OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# intencionalitat educativa
## Català
### Nom

intencionalitat educativa f. ‎(plural intencionalitats educatives)
* Qualitat de tota acció formativa d'orientar-se cap a un objectiu concret.

#### Traduccions

* Anglès: educational intentionality $^{(en)}$
* Castellà: intencionalidad educativa $^{(es)}$
* Francès: intentionnalité éducative $^{(fr)}$

### Vegeu també

* intencionalitat educativa. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# intel·ligències artificials
## Català
### Nom

intel·ligències artificials f. pl.
* Forma plural de intel·ligència artificial.
# intencionalitats educatives
## Català
### Nom

intencionalitats educatives f. pl.
* Forma plural de intencionalitat educativa.
# intel·ligència emocional
## Català
### Nom

intel·ligència emocional f. ‎(plural intel·ligències emocionals)
* Capacitat d'una persona de percebre i reconèixer els sentiments de forma apropiada i precisa, de comprendre'ls i assimilar-los, i de regular i modificar adequadament els estats d'ànim propis o aliens, la qual cosa afavoreix l'automotivació, el treball en equip i l'adaptació al medi.

#### Notes

Terme utilitzat des de final del segle XX.

#### Traduccions

* Anglès: emotional intelligence $^{(en)}$, EI $^{(en)}$
* Castellà: inteligencia emocional $^{(es)}$
* Francès: intelligence émotionnelle $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* intel·ligència emocional. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# intencionalidad educativa
## Castellà
### Nom

intencionalidad educativa f. ‎(plural intencionalidades educativas)
* intencionalitat educativa

### Vegeu també

* intencionalidad educativa. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# intel·ligències emocionals
## Català
### Nom

intel·ligències emocionals f. pl.
* Forma plural de intel·ligència emocional.
# intemperately
## Anglès

   * Etimologia: De intemperate i el sufix -ly.

### Adverbi

intemperately ‎(comparatiu more intemperately, superlatiu most intemperately)
* intemperadament
# interdisciplinarités
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.di.si.pli.na.ʁiˈte/

### Nom

interdisciplinarités f. pl.
* forma plural de interdisciplinarité
# interdisciplinarité
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.tɛʁ.di.si.pli.na.ʁiˈte/

### Nom

interdisciplinarité f. ‎(plural interdisciplinarités)
* interdisciplinarietat

### Vegeu també

* interdisciplinarité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interdisciplinarios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \in.teɾ.ðis.θi.pliˈna.ɾjos\, meridional \iŋ.teɾ.ðih.θi.pliˈna.ɾjoh\
       Americà: alt \in.teɾ.ðis.si.pliˈna.ɾ(jo)s\, baix \iŋ.teɾ.ðih.si.pliˈna.ɾjoh\, austral \in.teɾ.ðih.si.pliˈna.ɾjos\
   * Rimes: -aɾjos

### Adjectiu

interdisciplinarios m. pl.
* forma plural de interdisciplinario
# interdisciplinarities
## Anglès
### Nom

interdisciplinarities
* forma plural de interdisciplinarity
# interdisciplinarity
## Anglès
### Nom

interdisciplinarity ‎(plural interdisciplinarities)
* interdisciplinarietat

### Vegeu també

* interdisciplinarity. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# interdisciplinary
## Anglès
### Adjectiu

interdisciplinary ‎(no comparable)
* interdisciplinari

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# interdisciplinary credit
## Anglès
### Nom

interdisciplinary credit
* crèdit de treballs integrats

### Vegeu també

* interdisciplinary credit. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# inflamaran
## Català
### Verb

inflamaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de inflamar.
# inflamaren
## Català
### Verb

inflamaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de inflamar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
# inflamares
## Català
### Verb

inflamares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de inflamar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·ma·res (4)
* Anagrama: inflamar-se
# inflamareu
## Català
### Verb

inflamareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de inflamar.
# inflamam
## Català
### Verb

inflamam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·mam (3)
* Anagrama: malfamin
# inflamar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fɫəˈmar.sə/ balear /iɱ.fɫəˈmaɾ.sə/, /iɱ.fɫə.mərˈsə/ Occidental: /iɱ.fɫaˈmaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

inflamar-se
* Forma pronominal de inflamar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'inflamo, s'inflama, ens inflamem

### Miscel·lània

* Anagrama: inflamares
# inflamara
## Català
### Verb

inflamara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inflamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fla·ma·ra (4)
* Anagrama: malfiaran
# interrupció per substitució
## Català
### Nom

interrupció per substitució f. ‎(plural interrupcions per substitució)
* (voleibol) Interrupció reglamentària efectuada per a portar a terme un canvi.

