OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# assustaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sus.təˈɾan/, occidental /a.sus.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assustaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·ran (4)
# assustaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sus.təˈɾi.əs/, occidental /a.sus.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assustaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assustar.

#### Variants

* assustarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·ri·es (5)
* Anagrama: tirassàsseu
# assustarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sus.təˈɾɛm/ balear /ə.sus.təˈɾəm/, /ə.sus.təˈɾɛm/ Occidental: /a.sus.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

assustarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de assustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·rem (4)
# assustaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈta.ɾən/, occidental /a.susˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assustaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assustar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [2] assustessin, assustessen, assustassin, assustassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·ren (4)
# assustares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.susˈta.ɾəs/, occidental /a.susˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assustares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assustar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [2] assustessis, assustesses, assustassis, assustasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·res (4)
# assustareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sus.təˈɾɛw/ balear /ə.sus.təˈɾəw/, /ə.sus.təˈɾɛw/ Occidental: /a.sus.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assustareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·reu (4)
# assustaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sus.təˈɾi.ə/, occidental /a.sus.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assustaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assustar.

#### Variants

* [1] assustariva
* [2] assustariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·ri·a (5)
# assustara
## Català
### Verb

assustara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assustar.

#### Variants

* [1] assustessi, assustés, assustàs
* [2] assustessi, assustés, assustàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·ra (4)
# assustarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sus.təˈɾi.ən/, occidental /a.sus.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assustarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assustar.

#### Variants

* assustariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·ta·ri·en (5)
# assustar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.susˈta/, balear /ə.susˈta/ alguerès /a.susˈta/ Occidental: nord-occidental /a.susˈta/ valencià /a.susˈtaɾ/, /a.susˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: assustà
   * Etimologia: Del castellà asustar, del llatí suscitāre, equivalent al prefix a-, susto ‎(«esglai») i la desinència -ar, segle XV.

### Verb

assustar trans., pron. ‎(pronominal assustar-se)
* (castellanisme, col·loquial, especialment alguerès) espantar, retgirar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: assusto, assusta, assustem

#### Variants

* asustar (rar)

#### Sinònims

* (espantar) esglaiar, esverar, astorar, esporuguir, espaordir, espalmar, espaventar, atemorir, esfereir, sobresaltar, esborronar
* (espantar-se) esglaiar-se, esverar-se, sobresaltar-se

#### Relacionats

* susto (castellanisme)

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·sus·tar (3)
* Anagrama: tussaràs

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, DAlg
* El català de l'Alguer: un model d'àmbit restringit, de l'IEC.
# asile
## Català
### Verb

asile
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de asilar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb asilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb asilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·le (3)
* Anagrames: alies, aliés, àlies
# asilen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈzi.ɫən/, occidental /aˈzi.ɫen/
   * Rimes: -ilen

### Verb

asilen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de asilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb asilar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb asilar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·len (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilns)
* Anagrames: alenis, aliens, àliens, lineàs

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /aˈsi.len/, meridional \aˈsi.leŋ\
       Americà: alt /aˈsi.len/, baix \aˈsi.leŋ\, austral /aˈsi.len/
   * Rimes: -ilen

### Verb

asilen
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) del present de subjuntiu del verb asilar
* tercera persona del plural (ellos, ellas, ustedes) de l'imperatiu del verb asilar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·si·len (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeilns)
* Anagrames: aíslen, alisen, álsine, ensila, ensilá, liasen, lineas, lineás, líneas, niales, nielas, nielás
# asiles
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈzi.ɫəs/, occidental /aˈzi.ɫes/
   * Rimes: -iles

### Verb

asiles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de asilar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb asilar.
# asilesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ziˈɫe.səs/, occidental /a.ziˈɫe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

asilesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
# asilaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ziˈɫa.βəs/, balear /ə.ziˈɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ziˈɫa.βes/ valencià /a.ziˈɫa.ves/, /a.ziˈɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

asilaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de asilar.
# asilessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ziˈɫe.sis/, occidental /a.ziˈɫe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

asilessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb asilar.
# aspirariva
## Català
### Verb

aspirariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de aspirar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de aspirar.
# aspirariven
## Català
### Verb

aspirariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aspirar.
# aspirarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.ɾəˈɾa/, occidental /as.pi.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aspirarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aspirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·pi·ra·rà (4)
* Anagrames: apriaràs, aspraria, pairaràs
# aspirarives
## Català
### Verb

aspirarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aspirar.
# aspiraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əs.pi.ɾəˈɾas/, occidental /as.pi.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aspiraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aspirar.

