OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# apuntalaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pun.təˈɫa.βən/, balear /ə.pun.təˈɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.pun.taˈɫa.βen/ valencià /a.pun.taˈɫa.ven/, /a.pun.taˈɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

apuntalaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apuntalar.
# apuntalavi
## Català
### Verb

apuntalavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apuntalar.
# anorreéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈe.səm/ balear /ə.no.rəˈe.səm/, /ə.nu.rəˈe.səm/ Occidental: /a.no.reˈe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

anorreéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreï
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈrɛ.i/ balear /ə.noˈrə.i/, /ə.nuˈrɛ.i/ Occidental: /a.noˈre.i/
   * Rimes: -ɛi

### Verb

anorreï
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anorrear.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anorrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anorrear.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anorrear.

### Miscel·lània

* Anagrames: orarien, orinaré
# anorreàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.reˈa.βəw/ balear /ə.no.reˈa.vəw/, /ə.nu.reˈa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.no.reˈa.βew/ valencià /a.no.reˈa.vew/, /a.no.reˈa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

anorreàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de anorrear.
# anorreésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈe.səw/ balear /ə.no.rəˈe.səw/, /ə.nu.rəˈe.səw/ Occidental: /a.no.reˈe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

anorreésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreàssiu
## Català
### Verb

anorreàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈe.siw/ balear /ə.no.rəˈe.siw/, /ə.nu.rəˈe.siw/ Occidental: /a.no.reˈe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

anorreéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb anorrear.
# anorreí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nu.rəˈi/ balear /ə.no.rəˈi/, /ə.nu.rəˈi/ Occidental: /a.no.reˈi/
   * Rimes: -i

### Verb

anorreí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de anorrear.

### Miscel·lània

* Anagrames: orarien, orinaré
# ansarum
## Llatí

   * Pronúncia: /anˈsaː.rʊm/

### Nom

ānsārum
* genitiu plural de ānsa
# ansareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈɾɛw/ balear /ən.səˈɾəw/, /ən.səˈɾɛw/ Occidental: /an.saˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

ansareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de ansar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·sa·reu (3)
* Anagrames: reanusa, reanusà, sanareu, sanàreu
# ansarono
## Italià
### Verb

ansarono
* tercera persona plural (loro, essi/esse) del passat de ansare
# aprompten
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔm.tən/, occidental /aˈpɾom.ten/

### Verb

aprompten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apromptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apromptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apromptar.
# apromptesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈte.səs/ balear /ə.pɾomˈte.səs/, /ə.pɾumˈte.səs/ Occidental: /a.pɾomˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

apromptesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
# aprompteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈtɛw/ balear /ə.pɾomˈtəw/, /ə.pɾumˈtɛw/ Occidental: /a.pɾomˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aprompteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de apromptar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apromptar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb apromptar.
# aprompte
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔm.tə/, occidental /aˈpɾom.te/
   * Rimes: -omte

### Verb

aprompte
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apromptar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apromptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apromptar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apromptar.
# apromptessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈte.sis/ balear /ə.pɾomˈte.sis/, /ə.pɾumˈte.sis/ Occidental: /a.pɾomˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

apromptessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
# apromptes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔm.təs/, occidental /aˈpɾom.tes/
   * Rimes: -omtes

### Verb

apromptes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de apromptar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb apromptar.
# aprompti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈpɾɔm.ti/, occidental /aˈpɾom.ti/

### Verb

aprompti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de apromptar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb apromptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb apromptar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb apromptar.
# apromptessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈte.sən/ balear /ə.pɾomˈte.sən/, /ə.pɾumˈte.sən/ Occidental: /a.pɾomˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

apromptessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
# apromptessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pɾumˈte.sin/ balear /ə.pɾomˈte.sin/, /ə.pɾumˈte.sin/ Occidental: /a.pɾomˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

apromptessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apromptar.
# armum
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.mʊm/

### Nom

armum
* acusatiu singular de armus
# armus
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈar.mʊs/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *h₂er- ‎(«unió»).

