OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# trasbalsà
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.bəɫˈsa/, occidental /tɾaz.baɫˈsa/
   * Rimes: -a

### Verb

trasbalsà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de trasbalsar.
# trasbalsis
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəzˈbaɫ.sis/, occidental /tɾazˈbaɫ.sis/
   * Rimes: -alsis

### Verb

trasbalsis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.bəɫˈsa.ɾəw/, occidental /tɾaz.baɫˈsa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

trasbalsàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de trasbalsar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàssiu
## Català
### Verb

trasbalsàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəz.bəɫˈsa.ɾəm/, occidental /tɾaz.baɫˈsa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

trasbalsàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de trasbalsar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàs
## Català
### Verb

trasbalsàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàssem
## Català
### Verb

trasbalsàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàsseu
## Català
### Verb

trasbalsàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# trasbalsàssim
## Català
### Verb

trasbalsàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trasbalsar.
# triomfegueu
## Català
### Verb

triomfegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·gueu (4)
# triomfegués
## Català
### Verb

triomfegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·gués (4)
# triomfeguéssom
## Català
### Verb

triomfeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·gués·som (5)
# triomfeguéssou
## Català
### Verb

triomfeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·gués·sou (5)
# triomfavo
## Català
### Verb

triomfavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fa·vo (4)
# triomfeguesses
## Català
### Verb

triomfeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·gues·ses (5)
# triomfeguessen
## Català
### Verb

triomfeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enfortiguéssem
# triomfeguem
## Català
### Verb

triomfeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe·guem (4)
# triomfe
## Català
### Verb

triomfe
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de triomfar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb triomfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb triomfar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb triomfar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tri·om·fe (3)
* Heterograma de 7 lletres (efimort)
* Anagrames: fitorem, fotimer, fotríem
# traguem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾəˈɣɛm/ balear /tɾəˈɣəm/, /tɾəˈɣɛm/ Occidental: /tɾaˈɣem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

traguem
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb traure.
* (occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb traure.

### Verb

traguem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de tragar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb tragar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb tragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·guem (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegmrtu)
* Anagrama: remugat
# traguera
## Català
### Verb

traguera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gue·ra (3)
* Anagrames: guaretar, tragareu, tragàreu
# tragues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾa.ɣəs/, occidental /ˈtɾa.ɣes/
   * Rimes: -aɡes

### Verb

tragues
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb traure.

### Verb

tragues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de tragar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tragar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gues (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegrstu)
* Anagrames: erugats, guarets, rústega, sarguet

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ˈtɾa.ɣes\, meridional \ˈtɾa.ɣeh\
       Americà: alt /ˈt͡sa.ɡ(e)s/, baix \ˈtɾa.ɣeh\, austral \ˈtɾa.ɣes\
   * Rimes: -aɡes

### Verb

tragues
* segona persona del singular (tú, vos) del present de subjuntiu del verb tragar

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gues (2)
* Heterograma de 7 lletres (aegrstu)
* Anagrames: esturga, esturgá, gustare, gustaré, rugaste, treguas, tuaregs
# tragueres
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈɣe.ɾəs/, occidental /tɾaˈɣe.ɾes/
   * Rimes: -eɾes

### Verb

tragueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de traure.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de treure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gue·res (3)
* Anagrama: esguerrat
# traguessa
## Català
### Verb

traguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tra·gues·sa (3)
* Anagrames: assegurat, tragàsseu
# traguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾəˈɣe.səs/, occidental /tɾaˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

traguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb treure.

### Verb

traguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb tragar.
# traguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈtɾa.ɣən/, occidental /ˈtɾa.ɣen/
   * Rimes: -aɡen

### Verb

traguen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb traure.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb traure.

### Verb

traguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de tragar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tragar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tragar.
# tragueren
## Català
### Verb

tragueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de traure.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de treure.
# traguessen
## Català
### Verb

traguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb traure.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb treure.

### Verb

traguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb tragar.
# truancy
## Anglès

   * Etimologia: De truant i el sufix -cy.

### Nom

truancy ‎(plural truancies)
* absentisme escolar

#### Sinònims

* school absenteeism
* school non-attendance

### Vegeu també

* truancy. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# truaneria
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾu.ə.nəˈɾi.ə/, occidental /tɾu.a.neˈɾi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: De truà i el sufix -eria, segle XVII.

### Nom

truaneria f. ‎(plural truaneries)
* Tipus d'acció pròpia d'un truà.

