OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# eixamplàvom
## Català
### Verb

eixamplàvom
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eixamplar.

#### Variants

* eixamplàiem, eixamplàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plà·vom (4)
# eixamplàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.ʃəmˈpɫa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃamˈpɫa.ɾew/ valencià /ej.ʃamˈpɫa.ɾew/, /e.ʃamˈpɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

eixamplàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de eixamplar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* [2] eixampleguéssou, eixampléssiu, eixamplésseu, eixamplàssiu, eixamplàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plà·reu (4)
# eixamplàssiu
## Català
### Verb

eixamplàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixampleguéssou, eixampléssiu, eixamplésseu, eixamplàsseu, eixamplàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plàs·siu (4)
# eixamplàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəmˈpɫa.βəm/, balear /ə.ʃəmˈpɫa.vəm/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃamˈpɫa.βem/ valencià /ej.ʃamˈpɫa.vem/, /e.ʃamˈpɫa.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

eixamplàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de eixamplar.

#### Variants

* eixamplàvom, eixamplàiem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plà·vem (4)
# eixamplàs
## Català
### Verb

eixamplàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* [1] eixamplessi, eixamplessa, eixampleguessa, eixamplés, eixamplara
* [2] eixamplegués, eixamplés, eixamplara

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plàs (3)
# eixamplàssim
## Català
### Verb

eixamplàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb eixamplar.

#### Variants

* eixampleguéssom, eixampléssim, eixampléssem, eixamplàssem, eixamplàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plàs·sim (4)
# eixamplàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃəmˈpɫa.βəw/, balear /ə.ʃəmˈpɫa.vəw/ Occidental: nord-occidental /ej.ʃamˈpɫa.βew/ valencià /ej.ʃamˈpɫa.vew/, /e.ʃamˈpɫa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

eixamplàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de eixamplar.

#### Variants

* eixamplavo, eixamplàieu

### Miscel·lània

* Síl·labes: ei·xam·plà·veu (4)
# eduïm
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈim/, occidental /e.ðuˈim/
   * Rimes: -im

### Verb

eduïm
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de eduir.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb eduir.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb eduir.

#### Variants

* [2] eduïguem
* [3] eduïguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ïm (3)
* Anagrames: dúiem, mediu, mideu
# eduïren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈi.ɾən/, occidental /e.ðuˈi.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

eduïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de eduir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb eduir.

#### Variants

* [2] eduïssin, eduïssen

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·ren (4)
* Anagrames: deurien, rediuen, reduïen
# eduïes
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈi.əs/, occidental /e.ðuˈi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

eduïes
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de eduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·es (4)
# eduïra
## Català
### Verb

eduïra
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb eduir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb eduir.

#### Variants

* [1] eduís
* [2] eduís

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·ra (4)
* Heterograma de 6 lletres (adeiru)
* Anagrames: adireu, daríeu, deuria, reduïa
# eduïsc
## Català
### Verb

eduïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de eduir.

#### Variants

* edueixo, eduesc

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ïsc (3)
* Heterograma de 6 lletres (cdeisu)
* Anagrames: cuides, cuidés, escudi, escudí
# eduïen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈi.ən/, occidental /e.ðuˈi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

eduïen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de eduir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·en (4)
# eduïguem
## Català
### Verb

eduïguem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb eduir.
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb eduir.

#### Variants

* [1] eduïm
* [2] eduïm

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·guem (4)
# eduïgueu
## Català
### Verb

eduïgueu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb eduir.

#### Variants

* eduïu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·gueu (4)
# eduïres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðuˈi.ɾəs/, occidental /e.ðuˈi.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

eduïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de eduir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb eduir.

#### Variants

* [2] eduïssis, eduïsses

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·du·ï·res (4)
* Anagrames: deuries, reduïes
# déterminismes
## Francès

   * Pronúncia: /de.tɛʁ.miˈnism/

### Nom

déterminismes m. pl.
* forma plural de déterminisme
# détubations
## Francès
### Nom

détubations f. pl.
* forma plural de détubation
# détourage
## Francès

   * Pronúncia: /de.tuˈʁaʒ/

### Nom

détourage m. ‎(plural détourages)
* (videojocs) retallada

#### Sinònims

* découpage
* élagage

### Vegeu també

* détourage. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# détentes du poignet
## Francès
### Nom

détentes du poignet f. pl.
* forma plural de détente du poignet
# détermination
## Francès

