OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# quinque
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈkwiːŋ.kwɛ/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *pénkʷe.

### Numeral

quīnque
* (cardinal) cinc, símbol V

#### Variants

* (llatí vulgar): *cinque

#### Descendents

* Aragonès: zinco, cinco
* Aromanès: tsintsi
* Castellà antic:
** Castellà: cinco
*** Papiament: cincu
** Extremeny: cincu
** Judeocastellà: sinko
* Català antic: cinc, çinc, cinch
** Català: cinc
* Cors: cinque, cinqui
* Dàlmata: cenc, čenc
* Francès antic: cinc
** Francès mitjà: cinq
*** Francès: cinq
** Normand: chînq (Jersey), chinq (Guernsey, continental), chin (continental)
** Való: cénk
* Francoprovençal: cinq
* Friülà: cinc
* Italià: cinque
* Ladí: cinch
* Lígur: çinque
* Lleonès antic:
** Asturià: cinco, cincu
** Mirandès: cinco
* Llombard: cinch
* Meglenoromanès: ţinţi
* Napolità: cinquè
* Occità antic: cinc
** Occità: cinc
* Piemontès: sinc
* Portuguès antic: cinco, cinque
** Gallec: cinco
** Portuguès: cinco
* Retoromànic: tschintg, tschentg
* Romanès: cinci
* Sard: chimbe
* Sicilià: cincu
* Vènet: sinque, zsinque
# quinquagenària
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kiŋ.kwə.ʒəˈna.ɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /kiŋ.kwa.ʒeˈna.ɾi.a/, valencià /kiŋ.kwa.d͡ʒeˈna.ɾi.a/
   * Rimes: -aɾia

### Adjectiu

quinquagenària f. ‎(plural quinquagenàries)
* Forma femenina de quinquagenari.

### Miscel·lània

* Síl·labes: quin·qua·ge·nà·ri·a (6)
# quinquefolio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \kiŋ.keˈfo.ljo\
       Americà: alt \kiŋ.k(e)ˈfo.ljo\, baix \kiŋ.keˈfo.ljo\
   * Rimes: -oljo

### Nom

quinquefolio m. ‎(plural quinquefolios)
* (escultura) quinquefoli

### Miscel·lània

* Síl·labes: quin·que·fo·lio (4)

### Vegeu també

* quinquefolio. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# quinquefolios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \kiŋ.keˈfo.ljos\, meridional \kiŋ.keˈfo.ljoh\
       Americà: alt \kiŋ.keˈfo.l(jo)s\, baix \kiŋ.keˈfo.ljoh\, austral \kiŋ.keˈfo.ljos\
   * Rimes: -oljos

### Nom

quinquefolios m. pl.
* forma plural de quinquefolio
# quinquennal
## Català

   * Pronúncia: oriental /kiŋ.kənˈnaɫ/, occidental /kiŋ.kenˈnaɫ/
   * Rimes: -al
   * Etimologia: Del llatí quinquennalis.

### Adjectiu

quinquennal inv. ‎(plural quinquennals)
* Que dura cinc anys.
    Passi-ho bé, que m'esborro del mapa / per perpetrar a l'ombra un gran pla quinquennal (Pla quinquennal, Manel).
* Que té lloc cada cinc anys.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: quin·quen·nal (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# replugessen
## Català
### Verb

replugessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ges·sen (4)
# replugésseu
## Català
### Verb

replugésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·gés·seu (4)
# replugí
## Català
### Verb

replugí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·gí (3)
* Heterograma de 7 lletres (egilpru)
# repluges
## Català
### Verb

repluges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de replujar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ges (3)
# replugeu
## Català
### Verb

replugeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de replujar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb replujar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·geu (3)
# replugés
## Català
### Verb

replugés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb replujar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·gés (3)
# replugéssem
## Català
### Verb

replugéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·gés·sem (4)
# repluja
## Català
### Verb

repluja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de replujar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja (3)
* Heterograma de 7 lletres (aejlpru)
# replugesses
## Català
### Verb

replugesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ges·ses (4)
# replujada
## Català
### Verb

replujada
* Participi femení singular del verb replujar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·plu·ja·da (4)
# reconsideris
## Català
### Verb

reconsideris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideres

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ris (5)
# reconsideràrem
## Català
### Verb

reconsideràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de reconsiderar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [2] reconsideréssim, reconsideréssem, reconsideràssim, reconsideràssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·rà·rem (6)
# reconsideràs
## Català
### Verb

reconsideràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [1] reconsiderés, reconsiderara
* [2] reconsiderés, reconsiderara

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ràs (5)
* Anagrames: considerares, escarnidores
# reconsideràssiu
## Català
### Verb

reconsideràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideréssiu, reconsiderésseu, reconsideràsseu, reconsideràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ràs·siu (6)
# reconsideràssem
## Català
### Verb

reconsideràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideréssim, reconsideréssem, reconsideràssim, reconsideràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ràs·sem (6)
# reconsideràssim
## Català
### Verb

reconsideràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideréssim, reconsideréssem, reconsideràssem, reconsideràrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ràs·sim (6)
# reconsidero
## Català
### Verb

reconsidero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de reconsiderar.

