OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emmaridàrem
## Català
### Verb

emmaridàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de emmaridar.
# emmaridéssem
## Català
### Verb

emmaridéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmaridar.
# emmaridéssiu
## Català
### Verb

emmaridéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmaridar.
# emigrariva
## Català
### Verb

emigrariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de emigrar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emigrar.

#### Variants

* [1] emigraria
* [2] emigraria

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ri·va (5)
* Anagrama: agrairívem
# emigrariven
## Català
### Verb

emigrariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigrarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ri·ven (5)
# emigraríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾi.əw/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emigraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigraríveu

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·rí·eu (5)
# emigraries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾi.əs/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emigraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigrarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ri·es (5)
# emigrarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾi.ən/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emigrarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigrariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ri·en (5)
* Anagrama: enagriríem
# emigrarives
## Català
### Verb

emigrarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigraries

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ri·ves (5)
# emigraràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾas/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emigraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ràs (4)
* Anagrames: agrimar-se, agrimares, agrisarem, agrisàrem, amagrir-se, amagrires, garsaríem, margaries
# emigrarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾa/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emigrarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·rà (4)
* Anagrames: agrairem, agraírem, agremiar, agrimaré, amagriré
# emigraré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾe/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emigraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emigrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·ré (4)
* Anagrama: regaríem
# emigraríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.ɣɾəˈɾi.əm/, occidental /e.mi.ɣɾaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

emigraríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emigrar.

#### Variants

* emigrarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mi·gra·rí·em (5)
# encarbonàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈna.ɾəw/ balear /əŋ.kəɾ.boˈna.ɾəw/, /əŋ.kər.buˈna.ɾəw/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈna.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

encarbonàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de encarbonar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* [2] encarbonéssiu, encarbonésseu, encarbonàssiu, encarbonàsseu
# encarbonàs
## Català
### Verb

encarbonàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* [1] encarbonés, encarbonara
* [2] encarbonés, encarbonara
# encarbonàssim
## Català
### Verb

encarbonàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssim, encarbonéssem, encarbonàssem, encarbonàrem
# encarbonàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈna.ɾəm/ balear /əŋ.kəɾ.boˈna.ɾəm/, /əŋ.kər.buˈna.ɾəm/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈna.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

encarbonàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de encarbonar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* [2] encarbonéssim, encarbonéssem, encarbonàssim, encarbonàssem
# encarbonàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈna.βəw/ balear /əŋ.kəɾ.boˈna.vəw/, /əŋ.kər.buˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kar.βoˈna.βew/ valencià /eŋ.kaɾ.boˈna.vew/, /eŋ.kaɾ.βoˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encarbonàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encarbonar.
# encarbonés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kər.buˈnes/ balear /əŋ.kəɾ.boˈnes/, /əŋ.kər.buˈnes/ Occidental: /eŋ.kaɾ.boˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

encarbonés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* [1] encarbonàs, encarbonara
* [2] encarbonàs, encarbonara
# encarbonàssem
## Català
### Verb

encarbonàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssim, encarbonéssem, encarbonàssim, encarbonàrem
# encarbonàsseu
## Català
### Verb

encarbonàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssiu, encarbonésseu, encarbonàssiu, encarbonàreu
# encarbonàssiu
## Català
### Verb

encarbonàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encarbonar.

#### Variants

* encarbonéssiu, encarbonésseu, encarbonàsseu, encarbonàreu
# embadalesquin
## Català
### Verb

embadalesquin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb embadalir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb embadalir.

#### Variants

* [1] embadaleixin, embadalisquen
* [2] embadaleixin, embadalisquen

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·les·quin (5)
* Anagrama: embadalisquen
# embadalida
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðəˈɫi.ðə/, occidental /em.ba.ðaˈɫi.ða/
   * Rimes: -ida

### Adjectiu

embadalida f. ‎(plural embadalides)
* Forma femenina de embadalit.

### Verb

embadalida
* Participi femení singular del verb embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·da (5)
# embadalia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bə.ðəˈɫi.ə/, occidental /em.ba.ðaˈɫi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

embadalia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de embadalir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de embadalir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·li·a (5)
# embadalesquis
## Català
### Verb

embadalesquis
* (balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb embadalir.

#### Variants

* embadaleixis, embadalisques

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·les·quis (5)
* Anagrama: embadalisques
# embadalesc
## Català
### Verb

embadalesc
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de embadalir.

#### Variants

* embadaleixo, embadaleixi, embadalisc, embadalixo

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·lesc (4)
* Anagrames: desembalca, desembalcà
# embadalesqui
## Català
### Verb

embadalesqui
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb embadalir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb embadalir.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb embadalir.

#### Variants

* [1] embadaleixi, embadalisca
* [2] embadaleixi, embadalisca
* [3] embadaleixi, embadalisca

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·ba·da·les·qui (5)
# empara
## Català

   * Pronúncia: oriental /əmˈpa.ɾə/, occidental /emˈpa.ɾa/
       Informal: nord-occidental /amˈpa.ɾa/
   * Rimes: -aɾa
   * Etimologia: De emparar, segle XII.