#### Traduccions

* Anglès: interruption for substitution $^{(en)}$
* Castellà: interrupción para sustitución $^{(es)}$
* Francès: interruption pour remplacement $^{(fr)}$

### Vegeu també

* interrupció per substitució. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# interrupció reglamentària
## Català
### Nom

interrupció reglamentària f. ‎(plural interrupcions reglamentàries)
* (voleibol) Interrupció de joc per un període de temps limitat adequada al reglament.

#### Notes

Són interrupcions reglamentàries les interrupcions per substitució i els temps morts.

#### Traduccions

* Anglès: legal interruption $^{(en)}$
* Castellà: interrupción reglamentaria $^{(es)}$
* Francès: interruption réglementaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* interrupció reglamentària. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# interrupción reglamentaria
## Castellà
### Nom

interrupción reglamentaria f. ‎(plural interrupciones reglamentarias)
* (voleibol) interrupció reglamentària

### Vegeu també

* interrupción reglamentaria. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interrupt play
## Anglès
### Verb

interrupt play
* (esports de pilota) aturar el joc

#### Sinònims

* stop the game
* suspend play

### Vegeu també

* interrupt play. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interrupción de juego
## Castellà
### Nom

interrupción de juego f. ‎(plural interrupciones de juego)
* (esports de pilota) interrupció de joc

### Vegeu també

* interrupción de juego. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interrupt
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntəˈrʌpt/ àudio (EUA)

### Verb

interrupt ‎(3a persona singular present interrupts, gerundi interrupting, passat i participi interrupted)
* interrompre
# interrupting
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntəˈrʌptɪŋ/ àudio (EUA)

### Verb

interrupting
* gerundi de interrupt: interrompent.
# interrupción para sustitución
## Castellà
### Nom

interrupción para sustitución f. ‎(plural interrupciones para sustitución)
* (voleibol) interrupció per substitució

### Vegeu també

* interrupción para sustitución. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# interrupi
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪn.tɛrˈruː.piː/

### Verb

interrūpī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de interrumpō
# interrupted
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪntəˈrʌptɪd/ àudio (EUA)

### Verb

interrupted
* passat i participi de interrupt (interrompre).
# inventàssem
## Català
### Verb

inventàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventàsseu
## Català
### Verb

inventàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventàssim
## Català
### Verb

inventàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventàrem
## Català
### Verb

inventàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de inventar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tà·rem (4)
* Anagrames: internàvem, terminaven
# inventàreu
## Català
### Verb

inventàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de inventar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tà·reu (4)
* Anagrama: internàveu
# inventàssiu
## Català
### Verb

inventàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
# inventàs
## Català
### Verb

inventàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·tàs (3)
* Anagrames: avinents, envinats, esvanint, instaven
# inventàveu
## Català
### Verb

inventàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de inventar.
# inventariés
## Català
### Verb

inventariés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventariéssim
## Català
### Verb

inventariéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventarií
## Català
### Verb

inventarií
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de inventariar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·ri·í (5)
* Anagrama: invitarien
# inventariïs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bən.təˈɾi.is/, balear /iɱ.vən.təˈɾi.is/ Occidental: nord-occidental /im.ben.taˈɾi.is/ valencià /iɱ.ven.taˈɾi.is/, /im.ben.taˈɾi.is/
   * Rimes: -iis

### Verb

inventariïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb inventariar.
# inventariéssem
## Català
### Verb

inventariéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventarió
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /im.ben.taˈɾjo/, meridional \im.beŋ.taˈɾjo\
       Americà: alt /im.ben.t(a)ˈɾjo/, baix \iŋ.beŋ.taˈɾjo\, austral /im.ben.taˈɾjo/
   * Rimes: -o

### Verb

inventarió
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del passat simple del verb inventariar

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·rió (4)
# inventariï
## Català
### Verb

inventariï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de inventariar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb inventariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb inventariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb inventariar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ven·ta·ri·ï (5)
* Anagrama: invitarien
# inventariïn
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.bən.təˈɾi.in/, balear /iɱ.vən.təˈɾi.in/ Occidental: nord-occidental /im.ben.taˈɾi.in/ valencià /iɱ.ven.taˈɾi.in/, /im.ben.taˈɾi.in/
   * Rimes: -iin

### Verb

inventariïn
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb inventariar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb inventariar.
# inventariésseu
## Català
### Verb

inventariésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# inventariéssiu
## Català
### Verb

inventariéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb inventariar.
# influencia
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫu.ənˈsi.ə/, occidental /iɱ.fɫu.enˈsi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

influencia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de influenciar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb influenciar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·a (5)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱˈflwen.θja\, meridional \iɱˈflweŋ.θja\
       Americà: alt \iɱˈflwen.sja\, baix \iŋˈflweŋ.sja\, austral \iɱˈflwen.sja\
   * Rimes: -enθja
   * Etimologia: Del llatí influens.

