OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# inexorabilis
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oːˈraː.bɪ.lɪs/
   * Etimologia: Derivat de exōrābilis

### Adjectiu

inexōrābilis m., f., inexōrābile n.
* inexorable

#### Declinació

Tercera declinació, nominatiu amb dues terminacions.
| Cas | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Cas | Masc./Fem. | Neutre | Masc./Fem. | Neutre |
| Nominatiu | inexōrābilis | inexōrābile | inexōrābilēs | inexōrābilia |
| Vocatiu | inexōrābilis | inexōrābile | inexōrābilēs | inexōrābilia |
| Acusatiu | inexōrābilem | inexōrābile | inexōrābilēs | inexōrābilia |
| Genitiu | inexōrābilis | inexōrābilis | inexōrābilium | inexōrābilium |
| Datiu | inexōrābilī | inexōrābilī | inexōrābilibus | inexōrābilibus |
| Ablatiu | inexōrābilī | inexōrābilī | inexōrābilibus | inexōrābilibus |
# inexorabilem
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪ.nɛks.oːˈraː.bɪ.lɛm/

### Adjectiu

inexōrābilem
* acusatiu masculí/femení singular de inexōrābilis
# idratate
## Italià
### Verb

idratate
* participi passat femení plural de idratare
* segona persona plural (voi) del present d'indicatiu de idratare
* segona persona plural (voi) de l'imperatiu de idratare
# idratava
## Italià
### Verb

idratava
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet d'indicatiu de idratare
# idratavamo
## Italià
### Verb

idratavamo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet d'indicatiu de idratare
# idratati
## Italià
### Verb

idratati
* participi passat masculí plural de idratare
# idrataste
## Italià
### Verb

idrataste
* segona persona plural (voi) del passat de idratare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de idratare
# idratata
## Italià
### Verb

idratata
* participi passat femení singular de idratare
# idratassi
## Italià
### Verb

idratassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de idratare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de idratare
# idratassimo
## Italià
### Verb

idratassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de idratare
# idratasti
## Italià
### Verb

idratasti
* segona persona singular (tu) del passat de idratare
# idratato
## Italià
### Verb

idratato m. ‎(femení idratata, plural masculí idratati, plural femení idratate)
* participi passat masculí singular de idratare
# incrustàssiu
## Català
### Verb

incrustàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.
# incrustàveu
## Català
### Verb

incrustàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de incrustar.
# incrusté
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iŋ.kɾusˈte\, meridional \iŋ.kɾuhˈte\
       Americà: alt \iŋ.k(ɾu)sˈte\, baix \iŋ.kɾuhˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

incrusté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incrustar
# incrustés
## Català
### Verb

incrustés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tés (3)
* Anagrama: instruesc
# incrustàs
## Català
### Verb

incrustàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·crus·tàs (3)
* Anagrama: trucassin
# incrustàssem
## Català
### Verb

incrustàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.
# incrustàsseu
## Català
### Verb

incrustàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.
# incrustàssim
## Català
### Verb

incrustàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incrustar.
# idealitzam
## Català
### Verb

idealitzam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de idealitzar.
# idealitzara
## Català
### Verb

idealitzara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb idealitzar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb idealitzar.
# idealitzaran
## Català
### Verb

idealitzaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de idealitzar.
# idealitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.ðe.əˈɫi.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /i.ðe.aˈɫi.d͡za/, valencià /i.ðe.aˈɫi.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

idealitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de idealitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb idealitzar.
# idealitz
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /i.ðe.əˈɫis/, alguerès /i.de.aˈlis/
   * Rimes: -is

### Verb

idealitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de idealitzar.
# impactà
## Català
### Verb

impactà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de impactar.
# impactàs
## Català
### Verb

impactàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.
# impactos de bola
## Castellà
### Nom

impactos de bola m. pl.
* forma plural de impacto de bola
# impacts
## Anglès
### Nom

impacts
* forma plural de impact

### Verb

impacts
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de impact

## Francès

   * Pronúncia: /ɛ̃ˈpakt/

### Nom

impacts m. pl.
* forma plural de impact
# impacts de balle
## Francès
### Nom

impacts de balle m. pl.
* forma plural de impact de balle
# impactos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /imˈpak.tos/, meridional /imˈpak.toh/
       Americà: alt /imˈpak.t(o)s/, baix /imˈpak.toh/, austral /imˈpak.tos/
   * Rimes: -aktos