#### Traduccions

* Castellà: truhanería $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tru·a·ne·ri·a (5)
* Anagrames: atraurien, aturarien, aürtarien, enturaria

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# truancies
## Anglès
### Nom

truancies
* forma plural de truancy
# trozo
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈtɾo.θo/
       Americà: alt /ˈt͡so.s(o)/, baix /ˈtɾo.so/
   * Rimes: -oθo
   * Etimologia: Del català tros.

### Nom

trozo m. ‎(plural trozos)
* tros
# trozos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈtɾo.θos/, meridional /ˈtɾo.θoh/
       Americà: alt /ˈt͡so.s(o)s/, baix /ˈtɾo.soh/, austral /ˈtɾo.sos/
   * Rimes: -oθos

### Nom

trozos m. pl.
* forma plural de trozo

### Miscel·lània

* Síl·labes: tro·zos (2)
# truanes
## Català

   * Pronúncia: oriental /tɾuˈa.nəs/, occidental /tɾuˈa.nes/
   * Rimes: -anes

### Nom

truanes f. pl.
* Forma plural de truana.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tru·a·nes (3)
* Heterograma de 7 lletres (aenrstu)
* Anagrames: enturàs, natures, untar-se, untares
# trascamí
## Català
### Verb

trascamí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de trascamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·ca·mí (3)
* Anagrama: masticar
# trascamésseu
## Català
### Verb

trascamésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trascamar.
# trascaméssim
## Català
### Verb

trascaméssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trascamar.
# trascamàreu
## Català
### Verb

trascamàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de trascamar.
# trascamés
## Català
### Verb

trascamés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb trascamar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb trascamar.
# trascaméssiu
## Català
### Verb

trascaméssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb trascamar.
# trascender
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /tɾas.θenˈdeɾ/, meridional \tɾah.θeŋˈdeɾ\
       Americà: alt /t͡s(a)s.senˈdeɾ/, baix \tɾah.seŋˈdeɾ\, austral /tɾah.senˈdeɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Verb

trascender intr. ‎(present trasciendo, passat trascendí, futur trascenderé)
* transcendir

#### Variants

* transcender

### Miscel·lània

* Síl·labes: tras·cen·der (3)
# trascamàveu
## Català
### Verb

trascamàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de trascamar.
# trascaméssem
## Català
### Verb

trascaméssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb trascamar.
# trumfaren
## Català
### Verb

trumfaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de trumfar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb trumfar.
# trumfarien
## Català
### Verb

trumfarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de trumfar.
# trumfaries
## Català
### Verb

trumfaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de trumfar.
# trumfariven
## Català
### Verb

trumfariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de trumfar.
# trumfares
## Català
### Verb

trumfares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de trumfar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb trumfar.
# trumfaran
## Català
### Verb

trumfaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de trumfar.
# trumfariva
## Català
### Verb

trumfariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de trumfar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de trumfar.
# trumfareu
## Català
### Verb

trumfareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de trumfar.
# tutelàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /tu.təˈɫa.ɾəm/, occidental /tu.teˈɫa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

tutelàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de tutelar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tutelar.
# tutelàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /tu.təˈɫa.ɾəw/, occidental /tu.teˈɫa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

tutelàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de tutelar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tutelar.
# tutelàssem
## Català
### Verb

tutelàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tutelar.
# tutelo
## Català

   * Pronúncia: central /tuˈtɛ.ɫu/, occidental /tuˈtɛ.ɫo/
   * Rimes: -ɛlo

### Verb

tutelo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tutelar.
# tutelàsseu
## Català
### Verb

tutelàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tutelar.
# transdisciplinares
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.ðis.θi.pliˈna.ɾes\, meridional \tɾa(ŋ)h.ðih.θi.pliˈna.ɾeh\
       Americà: alt \t͡sanz.ðis.si.pliˈna.(ɾe)s\, baix \tɾa(ŋ)h.ðih.si.pliˈna.ɾeh\, austral \tɾa(n)h.ðih.si.pliˈna.ɾes\
   * Rimes: -aɾes

### Adjectiu

transdisciplinares inv. pl.
* forma plural de transdisciplinar
# transdisciplinaires
## Francès
### Adjectiu

transdisciplinaires inv. pl.
* forma plural de transdisciplinaire
# transdisciplinari
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tɾənz.di.si.pɫiˈna.ɾi/, balear /tɾənz.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ Occidental: /tɾanz.ði.si.pɫiˈna.ɾi/
   * Rimes: -aɾi
   * Etimologia: Del prefix trans- i disciplinari.