### Miscel·lània

* Anagrama: rapissarà
# ataconaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ku.nəˈɾi.əs/ balear /ə.tə.ko.nəˈɾi.əs/, /ə.tə.ku.nəˈɾi.əs/ Occidental: /a.ta.ko.naˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

ataconaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de ataconar.
# ataconaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ku.nəˈɾas/ balear /ə.tə.ko.nəˈɾas/, /ə.tə.ku.nəˈɾas/ Occidental: /a.ta.ko.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

ataconaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de ataconar.
# ataconarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ku.nəˈɾi.ən/ balear /ə.tə.ko.nəˈɾi.ən/, /ə.tə.ku.nəˈɾi.ən/ Occidental: /a.ta.ko.naˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

ataconarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de ataconar.
# ataconarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ku.nəˈɾa/ balear /ə.tə.ko.nəˈɾa/, /ə.tə.ku.nəˈɾa/ Occidental: /a.ta.ko.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

ataconarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de ataconar.
# ataconassen
## Català
### Verb

ataconassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconasses
## Català
### Verb

ataconasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataconar.
# ataconaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tə.ku.nəˈɾi.ə/ balear /ə.tə.ko.nəˈɾi.ə/, /ə.tə.ku.nəˈɾi.ə/ Occidental: /a.ta.ko.naˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

ataconaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de ataconar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de ataconar.
# ataquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈta.kin/, occidental /aˈta.kin/
   * Rimes: -akin

### Verb

ataquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb atacar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb atacar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ta·quin (3)
* Anagrama: taquina
# ataquinara
## Català
### Verb

ataquinara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataquinar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb ataquinar.
# ataqueu
## Català
### Verb

ataqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de atacar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb atacar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb atacar.
# ataqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈta.ki/, occidental /aˈta.ki/
   * Rimes: -aki

### Verb

ataqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de atacar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atacar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atacar.
# ataquina
## Català
### Verb

ataquina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de ataquinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb ataquinar.
# assaïnàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈna.ɾəw/, occidental /a.sa.iˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

assaïnàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de assaïnar.
# assaïnàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.iˈna.βəw/, balear /ə.sə.iˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.sa.iˈna.βew/ valencià /a.sa.iˈna.vew/, /a.sa.iˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

assaïnàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assaïnar.
# assaïni
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈi.ni/, occidental /a.saˈi.ni/
   * Rimes: -ini

### Verb

assaïni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assaïnar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb assaïnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb assaïnar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb assaïnar.
# assaïnà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.iˈna/, occidental /a.sa.iˈna/
   * Rimes: -a

### Verb

assaïnà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de assaïnar.
# atindré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tinˈdɾe/, occidental /a.tinˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

atindré
* Primera persona del singular (jo) del futur de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·dré (3)
* Heterograma de 7 lletres (adeinrt)
* Anagrames: diantre, enardit, tendira, tendirà, tendria
# atindríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tinˈdɾi.əw/, occidental /a.tinˈdɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

atindríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de atenir-se.
# atinga
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtiŋ.ɡə/, occidental /aˈtiŋ.ɡa/
   * Rimes: -iŋɡa

### Verb

atinga
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb atenir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·ga (3)
* Anagrames: antiga, gatina, gatinà, gitana
# atindrien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tinˈdɾi.ən/, occidental /a.tinˈdɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

atindrien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de atenir-se.
# atindries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tinˈdɾi.əs/, occidental /a.tinˈdɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

atindries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·dri·es (4)
* Anagrama: anteridis
# atindrà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tinˈdɾa/, occidental /a.tinˈdɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

atindrà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·drà (3)
* Anagrames: atardin, nitrada, trinada
# atindràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.tinˈdɾas/, occidental /a.tinˈdɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

atindràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de atenir-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tin·dràs (3)
* Anagrama: transida
# atinent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.tiˈnen/ balear /ə.tiˈnent/, /ə.tiˈnen/ Occidental: nord-occidental /a.tiˈnen/ valencià /a.tiˈnent/, /a.tiˈnen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De tinent amb pròtesi.