   * Pronúncia: /de.tɛʁ.mi.naˈsjɔ̃/

### Nom

détermination f. ‎(plural déterminations)
* determinació

#### Derivats

* indétermination
# déterminisme
## Francès

   * Pronúncia: /de.tɛʁ.miˈnism/

### Nom

déterminisme m. ‎(plural déterminismes)
* determinisme

### Vegeu també

* déterminisme. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# détourages
## Francès

   * Pronúncia: /de.tuˈʁaʒ/

### Nom

détourages m. pl.
* forma plural de détourage
# détubation
## Francès

   * Pronúncia: /de.ty.baˈsjɔ̃/

### Nom

détubation f. ‎(plural détubations)
* desintubació, extubació
# déterminations
## Francès
### Nom

déterminations f. pl.
* forma plural de détermination
# détritus
## Francès

   * Pronúncia: /det.ʁiˈtys/

### Nom

détritus m. ‎(plural invariable)
* (sovint en plural) detrit
* (golf) impediment lliure

### Vegeu també

* détritus. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# duguéssiu
## Català

   * Pronúncia: /duˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

duguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dur.
    [Vosaltres/vós] duguéssiu, duguésseu o duguéreu.
# duguéssou
## Català
### Verb

duguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb dur.

#### Variants

* duésseu, duguéssiu, duguésseu, duguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·gués·sou (3)
# duguí
## Català

   * Pronúncia: /duˈɣi/
   * Rimes: -i

### Verb

duguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de dur.
    [Jo] duguí o vaig dur.
# duies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdu.jəs/, occidental /ˈdu.jes/
   * Rimes: -ujes

### Verb

duies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ies (2)
* Anagrama: eduís
# duguéssim
## Català

   * Pronúncia: /duˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

duguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dur.
    [Nosaltres] duguéssim, duguéssem o duguérem.
# dui
## Sicilià
### Numeral

dui
* dos
# duia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdu.jə/, occidental /ˈdu.ja/
   * Rimes: -uja

### Verb

duia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dur.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ia (2)
* Anagrama: adiu $^{(alfagrama)}$
# duien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈdu.jən/, occidental /ˈdu.jen/

### Verb

duien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dur.

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·ien (2)
* Anagrames: dineu, diuen
# dugónguidos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \duˈɣoŋ.ɡi.ðos\, meridional \duˈɣoŋ.ɡi.ðoh\
       Americà: alt \duˈɡoŋ.ɡi.d(o)s\, baix \duˈɣoŋ.ɡi.ðoh\, austral \duˈɣoŋ.ɡi.ðos\
   * Rimes: -onɡidos

### Nom

dugónguidos m. pl.
* dugongs

### Vegeu també

* dugónguidos. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# duguéssom
## Català
### Verb

duguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb dur.

#### Variants

* duiessin, duguéssim, duguéssem, duguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: du·gués·som (3)
# disminuesc
## Català
### Verb

disminuesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de disminuir.
# disminuesca
## Català
### Verb

disminuesca
* (col·loquial balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (col·loquial balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb disminuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·mi·nu·es·ca (5)
* Anagrames: acuindéssim, mendicàssiu
# disminuesquis
## Català
### Verb

disminuesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb disminuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·mi·nu·es·quis (5)
* Anagrama: disminuïsques
# disminuesquen
## Català
### Verb

disminuesquen
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuesqui
## Català
### Verb

disminuesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb disminuir.
# disminuigueren
## Català
### Verb

disminuigueren
* (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de disminuir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuesques
## Català
### Verb

disminuesques
* (col·loquial balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb disminuir.
# disminuesquin
## Català
### Verb

disminuesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb disminuir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb disminuir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·mi·nu·es·quin (5)
* Anagrama: disminuïsquen
# disminuiguera
## Català
### Verb

disminuiguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb disminuir.
# dégagements refusés
## Francès
### Nom

dégagements refusés m. pl.
* forma plural de dégagement refusé
# dégagements interdits
## Francès
### Nom

dégagements interdits m. pl.
* forma plural de dégagement interdit
# dégagements longs
## Francès
### Nom

dégagements longs m. pl.
* forma plural de dégagement long
# dégagements à la main
## Francès
### Nom

dégagements à la main m. pl.
* forma plural de dégagement à la main
# dégager
## Francès

   * Pronúncia: /de.ɡaˈʒe/ àudio

### Verb

dégager
* desempenyorar
* alliberar
* desprendre
* (esports de pilota) rebutjar

#### Sinònims

* renvoyer

### Vegeu també

* dégager. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dégagé
## Francès

   * Pronúncia: /de.ɡaˈʒe/
   * Etimologia: De dégager.

