OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# limitos
## Català
### Verb

limitos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb limitar.
# limità
## Català
### Verb

limità
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de limitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·mi·tà (3)
* Anagrames: milita, milità
# limitàieu
## Català
### Verb

limitàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de limitar.
# llitaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎi.təˈɾan/, occidental /ʎi.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

llitaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de llitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·ta·ran (3)
# llitar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ʎiˈta/ Occidental: nord-occidental /ʎiˈta/ valencià /ʎiˈtaɾ/, /ʎiˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: llità
   * Etimologia: De llit ‎(«superfície de suport»), segle XVIII.

### Verb

llitar trans.
* Cobrir el sòl amb material de construcció com a basament o com a fons.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: llito, llita, llitem

#### Traduccions

* Castellà: solar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: lli·tar (2)
* Anagrames: artill, ratlli, ratllí, tralli, trallí, trilla, trillà, Trillà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llenguadocià
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˌʎeŋ.ɡwə.ðu.siˈa/ balear /ˌʎeŋ.ɡwə.ðo.siˈa/, /ˌʎeŋ.ɡwə.ðu.siˈa/ Occidental: /ˌʎeŋ.ɡwa.ðo.siˈa/
   * Rimes: -a
   * Etimologia: De Llenguadoc i el sufix -ià, probablement amb la ce influïda pel francès Languedocien.

### Adjectiu

llenguadocià m. ‎(femení llenguadociana, plural masculí llenguadocians, plural femení llenguadocianes)
* Relatiu o pertanyent a Llenguadoc o la seva parla.

#### Traduccions

* Castellà: languedociano $^{(es)}$
* Francès: Languedocien $^{(fr)}$

### Nom

llenguadocià m. ‎(plural llenguadocians, femení llenguadociana)
* Persona que habita o és originària de Llenguadoc.
* (només singular) Dialecte de l'occità parlat al Llenguadoc.

#### Traduccions

* Castellà: languedociano $^{(es)}$
* Francès: Languedocien $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llen·gua·do·ci·à (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, Optimot, ésAdir
# llenguado portuguès
## Català
### Nom

llenguado portuguès m. ‎(plural llenguados portuguesos)
* Peix de la família dels soleids que viu en la costa atlàntica des de Mauritània fins a Angola (Synaptura lusitanica lusitanica).

#### Hiperònims

* peixos > soleids

#### Traduccions

* Anglès: Portuguese sole $^{(en)}$
* Castellà: lenguado portugués $^{(es)}$
* Francès: sole ruardon commune $^{(fr)}$, sole-ruardon commune $^{(fr)}$

### Vegeu també

* llenguado portuguès. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llenguado xic
## Català
### Nom

llenguado xic m. ‎(plural llenguados xics)
* llenguado menut

### Vegeu també

* llenguado xic. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llenguado ocel·lat
## Català
### Nom

llenguado ocel·lat m. ‎(plural llenguados ocel·lats)
* llengua de Sant Pau

### Vegeu també

* llenguado ocel·lat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llenguado pelut
## Català
### Nom

llenguado pelut m. ‎(plural llenguados peluts)
* llenguado d'arena

### Vegeu també

* llenguado pelut. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llenguado senegalès
## Català
### Nom

llenguado senegalès m. ‎(plural llenguados senegalesos)
* Peix teleosti de la família dels soleids que es troba a l’Atlàntic oriental (Solea senegalensis).

#### Hiperònims

* peixos > soleids

#### Traduccions

* Anglès: Senegal sole $^{(en)}$, Senegalese sole $^{(en)}$
* Castellà: lenguado senegalés $^{(es)}$
* Francès: sole du Sénégal $^{(fr)}$

### Vegeu també

* llenguado senegalès. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# lluentàsseu
## Català
### Verb

lluentàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·en·tàs·seu (4)
# lluentàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎu.ənˈta.ɾəm/, occidental /ʎu.enˈta.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

lluentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de lluentar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·en·tà·rem (4)
# lluentàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.ənˈta.βəw/, balear /ʎu.ənˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /ʎu.enˈta.βew/ valencià /ʎu.enˈta.vew/, /ʎu.enˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

lluentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de lluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·en·tà·veu (4)
# lluentàssem
## Català
### Verb

lluentàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·en·tàs·sem (4)
# lluentàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎu.ənˈta.βəm/, balear /ʎu.ənˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /ʎu.enˈta.βem/ valencià /ʎu.enˈta.vem/, /ʎu.enˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

lluentàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de lluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·en·tà·vem (4)
# lluentàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎu.ənˈta.ɾəw/, occidental /ʎu.enˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

lluentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de lluentar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb lluentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·en·tà·reu (4)
# linkò
## Italià
### Verb

linkò
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del passat de linkare
# linocuts
## Anglès
### Nom

linocuts
* forma plural de linocut
# linquis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɪŋ.kwɪs/