### Nom

empara f. ‎(plural empares)
* Abric o defensa per emparar-se.

#### Traduccions

* Anglès: protection $^{(en)}$
* Castellà: amparo $^{(es)}$
* Francès: protection $^{(fr)}$, asil $^{(fr)}$, refuge $^{(fr)}$
* Italià: asilo $^{(it)}$, ricovero $^{(it)}$
* Llatí: tutamen $^{(la)}$

### Verb

empara
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de emparar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb emparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra (3)
* Anagrames: amprea, maparé

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Diccionari Catalá-Castellá-Llatí-Frances-Italiá: Per una societat de catalans. Barcelona, 1839. Tom I.
# empaquésseu
## Català
### Verb

empaquésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaquéssiu
## Català
### Verb

empaquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# emparam
## Català
### Verb

emparam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de emparar.

#### Variants

* emparem

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ram (3)
* Anagrames: maparem, mapàrem
# emparament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.pə.ɾəˈmen/ balear /əm.pə.ɾəˈment/, /əm.pə.ɾəˈmen/ Occidental: nord-occidental /em.pa.ɾaˈmen/ valencià /em.pa.ɾaˈment/, /em.pa.ɾaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De emparar i el sufix -ment, segle XIII.

### Nom

emparament m. ‎(plural emparaments)
* Acció o efecte d'emparar o d'emparar-se.

#### Traduccions

* Anglès: [[#Anglès|]] $^{(en)}$
* Castellà: [[#Castellà|]] $^{(es)}$
* Francès: [[#Francès|]] $^{(fr)}$
* Italià: [[#Italià|]] $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# empaquéssim
## Català
### Verb

empaquéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb empacar.
# empaquí
## Català
### Verb

empaquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de empacar.
# empar
## Català
### Verb

empar
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emparar.

#### Variants

* emparo, empare, empari

### Miscel·lània

* Anagrames: amper, ampre, arpem, empra, emprà, parem, pream, prema, rapem
# emparada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɾa.ðə/, occidental /em.paˈɾa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

emparada
* Participi femení singular del verb emparar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pa·ra·da (4)
* Anagrama: aparedam
# encalimessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.sis/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encalimessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encalimesses
# encalimeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kə.ɫiˈmɛw/ balear /əŋ.kə.ɫiˈməw/, /əŋ.kə.ɫiˈmɛw/ Occidental: /eŋ.ka.ɫiˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

encalimeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encalimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encalimar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encalimar.
# encalimin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɫi.min/, occidental /eŋ.kaˈɫi.min/
   * Rimes: -imin

### Verb

encalimin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encalimar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encalimar.
# encalimes
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɫi.məs/, occidental /eŋ.kaˈɫi.mes/
   * Rimes: -imes

### Verb

encalimes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de encalimar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·li·mes (4)
* Anagrama: mesclaien
# encalimesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.səs/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

encalimesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encalimessis
# encalimen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɫi.mən/, occidental /eŋ.kaˈɫi.men/
   * Rimes: -imen

### Verb

encalimen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de encalimar.
# encalimessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.sən/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

encalimessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encalimessin
# encalimessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.ɫiˈme.sin/, occidental /eŋ.ka.ɫiˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encalimessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encalimar.

#### Variants

* encalimessen
# encalimi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kəˈɫi.mi/, occidental /eŋ.kaˈɫi.mi/
   * Rimes: -imi

### Verb

encalimi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encalimar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encalimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encalimar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encalimar.

#### Variants

* [1] encalimo

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ca·li·mi (4)
* Anagrama: malicien
# emmanseïsques
## Català
### Verb

emmanseïsques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb emmanseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·man·se·ïs·ques (5)
* Anagrama: emmanseesquis
# emmanseïssen
## Català
### Verb

emmanseïssen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmanseir.
# emmanseïssin
## Català
### Verb

emmanseïssin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmanseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·man·se·ïs·sin (5)
* Anagrama: inseminàssem
# emmanseïren
## Català
### Verb

emmanseïren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de emmanseir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmanseir.
# emmanseïres
## Català
### Verb

emmanseïres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de emmanseir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmanseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·man·se·ï·res (5)
* Anagrama: emmanseir-se
# emmanseïsc
## Català
### Verb

emmanseïsc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de emmanseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·man·se·ïsc (4)
* Anagrames: caminéssem, mecanismes
# emmanseïsca
## Català
### Verb

emmanseïsca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb emmanseir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb emmanseir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb emmanseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·man·se·ïs·ca (5)
* Anagrama: amenacéssim
# emmanseïsquen
## Català
### Verb

emmanseïsquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb emmanseir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb emmanseir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·man·se·ïs·quen (5)
* Anagrama: emmanseesquin
# emmanseïssis
## Català
### Verb

emmanseïssis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmanseir.
# emmanseïsses
## Català
### Verb

emmanseïsses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmanseir.
# emmerdarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾi.ən/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emmerdarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·ri·en (5)
* Anagrama: remendaríem
# emmerdaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾe/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emmerdaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·ré (4)
# emmerdaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾas/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emmerdaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·ràs (4)
# emmerdaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾi.əm/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

emmerdaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·rí·em (5)
# emmerdaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾi.əs/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emmerdaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·ri·es (5)
# emmerdaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾi.əw/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emmerdaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·rí·eu (5)
# emmerdassen
## Català
### Verb

emmerdassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmerdar.

