adiar)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adiar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adiar.
adieu ‎(infinitiu adir-se)
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·eu (3)
* Anagrames: aideu, eduïa, ideau

## Francès

   * Pronúncia: \aˈdjø\

### Interjecció

adieu
* adeu

#### Relacionats

* au revoir

#### Notes

S’usa per acomiadar-se per un llarg període.

### Nom

adieu m. ‎(plural adieux)
* comiat, adeu

## Occità

   * Pronúncia: /aˈdiw/
   * Etimologia: Contracció de adieusiatz ‎(«adéu-siau»).

### Interjecció

adieu
* hola (salutació cordial)
* adeu (comiat)

#### Variants

* adiu (gascó)

#### Sinònims

* [1] bonjorn, òla (aranès)
* [2] adieu-siatz, al reveire
# adieu-siatz
## Occità
### Interjecció

adieu-siatz
* adeu

#### Variants

* adieusiatz

#### Derivats

* Vegeu adieusiatz

### Vegeu també

* Vavassori, Bernard. À Bisto de Nas, 2008 (en francès). Tolosa: Loubatières, 25. ISBN 9782862665436.
# adieusiatz
## Occità
### Interjecció

adieusiatz
* (Gascunya, Tolosa) adeu-siau

#### Variants

* adieu-siatz

#### Derivats

* adessiatz
* adishatz
* adissiàs
# adieva
## Català
### Verb

adieva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·e·va (4)
* Anagrames: ideava, vedaia
# adieven
## Català
### Verb

adieven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·e·ven (4)
* Anagrames: ideaven, vedaien
# adigau
## Català
### Verb

adigau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·gau (3)
* Anagrama: guiada
# adieux
## Francès

   * Pronúncia: /aˈdjø/

### Nom

adieux m. pl.
* forma plural de adieu
# adieves
## Català
### Verb

adieves
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·e·ves (4)
* Anagrames: desveia, ideaves, vedaies
# adiga
## Català
### Verb

adiga
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb adir-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb adir-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb adir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ga (3)
* Anagrama: adagi
# afranquisquen
## Català
### Verb

afranquisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb afranquir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb afranquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fran·quis·quen (4)
* Anagrama: afranquesquin
# afranquirà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋ.kiˈɾa/, occidental /a.fɾaŋ.kiˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

afranquirà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de afranquir.
# afranquiríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋ.kiˈɾi.əw/, occidental /a.fɾaŋ.kiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

afranquiríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de afranquir.
# afranquiràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋ.kiˈɾas/, occidental /a.fɾaŋ.kiˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

afranquiràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de afranquir.
# afranquiré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋ.kiˈɾe/, occidental /a.fɾaŋ.kiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

afranquiré
* Primera persona del singular (jo) del futur de afranquir.
# afranquissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fɾəŋˈki.sən/, occidental /a.fɾaŋˈki.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

afranquissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afranquir.
# afranquisc
## Català
### Verb

afranquisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afranquir.
# afranquisca
## Català
### Verb

afranquisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb afranquir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb afranquir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb afranquir.
# afranquisques
## Català
### Verb

afranquisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb afranquir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fran·quis·ques (4)
* Anagrama: afranquesquis
# afinesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈne.səs/, occidental /a.fiˈne.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

afinesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    [Tu] afinessis, afinesses, afinasses, afinassis o afinares.

#### Sinònims

* afineguesses, forma col·loquial.
# afinestrades
## Català
### Verb

afinestrades
* Participi femení plural del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tra·des (5)
# afinessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈne.sis/, occidental /a.fiˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

afinessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    [Tu] afinessis, afinesses, afinasses, afinassis o afinares.
# afinestr
## Català
### Verb

afinestr
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nestr (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefinrst)
* Anagrames: finestra, infestar
# afinessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈne.sə/, occidental /a.fiˈne.sa/
       Informal: /a.fiˈne.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

afinessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] afinés, afinàs o afinara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·sa (4)
* Anagrama: afanessi
# afinessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈne.sən/, occidental /a.fiˈne.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

afinessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    [Ells/elles/vostès] afinessin, afinessen, afinassen, afinassin o afinaren.

#### Sinònims

* afineguessen, forma col·loquial.
# afinestra
## Català
### Verb

afinestra
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de afinestrar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tra (4)
* Anagrames: infestara, infestarà
# afinessi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fiˈne.si/, balear /ə.fiˈne.si/ alguerès /a.fiˈne.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

afinessi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] afinés, afinàs o afinara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] afinés, afinàs o afinara.
# afinessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.fiˈne.sin/, occidental /a.fiˈne.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

afinessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb afinar.
    [Ells/elles/vostès] afinessin, afinessen, afinassen, afinassin o afinaren.
# afinestrada
## Català
### Verb

afinestrada
* Participi femení singular del verb afinestrar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fi·nes·tra·da (5)
# aflorats
## Català
### Verb

aflorats
* Participi masculí plural del verb aflorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·flo·rats (3)
* Anagrama: flotaràs
# afloraven
## Català
### Verb

afloraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aflorar.
# aflore
## Català
### Verb

aflore
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aflorar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aflorar.
# afloren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈfɫɔ.ɾən/, occidental /aˈfɫɔ.ɾen/
   * Rimes: -ɔɾen

### Verb

afloren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aflorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aflorar.
# aflores
## Català
### Verb

aflores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aflorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aflorar.
# aflorau
## Català
### Verb

aflorau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aflorar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aflorar.
# aflorava
## Català
### Verb

aflorava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aflorar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aflorar.
# afloraves
## Català
### Verb

afloraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aflorar.
# afloressen
## Català
### Verb

afloressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aflorar.
# adjuren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ədˈʒu.ɾən/, occidental /adˈd͡ʒu.ɾen/
   * Rimes: -uɾen

### Verb

adjuren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de adjurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb adjurar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb adjurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·ju·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (adejnru)
* Anagrama: dejunar
# adjurau
## Català
### Verb

adjurau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de adjurar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb adjurar.
# adjurava
## Català
### Verb

adjurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adjurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adjurar.
# adjured
## Anglès
### Verb

adjured
* passat i participi de adjure
# adjuraven
## Català
### Verb

adjuraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adjurar.
# adjuraves
## Català
### Verb

adjuraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de adjurar.