### Nom

atinent m. ‎(plural atinents)
* (penedesenc) Forma alternativa de tinent ‎(«obstacle on s’enganxen els ormeigs de pesca»).

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ti·nent (3)
* Anagrames: atenint, intenta, intentà, tinenta

### Vegeu també

* Marrugat Cuyàs, Ramon. «El parlar del Penedès i Torredembarra». Recull de treballs, 2014, Núm. 15, p. 311-46 [Consulta: 23-07-2020].

## Català antic
### Adverbi

atinent
* contigu

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# assoldaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫ.dəˈɾi.ə/ balear /ə.soɫ.dəˈɾi.ə/, /ə.suɫ.dəˈɾi.ə/ Occidental: /a.soɫ.daˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assoldaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assoldar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assoldar.
# assoldarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫ.dəˈɾi.ən/ balear /ə.soɫ.dəˈɾi.ən/, /ə.suɫ.dəˈɾi.ən/ Occidental: /a.soɫ.daˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assoldarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assoldar.
# assoldareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫ.dəˈɾɛw/ balear /ə.soɫ.dəˈɾəw/, /ə.suɫ.dəˈɾɛw/ Occidental: /a.soɫ.daˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assoldareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assoldar.
# assoldarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫ.dəˈɾa/ balear /ə.soɫ.dəˈɾa/, /ə.suɫ.dəˈɾa/ Occidental: /a.soɫ.daˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assoldarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assoldar.
# assoldares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈda.ɾəs/ balear /ə.soɫˈda.ɾəs/, /ə.suɫˈda.ɾəs/ Occidental: /a.soɫˈda.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assoldares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assoldar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫ.dəˈɾi.əs/ balear /ə.soɫ.dəˈɾi.əs/, /ə.suɫ.dəˈɾi.əs/ Occidental: /a.soɫ.daˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assoldaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assoldar.
# assoldaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫˈda.ɾən/ balear /ə.soɫˈda.ɾən/, /ə.suɫˈda.ɾən/ Occidental: /a.soɫˈda.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assoldaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assoldar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assoldar.
# assoldaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.suɫ.dəˈɾas/ balear /ə.soɫ.dəˈɾas/, /ə.suɫ.dəˈɾas/ Occidental: /a.soɫ.daˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assoldaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assoldar.
# automorphiques
## Francès
### Adjectiu

automorphiques inv. pl.
* forma plural de automorphique
# automáticas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /au.toˈma.ti.kas/, meridional /au.toˈma.ti.kah/
       Americà: alt /au.toˈma.ti.k(a)s/, baix /au.toˈma.ti.kah/, austral /au.toˈma.ti.kas/
   * Rimes: -atikas

### Adjectiu

automáticas f. pl.
* forma plural de automática
# automática
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /au.toˈma.ti.ka/
       Americà: alt /au.toˈma.t(i).ka/, baix /au.toˈma.ti.ka/
   * Rimes: -atika

### Adjectiu

automática f. ‎(plural automáticas)
* forma femenina de automático
# automàtic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.tuˈma.tik/ balear /əw.toˈma.tik/, /əw.tuˈma.tik/ Occidental: /aw.toˈma.tik/
   * Rimes: -atik
   * Etimologia: De autòmat i el sufix -ic, del grec antic αὐτóματος ‎(autómatos), de ααύτος ‎(aaútos, «per sí mateix») i μα ‎(ma, «resultat»).

### Adjectiu

automàtic m. ‎(femení automàtica, plural masculí automàtics, plural femení automàtiques)
* Dit de l'acció en la qual no intervé la voluntat o que es realitza sense pensar.
* Dit del fet que esdevé com a conseqüència directa d'un esdeveniment.
* Dit de l'aparell o mecanisme el qual necessita de poca intervenció humana per a portar a terme el seu treball.