### Verb

linquis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de linquō
# linorum
## Llatí

   * Pronúncia: /liːˈnoː.rʊm/

### Nom

līnōrum
* genitiu plural de līnum
# linquere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɪŋ.kwɛ.rɛ/

### Verb

linquere
* infinitiu del present actiu de linquō
# linocut
## Anglès
### Nom

linocut ‎(plural linocuts)
* (Gravat) linòleum

### Vegeu també

* linocut. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# lino
## Castellà

   * Pronúncia: /ˈli.no/
   * Rimes: -ino
   * Etimologia: Del llatí linum.

### Nom

lino m. ‎(plural linos)
* lli

### Miscel·lània

* Síl·labes: li·no (2)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre lino

## Italià

   * Pronúncia: /ˈliː.no/
   * Etimologia: Del llatí linum.

### Nom

lino m. ‎(plural lini)
* lli
* abreviació de linotipia

#### Derivats

* pannolino

### Miscel·lània

* Síl·labes: lì·no (2)

### Vegeu també

* Diccionari Treccani

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈliː.noː/
   * Etimologia: De protoindoeuropeu *lei («mullat, llimós, oliós»), de l'arrel *h₂leyH- («gotejar»).

### Verb

linō ‎(1a present$^?$), linis ‎(2a present), linere ‎(infinitiu), lēvī ‎(perfet), litum ‎(supí)
* impregnar d'oli, fregar, amarar
* empastifar

#### Derivats

| allinō circumlinō collinō dēlinō ēlinō | illinō interlinō linimen oblinō perlinō | praelinō relinō sublinō subterlinō superlinō |

### Nom

līnō
* datiu singular de līnum
* ablatiu singular de līnum
# linos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈli.nos/, meridional /ˈli.noh/
       Americà: alt /ˈli.n(o)s/, baix /ˈli.noh/, austral /ˈli.nos/
   * Rimes: -inos

### Nom

linos m. pl.
* forma plural de lino
# linquo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈlɪŋ.kwoː/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *leykʷ- («anar-se'n»).

### Verb

linquō ‎(1a present$^?$), linquis ‎(2a present), linquere ‎(infinitiu), liquī ‎(perfet), lictum ‎(supí)
* abandonar, renegar
* cessar

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.669-670
# madrileño
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \ma.ðɾiˈle.ɲo\
       Americà: alt /ma.d͡ziˈle.ɲo/, baix \ma.ðɾiˈle.ɲo\
   * Rimes: -eɲo
   * Etimologia: De Madrid i el sufix -eño.

### Adjectiu

madrileño m. ‎(femení madrileña, plural masculí madrileños, plural femení madrileñas)
* madrileny

### Nom

madrileño m. ‎(plural madrileños, femení madrileña)
* madrileny

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·dri·le·ño (4)
* Heterograma de 9 lletres (adeilmnor)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre madrileño
# madrona
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈðɾo.nə/, occidental /maˈðɾo.na/
   * Rimes: -ona
   * Etimologia: Del llatí mātrōna ‎(«dona casada»), de māter ‎(«mare»).