### Nom

impactos m. pl.
* forma plural de impacto
# impactàsseu
## Català
### Verb

impactàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.
# impactàrem
## Català
### Verb

impactàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de impactar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.
# impactàreu
## Català
### Verb

impactàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de impactar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: im·pac·tà·reu (4)
* Anagrama: capturàiem
# impactàssem
## Català
### Verb

impactàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb impactar.
# imbrogliasse
## Italià
### Verb

imbrogliasse
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperfet de subjuntiu de imbrogliare
# imbrogliassero
## Italià
### Verb

imbrogliassero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) de l'imperfet de subjuntiu de imbrogliare
# imbrogliassimo
## Italià
### Verb

imbrogliassimo
* primera persona plural (noi) de l'imperfet de subjuntiu de imbrogliare
# imbrogliano
## Italià
### Verb

imbrogliano
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del present d'indicatiu de imbrogliare
# imbrogliare
## Italià

   * Pronúncia: /im.broʎˈʎaː.re/
   * Etimologia: Del francès antic broueillier.

### Verb

imbrogliare trans.
* barrejar
* complicar
    «Cume questa amiotrofia imbrogliava la questione nell'interpretazione de questo caso, così la sua esistenza e conoscenza nell'isterismo vale a guidarci rettamenta nel difficile giudizio di casi consimili.» (Giornale internazionale delle scienze mediche, 1886, pàgina 908)Per tant, aquesta amiotròfia dificultava la qüestió de la interpretació del cas, i també la seva existència i coneixement de la histèria, cosa vàlida per a orientar-nos correctament en el difícil diagnòstic de casos semblants.
* embolicar
    «Sciogliete quel nodo imbrogliato.» (Samuel Galindo, Italian idiomatic colloquial phraseology,1857, pàgina 105)Desfés aquest nus tan embolicat. Desfés aquest embolic.
* confondre, enganyar, enredar, engalipar
    Non è sincero e vuole imbrogliare per avere soldi illegalmente.No és sincer i ens vol engalipar per haver venut il·legalment.
* emmalaltir, confondre, marejar
    «-Che dite mai ? -Sono imbrogliato. - Come sta mio marito ? -E'incomodato ... -Ma non è cosa seria ? - Eh ? Stelle ! - Quell'asma» (Cassiano Zaccagnini, Don Desiderio. Melo-Dramma giocoso, 1842, pàgina 10)Què em dius? Estic malalt. -Com està el meu marit? Està marejat...-Però no és res seriós? -Eh? Estrelles! -Aquest asma...

#### Sinònims

* (barrejar) mescolare, mischiare, ingarbugliare, intricare
* (complicar, embolicar) complicare, intralciare, ostacolare, confondere, ingannare, truffare

#### Derivats

* imbroglio
# imbrogliando
## Italià
### Verb

imbrogliando
* gerundi de imbrogliare
# imbrogliante
## Italià
### Verb

imbrogliante
* participi present de imbrogliare
# imbrogliassi
## Italià
### Verb

imbrogliassi
* primera persona singular (io) de l'imperfet de subjuntiu de imbrogliare
* segona persona singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu de imbrogliare
# imbrogliaste
## Italià
### Verb

imbrogliaste
* segona persona plural (voi) del passat de imbrogliare
* segona persona plural (voi) de l'imperfet de subjuntiu de imbrogliare
# imbrogliarono
## Italià
### Verb

imbrogliarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de imbrogliare
# infamació
## Català

   * Pronúncia: oriental /iɱ.fə.mə.siˈo/, occidental /iɱ.fa.ma.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Etimologia: (pendent)

### Nom

infamació f. ‎(plural infamacions)
* acció i efecte d'infamar

#### Traduccions

* Castellà: infamación $^{(es)}$
* Francès: infamation $^{(fr)}$
* Italià: infamamento $^{(it)}$
* Llatí: infamatio $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·ma·ci·ó (5)
* Anagrama: aficionam