#### Derivats

* automàticament

#### Sinònims

* involuntari, reflex, inconscient

#### Antònims

* deliberat, conscient

#### Traduccions

* Anglès: automatic $^{(en)}$, snap $^{(en)}$
* Castellà: automático $^{(es)}$
* Francès: automatique $^{(fr)}$
* Italià: automatico $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·mà·tic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# automobiles
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.tɔ.mɔˈbil/

### Nom

automobiles m. pl.
* forma plural de automobile
# automorphique
## Francès

   * Pronúncia: /ɔ.tɔ.mɔʁˈfik/

### Adjectiu

automorphique inv. ‎(plural automorphiques)
* automòrfic -a
# automàticament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.tuˌma.ti.kəˈmen/ balear /əw.toˌma.ti.kəˈment/, /əw.tuˌma.ti.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aw.toˌma.ti.kaˈmen/ valencià /aw.toˌma.ti.kaˈment/, /aw.toˌma.ti.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De automàtic i el sufix -ment.

### Adverbi

automàticament
* D'una manera automàtica.

#### Traduccions

* Anglès: automatically $^{(en)}$
* Castellà: de modo automático $^{(es)}$
* Francès: automatiquement $^{(fr)}$
* Italià: automaticamente $^{(it)}$
* Occità: automaticament $^{(oc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: au·to·mà·ti·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# assolveste
## Italià
### Verb

assolveste
* segona persona plural (voi) del passat de assolvere
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de assolvere
# assolvessimo
## Italià
### Verb

assolvessimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de assolvere
# assolvesti
## Italià
### Verb

assolvesti
* segona persona singular (tu) del passat de assolvere
# assolvessi
## Italià
### Verb

assolvessi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de assolvere
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de assolvere
# assolveva
## Italià
### Verb

assolveva
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de assolvere
# assolvevamo
## Italià
### Verb

assolvevamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de assolvere
# assolvessero
## Italià
### Verb

assolvessero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de assolvere
# assolvete
## Italià
### Verb

assolvete
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de assolvere
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de assolvere
# assolvevano
## Italià
### Verb

assolvevano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet d'indicatiu de assolvere
# assolvevate
## Italià
### Verb

assolvevate
* segona persona plural (voi) de l'imperfet d'indicatiu de assolvere
# aurifiqueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əw.ɾi.fiˈkɛw/ balear /əw.ɾi.fiˈkəw/, /əw.ɾi.fiˈkɛw/ Occidental: /aw.ɾi.fiˈkew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aurifiqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aurificar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aurificar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aurificar.
# aurifiqui
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾiˈfi.ki/, occidental /aw.ɾiˈfi.ki/
   * Rimes: -iki

### Verb

aurifiqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aurificar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aurificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aurificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aurificar.
# aurifiquéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾi.fiˈke.sim/, occidental /aw.ɾi.fiˈke.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

aurifiquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifiquésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾi.fiˈke.səw/, occidental /aw.ɾi.fiˈke.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

aurifiquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifiquéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾi.fiˈke.siw/, occidental /aw.ɾi.fiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

aurifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifiquessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾi.fiˈke.sis/, occidental /aw.ɾi.fiˈke.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aurifiquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifiquis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾiˈfi.kis/, occidental /aw.ɾiˈfi.kis/
   * Rimes: -ikis

### Verb

aurifiquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifiquéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾi.fiˈke.səm/, occidental /aw.ɾi.fiˈke.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

aurifiquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# aurifiquin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾiˈfi.kin/, occidental /aw.ɾiˈfi.kin/
   * Rimes: -ikin

### Verb

aurifiquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aurificar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aurificar.
# aurifiqués
## Català

   * Pronúncia: oriental /əw.ɾi.fiˈkes/, occidental /aw.ɾi.fiˈkes/
   * Rimes: -es

### Verb

aurifiqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aurificar.
# avanzada central
## Castellà
### Nom

avanzada central f. ‎(plural avanzadas centrales)
* forma femenina de avanzado central
# avanzadas centrales
## Castellà
### Nom

avanzadas centrales f. pl.
* forma plural de avanzada central