### Nom

madrona f. ‎(plural madrones)
* sàlvia romana
* llevadora

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·dro·na (3)
* Anagrames: adornam, manador

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# madrones
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈðɾo.nəs/, occidental /maˈðɾo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

madrones f. pl.
* Forma plural de madrona.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·dro·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (ademnors)
* Anagrames: sondarem, sondàrem
# madrileños
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ma.ðɾiˈle.ɲos\, meridional \ma.ðɾiˈle.ɲoh\
       Americà: alt /ma.d͡ziˈle.ɲ(o)s/, baix \ma.ðɾiˈle.ɲoh\, austral \ma.ðɾiˈle.ɲos\
   * Rimes: -eɲos

### Adjectiu

madrileños m. pl.
* forma plural de madrileño
# madrines
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈðɾi.nəs/, occidental /maˈðɾi.nes/
   * Rimes: -ines

### Nom

madrines f. pl.
* Forma plural de madrina.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·dri·nes (3)
* Heterograma de 8 lletres (adeimnrs)
* Anagrama: mirandes
# madrina
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈðɾi.nə/, occidental /maˈðɾi.na/
   * Rimes: -ina
   * Etimologia: Del llatí tardà mātrīna, de māter ‎(«mare»), segle XIV. El sentit més estès antigament de llevadora va provocar el desplaçament semàntic a padrina.

### Nom

madrina f. ‎(plural madrines)
* (antic, nord-occidental) llevadora
* (antic) padrina
* Corretja que lliga dos animals de tir pels musells perquè marxin junts i no es molestin.

#### Traduccions

* Castellà: madrina $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·dri·na (3)
* Anagrames: dimanar, mandarí, midaran, miranda

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# madrilla
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈðɾi.ʎə/, occidental /maˈðɾi.ʎa/
   * Rimes: -iʎa
   * Etimologia: Del llatí matrīcula, diminutiu de mater.

### Nom

madrilla f. ‎(plural madrilles)
* Peix de la família dels ciprínids, de cos allargat, que es troba en rius entre el Roine i l’Ebre (Parachondrostoma toxostoma).
* Peix de la família dels ciprínids que es troba en aigües dolces entre Croàcia i Suïssa (Alburnus alborella).
* (peixos) boga

#### Sinònims

* (Parachondrostoma toxostoma) bagre

#### Hiperònims

* peixos > ciprínids (Parachondrostoma toxostoma)
* peixos > acipensèrids (Alburnus alborella)

#### Traduccions

* Anglès: South-west European nase $^{(en)}$
* Castellà: madrilla $^{(es)}$
* Francès: soffie $^{(fr)}$, soufie $^{(fr)}$, toxostome $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·dri·lla (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
* madrilla. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# madrilène
## Francès
### Adjectiu

madrilène inv. ‎(plural madrilènes)
* Madrileny

#### Relacionats

* Madrid
* Madrilène
# madrilènes
## Francès

   * Pronúncia: /ma.dʁiˈlɛn/

### Adjectiu

madrilènes inv. pl.
* forma plural de madrilène
# magrejàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣɾəˈʒa.ɾəm/ balear /mə.ɣɾəˈd͡ʒa.ɾəm/, /mə.ɣɾəˈʒa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ma.ɣɾeˈʒa.ɾem/, valencià /ma.ɣɾeˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

magrejàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de magrejar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.
# magrejàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣɾəˈʒa.ɾəw/ balear /mə.ɣɾəˈd͡ʒa.ɾəw/, /mə.ɣɾəˈʒa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ma.ɣɾeˈʒa.ɾew/, valencià /ma.ɣɾeˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

magrejàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de magrejar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gre·jà·reu (4)
* Anagrames: agreujarem, agreujàrem
# magrejàssem
## Català
### Verb

magrejàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.
# magrejo
## Català
### Verb

magrejo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de magrejar.
# magrejàssiu
## Català
### Verb

magrejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gre·jàs·siu (4)
* Anagrama: agreujàssim
# magrejàssim
## Català
### Verb

magrejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.
# magrejà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ɣɾəˈʒa/ balear /mə.ɣɾəˈd͡ʒa/, /mə.ɣɾəˈʒa/ Occidental: nord-occidental /ma.ɣɾeˈʒa/, valencià /ma.ɣɾeˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

magrejà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de magrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gre·jà (3)
* Anagrama: agrejam
# magrejàsseu
## Català
### Verb

magrejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gre·jàs·seu (4)
* Anagrama: agreujàssem
# magrejàs
## Català
### Verb

magrejàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb magrejar.