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom II.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# inf.
## Castellà
### Abreviatura

inf.
* forma abreujada de infinitivo
# infam
## Català
### Verb

infam
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fam (2)
* Anagrama: nimfa
# infama
## Català
### Verb

infama
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de infamar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb infamar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·ma (3)
* Anagrames: afamin, afinam
# infallible
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnˈfa.lɪ.b(ə)l/ àudio (EUA)

### Adjectiu

infallible ‎(comparatiu more infallible, superlatiu most infallible)
* infal·lible

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# infal·libles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fəɫˈɫib.bɫəs/, /iɱ.fəˈɫi.βɫəs/ balear /iɱ.fəɫˈɫib.bɫəs/ Occidental: nord-occidental /iɱ.faɫˈɫib.bɫes/, /iɱ.faˈɫi.βɫes/ valencià /iɱ.faɫˈɫi.bɫes/, /iɱ.faˈɫi.βɫes/
   * Rimes: -ibles

### Adjectiu

infal·libles inv. pl.
* Forma plural de infal·lible.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fal·li·bles (4)
# infal·liblement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fəɫˌɫib.bɫəˈmen/, /iɱ.fəˌɫi.βɫəˈmen/ balear /iɱ.fəɫˌɫib.bɫəˈment/, /iɱ.fəɫˌɫib.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /iɱ.faɫˌɫib.bɫeˈmen/, /iɱ.faˌɫi.βɫeˈmen/ valencià /iɱ.faɫˌɫi.bɫeˈment/, /iɱ.faˌɫi.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De infal·lible i el sufix -ment.

### Adverbi

infal·liblement
* D'una manera infal·lible.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fal·li·ble·ment (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# inexplicably
## Anglès

   * Etimologia: De inexplicable i el sufix -ly.

### Adverbi

inexplicably ‎(comparatiu more inexplicably, superlatiu most inexplicably)
* inexplicablement
# infal·lible
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɱ.fəɫˈɫib.bɫə/, /iɱ.fəˈɫi.βɫə/ balear /iɱ.fəɫˈɫib.bɫə/ Occidental: nord-occidental /iɱ.faɫˈɫib.bɫe/, /iɱ.faˈɫi.βɫe/ valencià /iɱ.faɫˈɫi.bɫe/, /iɱ.faˈɫi.βɫe/
   * Rimes: -ible
   * Etimologia: Del llatí infallibĭlis, segle XV.

### Adjectiu

infal·lible inv. ‎(plural infal·libles)
* Que no té possibilitat d'equivocar-se, errar ni fallar.
* Que mai té fallades ni errors.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fal·li·ble (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# idrogenereste
## Italià
### Verb

idrogenereste
* segona persona plural (voi) del condicional de idrogenare
# idrogenerete
## Italià
### Verb

idrogenerete
* segona persona plural (voi) del futur de idrogenare
# idrogenerai
## Italià
### Verb

idrogenerai
* segona persona singular (tu) del futur de idrogenare
# idrogeneremmo
## Italià
### Verb

idrogeneremmo
* primera persona plural (noi) del condicional de idrogenare
# idrogenerei
## Italià
### Verb

idrogenerei
* primera persona singular (io) del condicional de idrogenare
# idrogeneranno
## Italià
### Verb

idrogeneranno
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del futur de idrogenare
# idrogenerebbero
## Italià
### Verb

idrogenerebbero
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del condicional de idrogenare
# idrogenerebbe
## Italià
### Verb

idrogenerebbe
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del condicional de idrogenare
# idrogeneremo
## Italià
### Verb

idrogeneremo
* primera persona plural (noi) del futur de idrogenare
# idrogeneresti
## Italià
### Verb

idrogeneresti
* segona persona singular (tu) del condicional de idrogenare
# inexorable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/, /i.nəɡ.zuˈɾa.βɫə/ balear /i.nəɡ.zoˈɾab.bɫə/, /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /i.neɡ.zoˈɾab.bɫe/, /i.neɡ.zoˈɾa.βɫe/ valencià /i.neɡ.zoˈɾa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: Del llatí inexōrābilis, de exōrāre ‎(«convèncer mitjançant precs»), segle XIX.