#### Variants

* emmerdessin, emmerdessen, emmerdassin, emmerdaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·das·sen (4)
# emmerdareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əm.mər.dəˈɾɛw/ balear /əm.məɾ.ðəˈɾəw/, /əm.mər.ðəˈɾɛw/ Occidental: /em.meɾ.ðaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

emmerdareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·reu (4)
# emmerdaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾi.ə/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emmerdaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emmerdar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·ri·a (5)
* Anagrama: emmaridaré
# emmerdarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.mər.dəˈɾa/, occidental /em.meɾ.ðaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emmerdarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emmerdar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·mer·da·rà (4)
# enderrocaríem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾi.əm/ balear /ən.də.ro.kəˈɾi.əm/, /ən.də.ru.kəˈɾi.əm/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

enderrocaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* enderrocarívem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·rí·em (6)
* Anagrama: enrecordaríem
# enderrocaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾi.əs/ balear /ən.də.ro.kəˈɾi.əs/, /ən.də.ru.kəˈɾi.əs/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enderrocaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* enderrocarives

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ri·es (6)
* Anagrames: enrecordaries, reconsideraré
# enderrocariva
## Català
### Verb

enderrocariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de enderrocar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* [1] enderrocaria
* [2] enderrocaria

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ri·va (6)
# enderrocariven
## Català
### Verb

enderrocariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* enderrocarien

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ri·ven (6)
# enderrocarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾi.ən/ balear /ən.də.ro.kəˈɾi.ən/, /ən.də.ru.kəˈɾi.ən/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enderrocarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* enderrocariven

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ri·en (6)
* Anagrama: enrecordarien
# enderrocarives
## Català
### Verb

enderrocarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* enderrocaries

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ri·ves (6)
# enderrocaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾe/ balear /ən.də.ro.kəˈɾe/, /ən.də.ru.kəˈɾe/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enderrocaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enderrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ré (5)
* Anagrama: enrecordaré
# enderrocaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾi.ə/ balear /ən.də.ro.kəˈɾi.ə/, /ən.də.ru.kəˈɾi.ə/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enderrocaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enderrocar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enderrocar.

#### Variants

* [1] enderrocariva
* [2] enderrocariva

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ri·a (6)
* Anagrama: enrecordaria
# enderrocarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾa/ balear /ən.də.ro.kəˈɾa/, /ən.də.ru.kəˈɾa/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enderrocarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enderrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·rà (5)
* Anagrames: enrecordara, enrecordarà
# enderrocaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.də.ru.kəˈɾas/ balear /ən.də.ro.kəˈɾas/, /ən.də.ru.kəˈɾas/ Occidental: /en.de.ro.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enderrocaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enderrocar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·der·ro·ca·ràs (5)
* Anagrama: enrecordaràs
# emprenyadora
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈðo.ɾə/, occidental /em.pɾe.ɲaˈðo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Adjectiu

emprenyadora f. ‎(plural emprenyadores)
* Forma femenina de emprenyador.

### Nom

emprenyadora f. ‎(plural emprenyadores)
* Forma femenina de emprenyador.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·do·ra (5)
# emprenyadura
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈðu.ɾə/, occidental /em.pɾe.ɲaˈðu.ɾa/
   * Rimes: -uɾa
   * Etimologia: De emprenyar i el sufix -dura.

### Nom

emprenyadura f. ‎(plural emprenyadures)
* emprenyament
    du una emprenyadura que no se veu ses celles!

#### Sinònims

* moneia (estat d'ànim)

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·du·ra (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# emprenyadores
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾə.ɲəˈðo.ɾəs/, occidental /em.pɾe.ɲaˈðo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Adjectiu

emprenyadores f. pl.
* Forma plural de emprenyadora.

### Nom

emprenyadores f. pl.
* Forma plural de emprenyadora.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·do·res (5)
* Anagrama: desempenyorar
# emprenyada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲa.ðə/, occidental /em.pɾeˈɲa.ða/
   * Rimes: -ada

### Verb

emprenyada
* Participi femení singular del verb emprenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·da (4)
# emprenyades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pɾəˈɲa.ðəs/, occidental /em.pɾeˈɲa.ðes/
   * Rimes: -ades

### Verb

emprenyades
* Participi femení plural del verb emprenyar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·pre·nya·des (4)