### Miscel·lània

* Anagrama: garsejam
# llandassen
## Català
### Verb

llandassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llandar.
# llandava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎənˈda.βə/, balear /ʎənˈda.və/ Occidental: nord-occidental /ʎanˈda.βa/ valencià /ʎanˈda.va/, /ʎanˈda.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

llandava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de llandar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de llandar.
# llandaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎənˈda.βən/, balear /ʎənˈda.vən/ Occidental: nord-occidental /ʎanˈda.βen/ valencià /ʎanˈda.ven/, /ʎanˈda.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

llandaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de llandar.
# llandaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎən.dəˈɾi.əw/, occidental /ʎan.daˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

llandaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de llandar.
# llandasses
## Català
### Verb

llandasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llandar.
# llandaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎən.dəˈɾas/, occidental /ʎan.daˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

llandaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de llandar.
# llandaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎən.dəˈɾe/, occidental /ʎan.daˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

llandaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de llandar.
# lluïdes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎuˈi.ðəs/, occidental /ʎuˈi.ðes/
   * Rimes: -ides

### Verb

lluïdes
* Participi femení plural del verb lluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ï·des (3)
* Anagrama: lleudis
# lluïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎuˈi.əs/, occidental /ʎuˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

lluïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de lluir.
# lluï
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎu.i/
   * Rimes: -ui

### Verb

lluï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de lluir.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb lluir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb lluir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb lluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ï (2)
* Anagrames: ulli, ullí
# lluïa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎuˈi.ə/, occidental /ʎuˈi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

lluïa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de lluir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de lluir.
# lluïdament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuˌi.ðəˈmen/ balear /ʎuˌi.ðəˈment/, /ʎuˌi.ðəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ʎuˌi.ðaˈmen/ valencià /ʎuˌi.ðaˈment/, /ʎuˌi.ðaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De lluït i el sufix -ment.

### Adverbi

lluïdament
* D'una manera lluïda.

#### Antònims

* deslluïdament

#### Traduccions

* Castellà: lucidamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ï·da·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# lluíveu
## Català
### Verb

lluíveu
* (col·loquial nord-occidental, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de lluir.
# lluïda
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎuˈi.ðə/, occidental /ʎuˈi.ða/
   * Rimes: -ida

### Verb

lluïda
* Participi femení singular del verb lluir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llu·ï·da (3)
* Anagrama: al·ludí
# lluïen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎuˈi.ən/, occidental /ʎuˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

lluïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de lluir.
# llonguet
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎuŋˈgɛt/, occidental /ʎoŋˈget/
   * Rimes: -ɛt
   * Etimologia: De llong i el sufix -et.

### Nom

llonguet m. ‎(plural llonguets)
* Pa petit, llargarut i estret amb un solc gran.
* Espardenya, Stichopus regalis
* (col·loquial, despectiu) Natural de Palma, panet.

#### Traduccions

* Anglès: kind of bread roll $^{(en)}$
* Castellà: mollete $^{(es)}$, panecillo $^{(es)}$
* Francès: longuet $^{(fr)}$
* Italià: panino $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: llon·guet (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# llongària
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuŋˈɡa.ɾi.ə/ balear /ʎoŋˈɡa.ɾi.ə/, /ʎuŋˈɡa.ɾi.ə/ Occidental: /ʎoŋˈɡa.ɾi.a/
   * Rimes: -aɾia
   * Etimologia: De llong i el sufix -ària.

### Nom

llongària f. ‎(plural llongàries)
* (antic, alguerès) llargària

### Miscel·lània

* Síl·labes: llon·gà·ri·a (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
# llongard
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎuŋˈɡart/ balear /ʎoŋˈɡaɾt/, /ʎuŋˈɡart/ Occidental: /ʎoŋˈɡaɾt/

### Nom

llongard m. ‎(plural llongards)
* (arcaisme) llenguado

### Miscel·lània

* Síl·labes: llon·gard (2)

### Vegeu també

* llongard. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# llonges
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎɔɲ.ʒəs/, occidental /ˈʎɔɲ.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɔɲdʒes
   * Etimologia: De llotges.

### Nom

llonges f. pl.
* Modalitat de pilota valenciana disputada al municipi del Pinós, al Vinalopó Mitjà. S'anomena així per la canxa on es disputa.
* Forma plural de llonja.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llon·ges (2)
* Anagrames: genolls, llengos

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
# llongo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʎoŋ.ɡu/ balear /ˈʎoŋ.ɡo/, /ˈʎoŋ.ɡu/ Occidental: /ˈʎoŋ.ɡo/
   * Rimes: -oŋɡo
   * Etimologia: De llonguet, diminutiu de llong.