#### Variants

* reconsidere, reconsideri, reconsider

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ro (5)
# reconsideràreu
## Català
### Verb

reconsideràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de reconsiderar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* [2] reconsideréssiu, reconsiderésseu, reconsideràssiu, reconsideràsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·rà·reu (6)
# reconsideràsseu
## Català
### Verb

reconsideràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb reconsiderar.

#### Variants

* reconsideréssiu, reconsiderésseu, reconsideràssiu, reconsideràreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·con·si·de·ràs·seu (6)
# repassaies
## Català
### Verb

repassaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de repassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pas·sa·ies (4)
* Anagrama: apariesses
# repasos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /reˈpa.sos/, meridional /reˈpa.soh/
       Americà: alt /reˈpa.s(o)s/, baix /reˈpa.soh/, austral /reˈpa.sos/
   * Rimes: -asos

### Nom

repasos m. pl.
* forma plural de repaso
# repassa
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈpa.sə/, occidental /reˈpa.sa/
   * Rimes: -asa

### Verb

repassa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de repassar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb repassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pas·sa (3)
* Anagrames: apressa, apressà, esparsa, espasar, paressa, passaré, pesaràs, rapessa, separàs
# repassaia
## Català
### Verb

repassaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de repassar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de repassar.
# repassaien
## Català
### Verb

repassaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de repassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pas·sa·ien (4)
* Anagrama: apariessen
# repaso
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /reˈpa.so/
       Americà: alt /reˈpa.s(o)/, baix /reˈpa.so/
   * Rimes: -aso

### Nom

repaso m. ‎(plural repasos)
* repàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pa·so (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeoprs)

### Vegeu també

* repaso. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# repassada
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.pəˈsa.ðə/, occidental /re.paˈsa.ða/
   * Rimes: -ada
   * Etimologia: De repassar.

### Nom

repassada f. ‎(plural repassades)
* Acció o efecte de repassar.
* repàs

### Verb

repassada
* Participi femení singular del verb repassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pas·sa·da (4)
* Anagrama: apressada

### Vegeu també

* repassada. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# repassades
## Català

   * Pronúncia: oriental /rə.pəˈsa.ðəs/, occidental /re.paˈsa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Nom

repassades f. pl.
* Forma plural de repassada.

### Verb

repassades
* Participi femení plural del verb repassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pas·sa·des (4)
* Anagrames: apradesses, apressades, desparessa, desseparàs, paredasses
# repassam
## Català
### Verb

repassam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de repassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·pas·sam (3)
* Anagrames: apressam, arpàssem, empassar, paràssem, passarem, passàrem, rapàssem
# repas
## Francès
### Nom

repas m. ‎(plural repas)
* àpat
# retirasses
## Català
### Verb

retirasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ras·ses (4)
* Anagrames: arrestessi, aterressis, aterrisses, aterrissés, trairesses
# retiraríveu
## Català
### Verb

retiraríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de retirar.
# retirassis
## Català
### Verb

retirassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ras·sis (4)
* Anagrames: aterrissis, irritasses, trairessis
# retirava
## Català
### Verb

retirava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de retirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ra·va (4)
* Anagrames: aterravi, atrevira, atrevirà
# retirat
## Català
### Verb

retirat
* Participi masculí singular del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·rat (3)
* Anagrama: aterrit
# retirats
## Català
### Verb

retirats
* Participi masculí plural del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·rats (3)
* Anagrama: aterrits
# retirassen
## Català
### Verb

retirassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ras·sen (4)
* Anagrames: aterressin, aterrissen, interessar, trairessen
# retirassin
## Català
### Verb

retirassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·ras·sin (4)
* Anagrames: aterrissin, irritassen, trairessin, transiries
# retirau
## Català
### Verb

retirau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de retirar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb retirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·ti·rau (3)
* Anagrames: aterriu, tirareu, tiràreu, traireu, traíreu, triareu, triàreu
# retention
## Anglès
### Nom

retention ‎(plural retentions)
* retenció

### Vegeu també

* retention. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# retent
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rəˈten/, balear /rəˈtent/ Occidental: nord-occidental /reˈten/, valencià /reˈtent/
   * Rimes: -ent