### Nom

armus m. ‎(genitiu armī)
* espatlla
* articulació, unió

#### Declinació

2a declinació -us, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | armus | armī |
| Vocatiu | arme | armī |
| Acusatiu | armum | armōs |
| Genitiu | armī | armōrum |
| Datiu | armō | armīs |
| Ablatiu | armō | armīs |
# armseligstem
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪçstəm/

### Adjectiu

armseligstem
* forma declinada de armselig
# armseligster
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪçstɐ/

### Adjectiu

armseligster
* forma declinada de armselig
# armseligste
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪçstə/

### Adjectiu

armseligste
* forma declinada de armselig
# armseligsten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪçstn̩/

### Adjectiu

armseligsten
* forma superlativa de armselig
# armwaz
## Crioll de Guadeloupe

   * Etimologia: Del francès armoise

### Nom

armwaz
* Bot. (Artemisia vulgaris L.) Altimira.

### Vegeu també

* Vilayleck, Elisabeth. Ethnobotanique et médecine traditionnelle créoles, 2002. Matoury: Ibis Rouge, 123. ISBN 2-84450-134-6. (com Arthemisia vulgaris)
# armseligstes
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁmˌzeːlɪçstəs/

### Adjectiu

armseligstes
* forma declinada de armselig
# arbaroj
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈba.roj/

### Nom

arbaroj
* forma plural de arbaro
# arbarojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈba.rojn/

### Nom

arbarojn
* acusatiu plural de arbaro
# arbeiten
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈaʁbaɪ̯tn̩/; Alemanya , Alemanya , Àustria
   * Etimologia: Del protogermànic *arbaidijaną, procedent del protoindoeuropeu *h₃órbʰos («orfe»).

### Verb

arbeiten
* treballar
    Der Vater arbeitete in einer Kleiderfabrik und betrieb zu Hause mit seiner Frau in der Wohnung eine Schneiderei.El pare treballava en una fabrica de roba i , a casa seva portava, amb la seva dona, una sastreria.
* funcionar
    Die Anlage arbeitet wieder vorschriftsmäßig und im Takt.El sistema tornava a funcionar segons la normativa i a bon ritme.
* colpir, rutllar, voltar
    Die Erlebnisse von gestern Abend arbeiten noch immer in mir, ich kann mich gar nicht auf die Arbeit konzentrieren.El que va passar ahir encara em volta pel cap, gairebé no em puc concentrar.
* deformar, adaptar, polir, esculpir
    Was ist der Unterschied zwischen einem Beamten und einem Stück Holz?“ – „Holz arbeitet!Quina diferència hi ha entre un funcionari i un tros de fusta?-Que la fusta es pot adaptar.
* fer
    Was arbeitest du? Ich arbeite nichts.Què estas fent? Ara no estic fent res.

#### Conjugació

| Infinitiu | arbeiten |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | gearbeiten |
| Temps passat | ich arbeitete |
| Participi present | arbeitend |
| Tercera persona sing. present | er/sie arbeitet |
# arbaron
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈba.ron/

### Nom

arbaron
* acusatiu de arbaro
# arbe
## Occità

   * Pronúncia: /ˈarbe/

### Nom

arbe m. ‎(plural arbes)
* (gascó) arbre

#### Variants

* arbre
# arbecona
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.bəˈko.nə/, occidental /aɾ.beˈko.na/
   * Rimes: -ona
   * Etimologia: De Arbeca i el sufix -ona, com a variant de albacora.

### Nom

arbecona f. ‎(plural arbecones)
* (tarragoní) bacoreta

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·be·co·na (4)
* Anagrama: abocaren

### Vegeu també

* arbecona. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* Obres de referència: DCVB
# arbel
## Basc
### Nom

arbel inan.
* pissarra

#### Declinació

Nom comú inanimat en consonant
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
arbel
arbela
arbelak
Ergatiu
arbelek
arbelak
arbelek
Datiu
arbeli
arbelari
arbelei
Genitiu
arbelen
arbelaren
arbelen
Comitatiu
arbelekin
arbelarekin
arbelekin
Benefactiu
arbelentzat
arbelarentzat
arbelentzat
Instrumental
arbelez
arbelaz
arbelez
Partitiu
arbelik
Prolatiu
arbeltzat
Causal
arbelengatik
arbelarengatik
arbelengatik
Locatius
Inessiu
arbeletan
arbelean
arbeletan
Ablatiu
arbeletatik
arbeletik
arbeletatik
Al·latiu
arbeletara
arbelera
arbeletara
Terminatiu
arbeletaraino
arbeleraino
arbeletaraino
Al·l. direcional
arbeletarantz
arbelerantz
arbeletarantz
Gen. locatiu
arbeletako
arbeleko
arbeletako :
Article corresponent a la Viquipèdia en basc
# arbaro
## Esperanto

   * Pronúncia: /arˈba.ro/
   * Etimologia: De arbo i l'infix -ar-.