### Adjectiu

transdisciplinari m. ‎(femení transdisciplinària, plural masculí transdisciplinaris, plural femení transdisciplinàries)
* Que és comú a un conjunt de disciplines o matèries.

#### Traduccions

* Anglès: transdisciplinary $^{(en)}$
* Castellà: transdisciplinar $^{(es)}$, transdisciplinario $^{(es)}$
* Francès: transdisciplinaire $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·dis·ci·pli·na·ri (6)

### Vegeu també

* transdisciplinari. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# transdisciplinaria
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.ðis.θi.pliˈna.ɾja\, meridional \tɾa(ŋ)h.ðih.θi.pliˈna.ɾja\
       Americà: alt \t͡sanz.ð(i)s.si.pliˈna.ɾja\, baix \tɾa(ŋ)h.ðih.si.pliˈna.ɾja\, austral \tɾa(n)h.ðih.si.pliˈna.ɾja\
   * Rimes: -aɾja

### Adjectiu

transdisciplinaria f. ‎(plural transdisciplinarias)
* forma femenina de transdisciplinario
# transdisciplinariedad
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.ðis.θi.pli.na.ɾjeˈðað\, meridional \tɾa(ŋ)h.ðih.θi.pli.na.ɾjeˈða(ð)\
       Americà: alt \t͡sanz.ð(i)s.si.pli.na.ɾjeˈdad\, baix \tɾa(ŋ)h.ðih.si.pli.na.ɾjeˈðað\, austral \tɾa(n)h.ðih.si.pli.na.ɾjeˈðad\
   * Rimes: -ad

### Nom

transdisciplinariedad f. ‎(plural transdisciplinariedades)
* transdisciplinarietat

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·dis·ci·pli·na·rie·dad (7)

### Vegeu també

* transdisciplinariedad. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# transdisciplinarietat
## Català
### Nom

transdisciplinarietat f. ‎(plural transdisciplinarietats)
* Col·laboració entre diverses disciplines en l'estudi d'un fenomen o la resolució d'un problema a partir de la participació d'especialistes d'aquestes disciplines de manera que es desestabilitzen les fronteres entre les disciplines però es respecta l'expertesa en cadascuna.

#### Traduccions

* Anglès: transdisciplinarity $^{(en)}$
* Castellà: transdisciplinariedad $^{(es)}$
* Francès: transdisciplinarité $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·dis·ci·pli·na·ri·e·tat (8)

### Vegeu també

* transdisciplinarietat. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# transdisciplinarias
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.ðis.θi.pliˈna.ɾjas\, meridional \tɾa(ŋ)h.ðih.θi.pliˈna.ɾjah\
       Americà: alt \t͡sanz.ðis.si.pliˈna.ɾ(ja)s\, baix \tɾa(ŋ)h.ðih.si.pliˈna.ɾjah\, austral \tɾa(n)h.ðih.si.pliˈna.ɾjas\
   * Rimes: -aɾjas

### Adjectiu

transdisciplinarias f. pl.
* forma plural de transdisciplinaria
# transdisciplinariedades
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.ðis.θi.pli.na.ɾjeˈða.ðes\, meridional \tɾa(ŋ)h.ðih.θi.pli.na.ɾjeˈða.ðeh\
       Americà: alt \t͡sanz.ðis.si.pli.na.ɾjeˈda.d(e)s\, baix \tɾa(ŋ)h.ðih.si.pli.na.ɾjeˈða.ðeh\, austral \tɾa(n)h.ðih.si.pli.na.ɾjeˈða.ðes\
   * Rimes: -ades

### Nom

transdisciplinariedades f. pl.
* forma plural de transdisciplinariedad
# transdisciplinar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \tɾanz.ðis.θi.pliˈnaɾ\, meridional \tɾa(ŋ)h.ðih.θi.pliˈnaɾ\
       Americà: alt \t͡sanz.ð(i)s.si.pliˈnaɾ\, baix \tɾa(ŋ)h.ðih.si.pliˈnaɾ\, austral \tɾa(n)h.ðih.si.pliˈnaɾ\
   * Rimes: -aɾ