### Nom

influencia f. ‎(plural influencias)
* influència

#### Relacionats

* influenciable
* influenciar
* influyente

### Verb

influencia
* tercera persona del singular (él, ella, usted) del present d’indicatiu del verb influenciar
* segona persona del singular (tú) de l'imperatiu del verb influenciar

#### Variants

* [2]: (voseo) influenciá

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fluen·cia (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre influencia
# influenciadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫu.ən.si.əˈðo.ɾəs/, occidental /iɱ.fɫu.en.si.aˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

influenciadores f. pl.
* Forma plural de influenciadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·a·do·res (7)
# influenciadors
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fɫu.ən.si.əˈðos/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫu.en.si.aˈðos/, valencià /iɱ.fɫu.en.si.aˈðoɾs/
   * Rimes: -o(ɾ)s

### Nom

influenciadors m. pl.
* Forma plural de influenciador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·a·dors (6)
# influenciable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫə/, /iɱ.fɫu.ən.siˈa.βɫə/ balear /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫu.en.siˈab.bɫe/, /iɱ.fɫu.en.siˈa.βɫe/ valencià /iɱ.fɫu.en.siˈa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De influenciar i el sufix -ble, segle XX.

### Adjectiu

influenciable inv. ‎(plural influenciables)
* Que pot ser influenciat.

#### Sinònims

* influïble, suggestible, suggestionable (castellanisme), vulnerable (figurat), dúctil (figurat), mal·leable (figurat)

#### Traduccions

* Alemany: beeinflussbar $^{(de)}$
* Anglès: influenceable $^{(en)}$, suggestible $^{(en)}$
* Aragonès: influenziable $^{(an)}$
* Asturià: influyible $^{(ast)}$
* Castellà: influenciable $^{(es)}$, influíble $^{(es)}$ (rar), sugestionable $^{(es)}$
* Esperanto: influebla $^{(eo)}$
* Francès: influençable $^{(fr)}$
* Gallec: influenciable $^{(gl)}$, influenciábel $^{(gl)}$, influenciável $^{(gl)}$ (reintegracionista)
* Italià: influenziabile $^{(it)}$
* Neerlandès: beïnvloedbaar $^{(nl)}$
* Portuguès: influenciável $^{(pt)}$
* Romanès: influențabil $^{(ro)}$
* Sami septentrional: soddjil $^{(se)}$
* Txec: ovlivnitelný $^{(cs)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·a·ble (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.flwenˈθja.βle\, meridional \iɱ.flweŋˈθja.βle\
       Americà: alt \iɱ.flwenˈsja.ble\, baix \iŋ.flweŋˈsja.βle\, austral \iɱ.flwenˈsja.βle\
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De influenciar i el sufix -ble, segle XX.

### Adjectiu

influenciable inv. ‎(plural influenciables)
* influenciable

#### Sinònims

* influíble (rar), sugestionable, persuadible

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fluen·cia·ble (4)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre influenciable
# influenciadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fɫu.ən.si.əˈðo.ɾə/, occidental /iɱ.fɫu.en.si.aˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

influenciadora f. ‎(plural influenciadores)
* Forma femenina de influenciador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·a·do·ra (7)
# influenciables
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫəs/, /iɱ.fɫu.ən.siˈa.βɫəs/ balear /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fɫu.en.siˈab.bɫes/, /iɱ.fɫu.en.siˈa.βɫes/ valencià /iɱ.fɫu.en.siˈa.bɫes/
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

influenciables inv. pl.
* Forma plural de influenciable.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·flu·en·ci·a·bles (6)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.flwenˈθja.βles\, meridional \iɱ.flweŋˈθja.βleh\
       Americà: alt \iɱ.flwenˈsja.bl(e)s\, baix \iŋ.flweŋˈsja.βleh\, austral \iɱ.flwenˈsja.βles\
   * Rimes: -ables

### Adjectiu

influenciables inv. pl.
* forma plural de influenciable

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fluen·cia·bles (4)
# influenciaia
## Català
### Verb

influenciaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de influenciar.
# investigando
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \im.bes.tiˈɣan.do\, meridional \im.beh.tiˈɣaŋ.do\
       Americà: alt /im.b(e)s.tiˈɡan.do/, baix \iŋ.beh.tiˈɣaŋ.do\, austral \im.beh.tiˈɣan.do\
   * Rimes: -ando