### Nom

arbaro ‎(acusatiu arbaron, plural arbaroj, plural acusatiu arbarojn)
* arbram
* (per extensió) bosc
    «En varmega tago mi amas promeni en arbaro.» (Ludwik Lejzer Zamenhof, Fundamento de Esperanto], pàg. 80)Els dies de calor em fascina passejar pel bosc.

#### Sinònims

* [2] bosko, forsto, kopso, abiaro

#### Derivats

* arbarigi
* arbarizi
* arbaristo

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre arbaro
# arbata
## Lituà

   * Etimologia: Del polonès herbata.

### Nom

arbata
* te
# arbecones
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.bəˈko.nəs/, occidental /aɾ.beˈko.nes/
   * Rimes: -ones

### Nom

arbecones f. pl.
* Forma plural de arbecona.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·be·co·nes (4)
* Anagrama: ensobecar
# apalleroní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.ʎə.ɾuˈni/ balear /ə.pə.ʎə.ɾoˈni/, /ə.pə.ʎə.ɾuˈni/ Occidental: /a.pa.ʎe.ɾoˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

apalleroní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de apalleronar.
# anyins
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɲins/, occidental /aˈɲins/
   * Rimes: -ins

### Adjectiu

anyins m. pl.
* Forma plural de anyí.

### Nom

anyins m. pl.
* Forma plural de anyí.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyins (2)
# anyoc
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɲɔk/, occidental /aˈɲɔk/
   * Rimes: -ɔk
   * Etimologia: D’un preromà *annokko, segle XIV, cognat del castellà añicos i del portuguès anaco.

### Nom

anyoc m. ‎(plural anyocs)
* Munt de fruita entrellaçada pels brots.
* Pila de coses amuntegades.

#### Derivats

* manyoc
* anyocar-se

#### Traduccions

* Anglès: burden $^{(en)}$
* Castellà: ovillo $^{(es)}$

### Verb

anyoc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anyocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyoc (2)
* Anagrama: nyaco

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB
# anyocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɲuˈka/ balear /ə.ɲoˈka/, /ə.ɲuˈka/ Occidental: nord-occidental /a.ɲoˈka/ valencià /a.ɲoˈkaɾ/, /a.ɲoˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)

### Verb

anyocar
* Forma de l'infinitiu anyocar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyo·car (3)
# anyocam
## Català
### Verb

anyocam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de anyocar-se.
# anyiva
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɲi.βə/, balear /əˈɲi.və/ Occidental: nord-occidental /aˈɲi.βa/ valencià /aˈɲi.va/, /aˈɲi.βa/
   * Rimes: -iva

### Nom

anyiva f. ‎(plural anyives)
* (andorrà) Forma alternativa de geniva.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyi·va (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# arcarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.kəˈɾa/, occidental /aɾ.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arcarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arcar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ca·rà (3)
* Anagrames: acarar, carara, cararà
# arcassin
## Català
### Verb

arcassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arcar.
# arcaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ər.kəˈɾas/, occidental /aɾ.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arcaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arcar.

### Miscel·lània

* Anagrama: cararàs
# arborat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾat/ balear /əɾ.boˈɾat/, /ər.buˈɾat/ Occidental: /aɾ.boˈɾat/
   * Rimes: -at

### Verb

arborat
* Participi masculí singular del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·rat (3)
* Anagrames: abarrot, barrota, barrotà, brotara, brotarà, torbara, torbarà, trobara, trobarà
# arborats
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾats/ balear /əɾ.boˈɾats/, /ər.buˈɾats/ Occidental: /aɾ.boˈɾats/
   * Rimes: -ats