### Adjectiu

dégagé m. ‎(femení dégagée, plural masculí dégagés, plural femení dégagées)
* clar, serè
    «Le soleil se levait à peine, avec un ciel dégagé...» (Pierre van den Bosch, Le Ciel Et la Mer, 2012)El sol tot just començava a sortir, en un cel serè...

### Nom

dégagé m. ‎(plural dégagés)
* (golf) seguiment
* (bàdminton) clear

#### Sinònims

* accompagnement
* clear, dégagement

### Vegeu també

* dégagé. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dégager en touche
## Francès
### Verb

dégager en touche
* (futbol) rebutjar a banda

### Vegeu també

* dégager en touche. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dégagée
## Francès

   * Pronúncia: /de.ɡaˈʒe/

### Adjectiu

dégagée f. ‎(plural dégagées)
* forma femenina de dégagé
# dégager en corner
## Francès
### Verb

dégager en corner
* (futbol) rebutjar a córner

### Vegeu també

* dégager en corner. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# dégagées
## Francès

   * Pronúncia: /de.ɡaˈʒe/

### Adjectiu

dégagées f. pl.
* forma plural de dégagée
# distanciarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾa/, occidental /dis.tan.si.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

distanciarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de distanciar.
# distanciaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾi.ə/, occidental /dis.tan.si.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

distanciaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de distanciar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de distanciar.

#### Variants

* [1] distanciariva
* [2] distanciariva
# distanciarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.tanˈθjaɾ.se/, meridional \dih.taŋˈθjaɾ.se\
       Americà: alt /d(i)s.tanˈsjaɾ.se/, baix \dih.taŋˈsjaɾ.se\, austral /dih.tanˈsjaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

distanciarse trans., pron. ‎(present me distancio, passat me distancié, futur me distanciaré)
* forma pronominal de distanciar
# distanciariva
## Català
### Verb

distanciariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de distanciar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de distanciar.

#### Variants

* [1] distanciaria
* [2] distanciaria
# distanciariven
## Català
### Verb

distanciariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de distanciar.

#### Variants

* distanciarien
# distanciaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾe/, occidental /dis.tan.si.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

distanciaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de distanciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tan·ci·a·ré (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /dis.tan.θjaˈɾe/, meridional \dih.taŋ.θjaˈɾe\
       Americà: alt /d(i)s.tan.sjaˈɾe/, baix \dih.taŋ.sjaˈɾe\, austral /dih.tan.sjaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

distanciaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb distanciar

### Miscel·lània

* Síl·labes: dis·tan·cia·ré (4)
# distanciarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾi.ən/, occidental /dis.tan.si.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

distanciarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de distanciar.

#### Variants

* distanciariven
# distanciarives
## Català
### Verb

distanciarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de distanciar.

#### Variants

* distanciaries
# distanciaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾas/, occidental /dis.tan.si.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

distanciaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de distanciar.
# distanciaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /dis.tən.si.əˈɾi.əs/, occidental /dis.tan.si.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

distanciaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de distanciar.

#### Variants

* distanciarives
# ebraizzeremo
## Italià
### Verb

ebraizzeremo
* primera persona plural (noi) del futur de ebraizzare
# ebraizzereste
## Italià
### Verb

ebraizzereste
* segona persona plural (voi) del condicional de ebraizzare
# ebraizzerebbero
## Italià
### Verb

ebraizzerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de ebraizzare
# ebraizzerai
## Italià
### Verb

ebraizzerai
* segona persona singular (tu) del futur de ebraizzare
# ebraizzeranno
## Italià
### Verb

ebraizzeranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de ebraizzare
# ebraizzeresti
## Italià
### Verb

ebraizzeresti
* segona persona singular (tu) del condicional de ebraizzare
# ebraizzavo
## Italià
### Verb

ebraizzavo
* primera persona singular (io) de l'imperfet d'indicatiu de ebraizzare
# ebraizzeremmo
## Italià
### Verb

ebraizzeremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de ebraizzare
# ebraizzerebbe
## Italià
### Verb

ebraizzerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de ebraizzare
# ebraizzerei
## Italià
### Verb

ebraizzerei
* primera persona singular (io) del condicional de ebraizzare
# elai
## Basc
### Nom propi

elai anim.
* oreneta

#### Sinònims

* ainara, enara

#### Derivats

* Elaia
# elaboràveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫə.βuˈɾa.βəw/ balear /ə.ɫə.boˈɾa.vəw/, /ə.ɫə.buˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /e.ɫa.βoˈɾa.βew/ valencià /e.ɫa.boˈɾa.vew/, /e.ɫa.βoˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

elaboràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de elaborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·la·bo·rà·veu (5)
# elaboréssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫə.βuˈɾe.səm/ balear /ə.ɫə.boˈɾe.səm/, /ə.ɫə.buˈɾe.səm/ Occidental: /e.ɫa.boˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

elaboréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb elaborar.