### Adjectiu

inexorable inv. ‎(plural inexorables)
* Que no és possible convèncer-lo per fer-lo canviar de parer.
* Que no és possible d'aturar.

#### Sinònims

* recte, inflexible, rígid, ferm
* inevitable, implacable

#### Antònims

* exorable

#### Traduccions

* Anglès: relentless $^{(en)}$
* Castellà: inexorable $^{(es)}$
* Francès: inexorable $^{(fr)}$
* Italià: inesorabile $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ex·o·ra·ble (5)
* Anagrama: reblaneixo

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC

## Castellà
### Adjectiu

inexorable inv. ‎(plural inexorables)
* inexorable

### Miscel·lània

* Síl·labes: i·ne·xo·ra·ble (5)
# inexpensive
## Anglès

   * Pronúncia: àudio (EUA)
   * Etimologia: Del prefix in- i expensive.

### Adjectiu

inexpensive ‎(comparatiu more inexpensive, superlatiu most inexpensive)
* barat

#### Sinònims

* cheap
# inexplicable
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌɪnɪkˈsplɪkəbl̩/

### Adjectiu

inexplicable ‎(comparatiu more inexplicable, superlatiu most inexplicable)
* inexplicable
# inexorablement
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /i.nəɡ.zuˌɾab.bɫəˈmen/, /i.nəɡ.zuˌɾa.βɫəˈmen/ balear /i.nəɡ.zoˌɾab.bɫəˈment/, /i.nəɡ.zuˌɾab.bɫəˈmen/ Occidental: nord-occidental /i.neɡ.zoˌɾab.bɫeˈmen/, /i.neɡ.zoˌɾa.βɫeˈmen/ valencià /i.neɡ.zoˌɾa.bɫeˈment/, /i.neɡ.zoˌɾa.βɫeˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De inexorable i el sufix -ment.

### Adverbi

inexorablement
* D’una manera inexorable.

#### Traduccions

* Anglès: inexorably $^{(en)}$
* Castellà: inexorablemente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ex·orablement (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# inexpert
## Català

   * Pronúncia: oriental /i.nəksˈpɛrt/, occidental /i.neksˈpɛɾt/
   * Rimes: -ɛɾt
   * Etimologia: Del llatí inexpĕrtum, format pel prefix in- ‎(«negació») i el participi del verb experīri ‎(«experimentar, assajar»).

### Adjectiu

inexpert m. ‎(femení inexperta, plural masculí inexperts, plural femení inexpertes)
* Persona mancada d'experiència pròpia i, per tant, no és prou competent en un ofici.

#### Sinònims

* novell, passerell, neòfit, aprenent

#### Traduccions

* Anglès: inexperienced $^{(en)}$, inexpert $^{(en)}$
* Castellà: inexperto $^{(es)}$
* Francès: inexpérimenté $^{(fr)}$
* Italià: inesperto $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ex·pert (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# inexperienced
## Anglès

   * Pronúncia: /ɪnəkˈspɪəɹiənst/
   * Etimologia: Del prefix in- i experienced.

### Adjectiu

inexperienced ‎(comparatiu more inexperienced, superlatiu most inexperienced)
* inexpert, novell
# inexperta
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /i.nəksˈpɛr.tə/ Occidental: nord-occidental /i.neksˈpɛr.ta/ valencià /i.neksˈpɛɾ.ta/, /i.neksˈpɛɾ.tɛ/
   * Rimes: -ɛɾta

### Adjectiu

inexperta f. ‎(plural inexpertes)
* Forma femenina de inexpert.