### Verb

investigando
* gerundi del verb investigar
# investigaran
## Català
### Verb

investigaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de investigar.
# investigaia
## Català
### Verb

investigaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de investigar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de investigar.
# investigam
## Català
### Verb

investigam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de investigar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ves·ti·gam (4)
* Anagrama: instigàvem
# investigara
## Català
### Verb

investigara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb investigar.
# investigaien
## Català
### Verb

investigaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de investigar.
# investigaies
## Català
### Verb

investigaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de investigar.
# invitàsseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.səw/, balear /iɱ.viˈta.səw/ Occidental: nord-occidental /im.biˈta.sew/ valencià /iɱ.viˈta.sew/, /im.biˈta.sew/
   * Rimes: -asew

### Verb

invitàsseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Vosaltres/vós] invitéssiu, invitésseu, invitàsseu, invitàssiu o invitàreu.
# invitàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.viˈtas/
   * Rimes: -as

### Verb

invitàs
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Jo] invités, invitàs o invitara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Ell/ella/vostè] invités, invitàs o invitara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tàs (3)
* Anagrames: avistin, instavi, invista
# invitée
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.viˈte/

### Nom

invitée f. ‎(plural invitées)
* forma femenina de invité
# invitàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.βəw/, balear /iɱ.viˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /im.biˈta.βɛw/, valencià /iɱ.viˈta.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

invitàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de invitar.
# invité
## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃.viˈte/

### Nom

invité m. ‎(plural invités, femení invitée)
* convidat

### Vegeu també

* invité. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 23 setembre 2014].
# invitàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.ɾəw/, balear /iɱ.viˈta.ɾəw/ Occidental: /im.biˈta.ɾew/, /iɱ.viˈta.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

invitàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de invitar.
    [Vosaltres/vós] invitàreu o vau/vàreu invitar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] invitéssiu, invitésseu, invitàsseu, invitàssiu o invitàreu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·vi·tà·reu (4)
* Anagrames: interviua, interviuà
# invitàssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /im.biˈta.səm/, balear /iɱ.viˈta.səm/ Occidental: nord-occidental /im.biˈta.sem/ valencià /iɱ.viˈta.sem/, /im.biˈta.sem/
   * Rimes: -asem

### Verb

invitàssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Nosaltres] invitéssim, invitéssem, invitàssem, invitàssim o invitàrem.
# invitàssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.viˈta.sim/
   * Rimes: -asim

### Verb

invitàssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Nosaltres] invitéssim, invitéssem, invitàssem, invitàssim o invitàrem.
# invitàssiu
## Català

   * Pronúncia: /iɱ.viˈta.siw/
   * Rimes: -asiw

### Verb

invitàssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb invitar.
    [Vosaltres/vós] invitéssiu, invitésseu, invitàsseu, invitàssiu o invitàreu.
# instrumentalizaré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾu.men.ta.li.θaˈɾe/, meridional \i(ŋ)h.tɾu.meŋ.ta.li.θaˈɾe\
       Americà: alt /ins.t͡su.men.ta.l(i).saˈɾe/, baix \i(ŋ)h.tɾu.meŋ.ta.li.saˈɾe\, austral /i(n)h.tɾu.men.ta.li.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

instrumentalizaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb instrumentalizar
# instrumentam
## Català
### Verb

instrumentam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de instrumentar.
# instrumentalitzéssiu
## Català
### Verb

instrumentalitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentalitzar.
# instrumentar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ins.tɾu.mənˈta/ Occidental: nord-occidental /ins.tɾu.menˈta/ valencià /ins.tɾu.menˈtaɾ/, /ins.tɾu.menˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: instrumentà
   * Etimologia: Del llatí instrumentare ‎(«consignar en un document»).

### Verb

instrumentar trans.
* Afegir música escrita per a ser interpretada pels diferents instruments d’una obra musical.
* Organitzar una operació amb els instruments necessaris per a portar-la a terme.

#### Sinònims

* orquestrar, implementar

#### Derivats

* instrumentació

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: instrumento, instrumenta, instrumentem Vocal rizotònica: /e/

#### Traduccions

* Anglès: instrument $^{(en)}$, implement $^{(en)}$
* Castellà: instrumentar $^{(es)}$
* Francès: instrumenter $^{(fr)}$
* Italià: strumentare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·men·tar (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /i(n)s.tɾu.menˈtaɾ/, meridional \i(ŋ)h.tɾu.meŋˈtaɾ\
       Americà: alt /ins.t͡s(u).menˈtaɾ/, baix \i(ŋ)h.tɾu.meŋˈtaɾ\, austral /i(n)h.tɾu.menˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ

### Verb

instrumentar trans. ‎(present instrumento, passat instrumenté, futur instrumentaré)
* instrumentar

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·men·tar (4)
# instrumentara
## Català
### Verb

instrumentara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb instrumentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ins·tru·men·ta·ra (5)
* Anagrama: transmutarien