### Adjectiu

transdisciplinar inv. ‎(plural transdisciplinares)
* transdisciplinari

#### Sinònims

* transdisciplinario

### Miscel·lània

* Síl·labes: trans·dis·ci·pli·nar (5)
# txangozalearenganaino
## Basc
### Nom

txangozalearenganaino
* terminatiu definit singular de txangozale
# txangozalearentzat
## Basc
### Nom

txangozalearentzat
* benefactiu definit singular de txangozale
# txangozalearen
## Basc
### Nom

txangozalearen
* genitiu definit singular de txangozale
# txangozalearengana
## Basc
### Nom

txangozalearengana
* al·latiu definit singular de txangozale
# txangozalearengandik
## Basc
### Nom

txangozalearengandik
* ablatiu definit singular de txangozale
# txangozalearenganako
## Basc
### Nom

txangozalearenganako
* genitiu locatiu definit singular de txangozale
# txangozalearenganantz
## Basc
### Nom

txangozalearenganantz
* al·latiu direccional definit singular de txangozale
# txangozalearengatik
## Basc
### Nom

txangozalearengatik
* causal definit singular de txangozale
# txangozaleari
## Basc
### Nom

txangozaleari
* datiu definit singular de txangozale
# txangozalearengan
## Basc
### Nom

txangozalearengan
* inessiu definit singular de txangozale
# tuitegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tuj.təˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /tuj.teˈʒe.sim/ valencià /tuj.teˈd͡ʒe.sim/, /twi.teˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

tuitegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tuitejar.

#### Variants

* tuitegéssem, tuitejàssim, tuitejàssem, tuitejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gés·sim (4)
# tuitegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tuj.təˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /tuj.teˈʒe.siw/ valencià /tuj.teˈd͡ʒe.siw/, /twi.teˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

tuitegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tuitejar.

#### Variants

* tuitegésseu, tuitejàssiu, tuitejàsseu, tuitejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gés·siu (4)
# tuitegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tujˈtɛ.ʒi/ balear /tujˈtə.ʒi/, /tujˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /tujˈte.ʒi/ valencià /tujˈte.d͡ʒi/, /twiˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

tuitegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb tuitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb tuitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb tuitejar.

#### Variants

* [1] tuitege
* [2] tuitege
* [3] tuitege

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gi (3)
* Anagrama: tuiteig
# tuitegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tujˈtɛ.ʒin/ balear /tujˈtə.ʒin/, /tujˈtɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /tujˈte.ʒin/ valencià /tujˈte.d͡ʒin/, /twiˈte.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

tuitegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb tuitejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb tuitejar.

#### Variants

* [1] tuitegen
* [2] tuitegen

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gin (3)
# tuitegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tuj.təˈʒi/ Occidental: nord-occidental /tuj.teˈʒi/ valencià /tuj.teˈd͡ʒi/, /twi.teˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

tuitegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de tuitejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gí (3)
* Anagrama: tuiteig
# tuiteig
## Català
### Verb

tuiteig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de tuitejar.

#### Variants

* tuitejo, tuitege

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·teig (2)
* Anagrames: tuitegi, tuitegí
# tuitegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tuj.təˈʒes/ Occidental: nord-occidental /tuj.teˈʒes/ valencià /tuj.teˈd͡ʒes/, /twi.teˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

tuitegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb tuitejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb tuitejar.

#### Variants

* [1] tuitejàs, tuitejara
* [2] tuitejàs, tuitejara

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gés (3)
# tuitegéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tuj.təˈʒe.səm/ Occidental: nord-occidental /tuj.teˈʒe.sem/ valencià /tuj.teˈd͡ʒe.sem/, /twi.teˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

tuitegéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb tuitejar.

#### Variants

* tuitegéssim, tuitejàssim, tuitejàssem, tuitejàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gés·sem (4)
# tuitegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /tujˈtɛ.ʒis/ balear /tujˈtə.ʒis/, /tujˈtɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /tujˈte.ʒis/ valencià /tujˈte.d͡ʒis/, /twiˈte.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

tuitegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb tuitejar.

#### Variants

* tuiteges

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gis (3)
# tuitegésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /tuj.təˈʒe.səw/ Occidental: nord-occidental /tuj.teˈʒe.sew/ valencià /tuj.teˈd͡ʒe.sew/, /twi.teˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

tuitegésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb tuitejar.

#### Variants

* tuitegéssiu, tuitejàssiu, tuitejàsseu, tuitejàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: tui·te·gés·seu (4)