### Verb

retent
* Gerundi del verb retre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·tent (2)
* Anagrames: trentè, trenté
# retención del portero
## Castellà
### Nom

retención del portero f. ‎(plural retenciones del portero)
* (hoquei sobre gel) retenció del disc

### Vegeu també

* retención del portero. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# retener
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.teˈneɾ/
       Americà: alt /re.t(e)ˈneɾ/, baix /re.teˈneɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Verb

retener trans. ‎(present retengo, passat retuve, futur retendré)
* retenir
* (esports de combat, esports de pilota) agafar

#### Sinònims

* agarrar
* coger

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·te·ner (3)

### Vegeu també

* retener. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 octubre 2014].
# retendré
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /re.tenˈdɾe/, meridional \re.teŋˈdɾe\
       Americà: alt /re.t(e)nˈd͡ze/, baix \re.teŋˈdɾe\, austral /re.tenˈdɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

retendré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb retener
# retengo
## Castellà

   * Pronúncia: \reˈteŋ.ɡo\
   * Rimes: -enɡo

### Verb

retengo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb retener
# retenir-se
## Català
### Verb

retenir-se
* Forma pronominal de retenir.
# recorreres
## Català
### Verb

recorreres
* (col·loquial valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb recórrer.
# recorren
## Català

   * Pronúncia: oriental /rəˈko.rən/, occidental /reˈko.ren/
   * Rimes: -oren

### Verb

recorren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de recórrer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·cor·ren (3)
* Anagrama: encórrer
# recorrereu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ku.rəˈɾɛw/ balear /rə.ko.rəˈɾəw/, /rə.ku.rəˈɾɛw/ Occidental: /re.ko.reˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

recorrereu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de recórrer.
# recorrera
## Català
### Verb

recorrera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb recórrer.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb recórrer.
# recorreren
## Català
### Verb

recorreren
* (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb recórrer.
# recorrer
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /re.koˈreɾ/
       Americà: alt /re.k(o)ˈreɾ/, baix /re.koˈreɾ/
   * Rimes: -eɾ

### Verb

recorrer trans. ‎(present recorro, passat recorrí, futur recorreré)
* recórrer

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·co·rrer (3)
# recorreran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /rə.ku.rəˈɾan/ balear /rə.ko.rəˈɾan/, /rə.ku.rəˈɾan/ Occidental: /re.ko.reˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

recorreran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de recórrer.
# romanizacion
## Occità

   * Pronúncia: /ru.ma.ni.zaˈsju/

### Nom

romanizacion f. ‎(plural romanizacions)
* romanització
# romanització
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ru.mə.nid.zə.siˈo/ Occidental: nord-occidental /ro.ma.ni.d͡za.siˈo/, valencià /ro.ma.ni.za.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: De romanitzar i el sufix -ció.

### Nom

romanització f. ‎(plural romanitzacions)
* Acció i efecte de romanitzar.
* Procés d'expansió de la cultura romana durant l'Imperi Romà.
* (lingüística) Conversió a l'alfabet llatí d'un altre sistema d'escriptura.

#### Notes

La conversió d'alfabets per romanització pot ser per transliteració, per transcripció o per una combinació de les dues.

#### Traduccions

* Anglès: Romanisation $^{(en)}$
* Castellà: romanización $^{(es)}$
* Francès: romanisation $^{(fr)}$
* Italià: romanizzazione $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·nit·za·ci·ó (6)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# romanitzar-se
## Català
### Verb

romanitzar-se
* Forma pronominal de romanitzar.
# romaniva
## Català
### Verb

romaniva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ni·va (4)
* Anagrames: marinavo, minorava
# romaniven
## Català
### Verb

romaniven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ni·ven (4)
* Anagrames: innovarem, innovàrem, minoraven
# romanives
## Català
### Verb

romanives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de romandre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·ma·ni·ves (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeimnorsv)
* Anagrames: minoraves, sonarívem
# romanizaciones
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ro.ma.ni.θaˈθjo.nes/, meridional /ro.ma.ni.θaˈθjo.neh/
       Americà: alt /ro.ma.ni.s(a)ˈsjo.nes/, baix /ro.ma.ni.saˈsjo.neh/, austral /ro.ma.ni.saˈsjo.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

romanizaciones f. pl.
* forma plural de romanización
# romanizacions
## Occità
### Nom

romanizacions f. pl.
* forma plural de romanizacion
# rumorem
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈmoː.rɛm/

### Nom

rūmōrem
* acusatiu singular de rūmor
# rumoreo
## Castellà

   * Pronúncia: /ru.moˈɾe.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

rumoreo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb rumorear
# rumoribus
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈmoː.rɪ.bʊs/

### Nom

rūmōribus
* datiu plural de rūmor
* ablatiu plural de rūmor
# rumpere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrʊm.pɛ.rɛ/