### Nom

llongo m. ‎(plural llongos)
* (mallorquí) Passa o salt molt llarg.
    «Jo la mirava allunyar-se i amb quatre llongos era a la casa.» (Llorenç Capellà, El carro de Selene, 2014, ISBN 978-8494247507)

#### Sinònims

* gambada

### Miscel·lània

* Síl·labes: llon·go (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# llongos
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈʎoŋ.ɡus/ balear /ˈʎoŋ.ɡos/, /ˈʎoŋ.ɡus/ Occidental: /ˈʎoŋ.ɡos/

### Nom

llongos m. pl.
* Forma plural de llongo.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llon·gos (2)
# majorasses
## Català
### Verb

majorasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb majorar.
# majorassis
## Català
### Verb

majorassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb majorar.
# majoraríveu
## Català
### Verb

majoraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de majorar.
# majoraríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʒu.ɾəˈɾi.əw/ balear /mə.ʒo.ɾəˈɾi.əw/, /mə.ʒu.ɾəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ma.ʒo.ɾaˈɾi.ew/, valencià /ma.d͡ʒo.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

majoraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de majorar.
# mardiest
## Anglès
### Adjectiu

mardiest
* forma superlativa de mardy
# mardimanche
## Francès

   * Pronúncia: /maʁ.di.mɑ̃ʃ/
   * Rimes: -ɑ̃ʃ
   * Homòfon: mardimanches
   * Etimologia: De mardi ‎(«dimarts») i dimanche ‎(«diumenge»), segle XXI.

### Nom

mardimanche m. ‎(plural mardimanches)
* (neologisme, humorístic) dimarts

#### Relacionats

* lundimanche, mercredimanche, jeudimanche, vendredimanche, samedimanche

#### Notes

* Durant el confinament general de l'any 2020, per a al·ludir als dies de la setmana com a monòtons i repetitius, en francès es va aprofitar l'acabament regular en di dels dies de la setmana i el començament de dimanche per a formar una sèrie completa de mots que hi fessin referència humorísticament.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·di·manche (3)
# mardis
## Francès

   * Pronúncia: /maʁˈdi/

### Nom

mardis m. pl.
* forma plural de mardi
# mardojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈmar.dojn/

### Nom

mardojn
* acusatiu plural de mardo
# mardier
## Anglès
### Adjectiu

mardier
* forma comparativa de mardy
# mardoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈmar.doj/

### Nom

mardoj
* forma plural de mardo
# mardi
## Francès

   * Pronúncia: /maʁ.di/
   * Etimologia: Del llatí Mārtis diēs.

### Nom

mardi m. ‎(plural mardis)
* dimarts

#### Relacionats

| Dies de la setmana | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| Dies de la setmana | lundi | mardi | mercredi | jeudi | vendredi | samedi | dimanche |

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·di (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en francès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Dictionnaire Larousse Français sobre mardi
# mardimanches
## Francès

   * Pronúncia: /maʁ.di.mɑ̃ʃ/
   * Rimes: -ɑ̃ʃ
   * Homòfon: mardimanche

### Nom

mardimanches m. pl.
* forma plural de mardimanche

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·di·manches (3)
# mardo
## Esperanto

   * Pronúncia: /ˈmar.do/

### Nom

mardo ‎(acusatiu mardon, plural mardoj, plural acusatiu mardojn)
* dimarts
# mardans
## Català

   * Pronúncia: oriental /mərˈdans/, occidental /maɾˈðans/
   * Rimes: -ans

### Nom

mardans m. pl.
* Forma plural de mardà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mar·dans (2)
# maquineu
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.kiˈnɛw/, occidental /ma.kiˈnew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

maquineu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de maquinar.
    [Vosaltres/vós] maquineu o maquinau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb maquinar.
    [Que vosaltres/vós] maquineu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb maquinar.
    Maquineu o maquinau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* maquinegueu, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·qui·neu (3)
* Anagrama: maniqueu
# maquinis
## Català

   * Pronúncia: /məˈki.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

maquinis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb maquinar.
    [Que tu] maquinis o maquines; [tu] no maquinis o maquines.

#### Sinònims

* maquinos, forma col·loquial.