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·ex·per·ta (4)
* Anagrames: pareixent, parteixen
# incomuniquessis
## Català
### Verb

incomuniquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
# incomuniqui
## Català
### Verb

incomuniqui
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de incomunicar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb incomunicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb incomunicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb incomunicar.
# incomuniquésseu
## Català
### Verb

incomuniquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
# incomuniquin
## Català
### Verb

incomuniquin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb incomunicar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb incomunicar.
# incomuniqués
## Català
### Verb

incomuniqués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
# incomuniquéssem
## Català
### Verb

incomuniquéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
# incomuniqué
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iŋ.ko.mu.niˈke\
       Americà: alt \iŋ.k(o).mu.niˈke\, baix \iŋ.ko.mu.niˈke\
   * Rimes: -e

### Verb

incomuniqué
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb incomunicar
# incomuniquéssim
## Català
### Verb

incomuniquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb incomunicar.
# incomuniqueu
## Català
### Verb

incomuniqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de incomunicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb incomunicar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb incomunicar.
# incomuniquis
## Català
### Verb

incomuniquis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb incomunicar.
# immaterialitzis
## Català
### Verb

immaterialitzis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzàreu
## Català
### Verb

immaterialitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de immaterialitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzàssem
## Català
### Verb

immaterialitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzi
## Català
### Verb

immaterialitzi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de immaterialitzar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb immaterialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb immaterialitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzo
## Català
### Verb

immaterialitzo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de immaterialitzar.
# immaterialitzà
## Català
### Verb

immaterialitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de immaterialitzar.
# immaterialitzàrem
## Català
### Verb

immaterialitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de immaterialitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzin
## Català
### Verb

immaterialitzin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb immaterialitzar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzàs
## Català
### Verb

immaterialitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb immaterialitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb immaterialitzar.
# immaterialitzàsseu
## Català
### Verb

immaterialitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb immaterialitzar.
# infamadoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \iɱ.fa.maˈðo.ɾas\, meridional \iɱ.fa.maˈðo.ɾah\
       Americà: alt \iɱ.fa.maˈdo.(ɾa)s\, baix \iŋ.fa.maˈðo.ɾah\, austral \iɱ.fa.maˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Adjectiu

infamadoras f. pl.
* forma plural de infamadora

### Nom

infamadoras f. pl.
* forma plural de infamadora
# infamaia
## Català
### Verb

infamaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.
# infamaies
## Català
### Verb

infamaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.
# infamador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /iɱ.fə.məˈðo/ Occidental: nord-occidental /iɱ.fa.maˈðo/, valencià /iɱ.fa.maˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

infamador m. ‎(femení infamadora, plural masculí infamadors, plural femení infamadores)
* Que infama.

#### Traduccions

* Castellà: infamador $^{(es)}$
* Francès: diffamateur $^{(fr)}$
* Italià: infamatore $^{(it)}$

### Nom

infamador m. ‎(plural infamadors, femení infamadora)
* Qui infama.

#### Traduccions

* Castellà: infamador $^{(es)}$ m.
* Francès: diffamateur $^{(fr)}$
* Italià: infamatore $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·ma·dor (4)
* Anagrames: informada, marfondia

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \iɱ.fa.maˈðoɾ\
       Americà: alt \iɱ.f(a).maˈdoɾ\, baix \iŋ.fa.maˈðoɾ\, austral \iɱ.fa.maˈðoɾ\
   * Rimes: -oɾ

### Adjectiu

infamador m. ‎(femení infamadora, plural masculí infamadores, plural femení infamadoras)
* infamador

### Nom

infamador m. ‎(plural infamadores, femení infamadora)
* infamador

### Miscel·lània

* Síl·labes: in·fa·ma·dor (4)
# infamaien
## Català
### Verb

infamaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de infamar.
# il·luminin
## Català

   * Pronúncia: /iɫ.ɫuˈmi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

il·luminin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb il·luminar.
    [Que ells/elles/vostès] il·luminin o il·luminen.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb il·luminar.
    Il·luminin o il·luminen [ells/elles/vostès].
# il·luminà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /iɫ.ɫu.miˈna/, /i.ɫu.miˈna/ balear /iɫ.ɫu.miˈna/ Occidental: /iɫ.ɫu.miˈna/, /i.ɫu.miˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: il·luminar

### Verb

il·luminà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de il·luminar.
    [Ell/ella/vostè] il·luminà o va il·luminar.
# il·luminessis
## Català

   * Pronúncia: /iɫ.ɫu.miˈne.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

il·luminessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb il·luminar.
    [Tu] il·luminessis, il·luminesses, il·luminasses, il·luminassis o il·luminares.