### Verb

arborats
* Participi masculí plural del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·rats (3)
* Anagrames: barrotàs, brostara, brostarà, brotaràs, torbaràs, trobaràs
# arborau
## Català
### Verb

arborau
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de arborar.
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb arborar.
# arborasses
## Català
### Verb

arborasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·ras·ses (4)
* Anagrames: arrebossàs, esbrossarà
# arboraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾa.βən/ balear /əɾ.boˈɾa.vən/, /ər.buˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /ar.βoˈɾa.βen/ valencià /aɾ.boˈɾa.ven/, /aɾ.βoˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

arboraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arborar.
# arborem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾɛm/ balear /əɾ.boˈɾəm/, /ər.buˈɾɛm/ Occidental: /aɾ.boˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

arborem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de arborar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arborar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb arborar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·bo·rem (3)
* Anagrames: borarem, boràrem, bromaré, bromera, obrarem, obràrem, ombraré, ombrera, orbarem, orbàrem, robarem, robàrem
# arborava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ər.buˈɾa.βə/ balear /əɾ.boˈɾa.və/, /ər.buˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /ar.βoˈɾa.βa/ valencià /aɾ.boˈɾa.va/, /aɾ.βoˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

arborava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arborar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arborar.
# apartant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəɾˈtan/ Occidental: nord-occidental /a.paɾˈtan/, valencià /a.paɾˈtant/
   * Rimes: -ant

### Verb

apartant
* Gerundi del verb apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·tant (3)
* Anagrama: atrapant
# apartar-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəɾˈtaɾ.sə/, balear /ə.pəɾ.təɾˈsə/ Occidental: /a.paɾˈtaɾ.se/
   * Rimes: -aɾse

### Verb

apartar-se
* Forma pronominal de apartar.

### Miscel·lània

* Anagrames: apartares, aprestara, aprestarà, atrapares, espatarra, espatarrà
# apartar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pərˈta/ Occidental: nord-occidental /a.parˈta/ valencià /a.paɾˈtaɾ/, /a.paɾˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: apartà
   * Etimologia: Del prefix a- i part, segle XIV.

### Verb

apartar trans., pron. ‎(pronominal apartar-se)
* Treure una cosa del lloc on estava posant-la en una altra part.
* (pronominal) Desviar-se, retirar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: aparto, aparta, apartem

#### Derivats

* apart
* apartador
* apartament
* apartat

#### Sinònims

* aïllar, retirar
* allunyar, deslligar, separar
* allunyar, eliminar, treure
* abandonar, desaprofitar, descartar, expulsar, llençar, malbaratar
* desviar, distreure

#### Traduccions

* Anglès: move $^{(en)}$ away
* Castellà: apartar $^{(es)}$
* Francès: éloigner $^{(fr)}$, écarter $^{(fr)}$
* Italià: ritirare $^{(it)}$, allontanare $^{(it)}$
* Llatí: separare $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·tar (3)
* Anagrames: aparrat, arrapat, atrapar, raptara, traparà

### Vegeu també

* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: apartar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.paɾˈtaɾ/
       Americà: alt /a.p(a)ɾˈtaɾ/, baix /a.paɾˈtaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De aparte.

### Verb

apartar ‎(present aparto, passat aparté, futur apartaré)
* apartar

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·tar (3)
# apartamentuz
## Basc
### Nom

apartamentuz
* instrumental indefinit de apartamentu
# apartara
## Català

   * Pronúncia: valencià /a.paɾˈta.ɾa/
   * Rimes: -aɾa

### Verb

apartara
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apartar.
    [Jo] apartés, apartàs o apartara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apartar.
    [Ell/ella/vostè] apartés, apartàs o apartara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ra (4)
* Anagrames: atrapara, atraparà
# apartamentutarantz
## Basc
### Nom

apartamentutarantz
* al·latiu direccional indefinit de apartamentu
# apartamentutik
## Basc
### Nom

apartamentutik
* ablatiu definit singular de apartamentu
# apartamentutzat
## Basc
### Nom

apartamentutzat
* prolatiu indefinit de apartamentu
# apartamentutatik
## Basc
### Nom

apartamentutatik
* ablatiu indefinit de apartamentu
# apartaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɾ.təˈɾan/, occidental /a.paɾ.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

apartaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ran (4)
* Anagrama: atraparan
# anàiem
## Català
### Verb

anàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de anar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nà·iem (3)
* Anagrames: amaine, anèmia, menaia
# anyí
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɲi/, occidental /aˈɲi/
   * Rimes: -i
   * Etimologia: Del llatí agnīnus, de agnus.