#### Variants

* elaboréssim, elaboràssim, elaboràssem, elaboràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·la·bo·rés·sem (5)
# elaiak
## Basc
### Nom

elaiak
* absolutiu definit plural de elai
* ergatiu definit singular de elai
# elaborés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫə.βuˈɾes/ balear /ə.ɫə.boˈɾes/, /ə.ɫə.buˈɾes/ Occidental: /e.ɫa.boˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

elaborés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb elaborar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb elaborar.

#### Variants

* [1] elaboressi, elaboràs, elaborara
* [2] elaboressi, elaboràs, elaborara

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·la·bo·rés (4)
# elaborésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɫə.βuˈɾe.səw/ balear /ə.ɫə.boˈɾe.səw/, /ə.ɫə.buˈɾe.səw/ Occidental: /e.ɫa.boˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

elaborésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb elaborar.

#### Variants

* elaboréssiu, elaboràssiu, elaboràsseu, elaboràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·la·bo·rés·seu (5)
# elaia
## Basc
### Nom

elaia
* absolutiu definit singular de elai
# dolorigitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.taj/

### Verb

dolorigitaj
* forma plural de dolorigita
# dolorigitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.tan/

### Verb

dolorigitan
* acusatiu de dolorigita
# dolorigis
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.loˈri.ɡis/

### Verb

dolorigis
* passat de dolorigi
# dolorigitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.tajn/

### Verb

dolorigitajn
* acusatiu plural de dolorigita
# dolorigito
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.to/

### Verb

dolorigito ‎(plural dolorigitoj, acusatiu dolorigiton, plural acusatiu dolorigitojn)
* participi passiu nominal passat de dolorigi
# dolorigitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.tojn/

### Verb

dolorigitojn
* acusatiu plural de dolorigito
# doloriginton
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡin.ton/

### Verb

doloriginton
* acusatiu de doloriginto
# dolorigita
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.ta/

### Verb

dolorigita ‎(plural dolorigitaj, acusatiu dolorigitan, plural acusatiu dolorigitajn)
* participi passiu passat de dolorigi
# dolorigite
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.te/

### Verb

dolorigite
* participi passiu adverbial passat de dolorigi
# dolorigitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /do.lo.riˈɡi.toj/

### Verb

dolorigitoj
* forma plural de dolorigito
# emmarranarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾi.ən/, occidental /em.ma.ra.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emmarranarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emmarranar-se.
# emmarranaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾi.əs/, occidental /em.ma.ra.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emmarranaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emmarranar-se.
# emmarranaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾe/, occidental /em.ma.ra.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emmarranaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emmarranar-se.
# emmarranarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾa/, occidental /em.ma.ra.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emmarranarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emmarranar-se.
# emmarranareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mə.rə.nəˈɾɛw/ balear /əm.mə.rə.nəˈɾəw/, /əm.mə.rə.nəˈɾɛw/ Occidental: /em.ma.ra.naˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emmarranareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emmarranar-se.
# emmarranaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾi.ə/, occidental /em.ma.ra.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emmarranaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emmarranar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emmarranar-se.
# emmarranaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾas/, occidental /em.ma.ra.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emmarranaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emmarranar-se.
# emmarranaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mə.rə.nəˈɾi.əw/, occidental /em.ma.ra.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emmarranaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emmarranar-se.
# emblanquinaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈna.ɾən/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈna.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

emblanquinaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emblanquinar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.
# emblanquinarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.ki.nəˈɾi.ən/, occidental /em.bɫaŋ.ki.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emblanquinarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emblanquinar.
# emblanquinariven
## Català
### Verb

emblanquinariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emblanquinar.
# emblanquinarives
## Català
### Verb

emblanquinarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de emblanquinar.
# emblanquinaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.ki.nəˈɾi.əs/, occidental /em.bɫaŋ.ki.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emblanquinaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emblanquinar.
# emblanquinares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bɫəŋ.kiˈna.ɾəs/, occidental /em.bɫaŋ.kiˈna.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

emblanquinares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emblanquinar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emblanquinar.