### Verb

rumpere
* infinitiu del present actiu de rumpō
# rumoreé
## Castellà

   * Pronúncia: /ru.mo.ɾeˈe/
   * Rimes: -e

### Verb

rumoreé
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb rumorear
# rumores
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ruˈmo.ɾes/, meridional /ruˈmo.ɾeh/
       Americà: alt /ruˈmo.(ɾe)s/, baix /ruˈmo.ɾeh/, austral /ruˈmo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

rumores m. pl.
* forma plural de rumor

## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈmoː.reːs/

### Nom

rūmōrēs
* nominatiu plural de rūmor
* vocatiu plural de rūmor
* acusatiu plural de rūmor
# rumori
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈmoː.riː/

### Nom

rūmōrī
* datiu singular de rūmor
# rumoris
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈmoː.rɪs/

### Nom

rūmōris
* genitiu singular de rūmor
# rumorum
## Llatí

   * Pronúncia: /ruːˈmoː.rʊm/

### Nom

rūmōrum
* genitiu plural de rūmor
# redefinesc
## Català
### Verb

redefinesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de redefinir.

#### Variants

* redefineixo, redefineixi, redefinisc, redefinixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·de·fi·nesc (4)
# redefinesqui
## Català
### Verb

redefinesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb redefinir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb redefinir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb redefinir.

#### Variants

* [1] redefineixi, redefinisca
* [2] redefineixi, redefinisca
* [3] redefineixi, redefinisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: re·de·fi·nes·qui (5)
# reddo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrɛd.doː/
   * Etimologia: Del prefix re- i do.

### Verb

reddō ‎(1a present$^?$), reddis ‎(2a present), reddere ‎(infinitiu), reddidī ‎(perfet), redditum ‎(supí)
* pagar, retribuir
    Alicui praemia debita redderePagar a algú el sou que se li deu.
* traduir, repetir
    Verbum pro verbo reddereTraduir paraula per paraula.
* tornar
    Pecunia homines beatos non redditEls diners no tornen bons als homes.
* reflectir
* retornar, restituir
    Quintili Vare, legiones redde!Quintili Var, retorna'm les legions!

#### Derivats

* redditiō
* redditor
* redditus
# roentaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ənˈta.βən/ balear /ro.ənˈta.vən/, /ru.ənˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /ro.enˈta.βen/ valencià /ro.enˈta.ven/, /ro.enˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

roentaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de roentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entrenavo
# roenten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈen.tən/ balear /roˈen.tən/, /ruˈen.tən/ Occidental: /roˈen.ten/
   * Rimes: -enten

### Verb

roenten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de roentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb roentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb roentar.

### Miscel·lània

* Anagrama: entreno
# roentes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ruˈen.təs/ balear /roˈen.təs/, /ruˈen.təs/ Occidental: /roˈen.tes/
   * Rimes: -entes

### Adjectiu

roentes f. pl.
* Forma plural de roenta.

### Verb

roentes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de roentar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb roentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ro·en·tes (3)
* Anagrames: estreno, tenores
# roentessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ənˈte.sən/ balear /ro.ənˈte.sən/, /ru.ənˈte.sən/ Occidental: /ro.enˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

roentessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb roentar.
# roente
## Català
### Verb

roente
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de roentar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb roentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb roentar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb roentar.
# roentava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ru.ənˈta.βə/ balear /ro.ənˈta.və/, /ru.ənˈta.və/ Occidental: nord-occidental /ro.enˈta.βa/ valencià /ro.enˈta.va/, /ro.enˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

roentava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de roentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de roentar.
# rupture
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɹʌptʃə/

### Nom

rupture ‎(plural ruptures)
* ruptura
* hèrnia

### Verb

rupture ‎(3a persona singular present ruptures, gerundi rupturing, passat i participi ruptured)
* trencar, herniar
# rupturas
## Llatí

   * Pronúncia: /rʊpˈtuː.raːs/

### Nom

ruptūrās
* acusatiu plural de ruptūra
# rupturam
## Llatí

   * Pronúncia: /rʊpˈtuː.ram/

### Nom

ruptūram
* acusatiu singular de ruptūra
# ruptum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈrʊp.tʊm/

### Verb

ruptum
* supí acusatiu de rumpō
# ruptura a la francesa
## Català
### Nom

ruptura a la francesa f. ‎(plural ruptures a la francesa)
* Ruptura d'una relació en la que un dels integrants interromp la comunicació (especialment la virtual) de forma inesperada i sense donar explicacions.

#### Traduccions

* Anglès: ghosting $^{(en)}$
* Castellà: bomba de humo $^{(es)}$
* Francès: fantomisation $^{(fr)}$ f., rupture à l'anglaise $^{(fr)}$ f.

### Vegeu també

* Obres de referència: Termcat