### Adjectiu

anyí m. ‎(femení anyina, plural masculí anyins, plural femení anyines)
* Referit a l’anyell.

#### Traduccions

* Castellà: corderino $^{(es)}$
* Francès: agnelin $^{(fr)}$
* Italià: agnino $^{(it)}$

### Nom

anyí m. ‎(plural anyins)
* anyell
* Llana d’anyell.

#### Traduccions

* Anglès: lambswool $^{(en)}$
* Castellà: añinos $^{(es)}$ m. pl., corderina $^{(es)}$ f.
* Francès: agneline $^{(fr)}$ f.
* Italià: agnina $^{(it)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·nyí (2)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# anzet
## Caló català

   * Pronúncia: /ənˈzet/

### Nom

anzet ‎(ənzét) m.
* forma alternativa de adzet

### Vegeu també

* Escudero, Jean-Paul; Adiego, Ignasi-Xavier. «Vocabulari del kalò català», I Tchatchipen, 2001, núm. 33
* Moser, Alina. Mirades sobre el caló català, Universitat de Barcelona, 2016
# anà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈna/, occidental /aˈna/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: anar

### Verb

anà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anar.
* (col·loquial) forma reduïda de l'infinitiu anar seguit de pronoms febles.
    Anar-nos-en → Anà'ns-en

#### Sinònims

* va anar, forma perifràstica
# anziehen
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈantsiːən/; Alemanya Alemanya Àustria
   * Etimologia: De an i ziehen.

### Verb

anziehen
* vestir-se
    Ex.: Am sieben Uhr ich habe mich gewaschen und mich angezogen. (traducció: «A les set m'he rentat i m'he vestit.»)
* atreure
    Ex.: Die Stille alter Kirchen hat mich immer angezogen. (traducció: «La quietud de les esglésies antigues sempre m'ha atret.»)
* lligar
    Ex.: Die Schraube muss fest angezogen werden. (traducció: «Cal girar molt el cargol fins que quedi fortament lligat.»)
* estirar una palanca
    Ex.: Er zog die Handbremse an. (traducció: «Ell va estirar el fre de mà.»)
* afectar, importar, commoure
    Ex.: Da zieh ich mir nix von an. (traducció: «Això no m'importa gaire.»)

#### Conjugació

| Infinitiu | anziehen |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | angezogen |
| Temps passat | ich zog an |
| Participi present | anziehend |
| Tercera persona sing. present | er/sie zieht an |
# anzünden
## Alemany

   * Pronúncia: /ˈanˌt͡sʏndən/; Alemanya , Àustria
   * Etimologia: De an i zünden.

### Verb

anzünden
* encendre
    «Ich wagte keinen Schritt aus meiner Thür und ließ Abends vierzig Wachskerzen in meinem Saal anzünden, bevor ich aus dem Dunkel heraus kam.» ((von Chamisso, Adelbert; Llobet, Gustau (trad.). Peter Schlemihls wundersame Geschichte (La meravellosa història de Peter Schlèmihl). Project Gutenberg, La Magrana (trad.), 1813, 1983 (trad.). ISBN 84-7410-137-9.))No vaig sortir un pas enllà de la porta i a la tarda vaig fer encendre quaranta bugies, per tal que la claror ho emplenés tot.

#### Conjugació

| Infinitiu | anzünden |
| Verb auxiliar | haben |
| Participi passat | anzuzünden, abgezündet |
| Temps passat | ich zündete an |
| Participi present | anzündend |
| Tercera persona sing. present | er/sie zündet an |
# aregares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈɣa.ɾəs/, occidental /a.ɾeˈɣa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

aregares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de aregar.
# aregaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾə.ɣəˈɾan/, occidental /a.ɾe.ɣaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

aregaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·ga·ran (4)
* Anagrames: agranaré, agranera, arengara, arengarà
# aregam
## Català
### Verb

aregam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aregar.

### Miscel·lània

* Anagrama: agrame
# aregaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɾəˈɣa.ɾən/, occidental /a.ɾeˈɣa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

aregaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de aregar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·re·ga·ren (4)
* Anagrama: arengaré