OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# meni
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈmɛ.ni/ balear /ˈmə.ni/, /ˈmɛ.ni/ Occidental: /ˈme.ni/
   * Rimes: -ɛni

### Verb

meni
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de menar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb menar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb menar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb menar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ni (2)
* Anagrames: mine, niem

## Serbocroat

   * Pronúncia: /'meni/

### Pronom

meni ‎(forma llarga)
* datiu singular de ja ‎(«em, me, a mi»)
    Sad možeš meni da daš taj novac.Ara pots donar-me eixos calers.
* locatiu singular de ja ‎(«mi»)
    U meni nećete naći ni trunke zla.No trobareu gens de maldat en mi.

#### Declinació

| | singular | plural |
| nominatiu | ja | mi |
| vocatiu | — | mi |
| acusatiu | mene, me | nas |
| genitiu | mene, me | nas |
| datiu | meni, mi | nama, nam |
| locatiu | meni | nama |
| instrumental | mnom, mnome | nama |
# meniant
## Català antic
### Verb

meniant
* gerundi de meniar
# menia
## Català antic
### Verb

menia
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del present d'indicatiu de meniar
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de meniar
# menhir
## Català

   * Pronúncia: oriental /məˈnir/, occidental /meˈniɾ/
   * Rimes: -iɾ
   * Etimologia: Del francès menhir, segle XIX, del bretó menhir, de men ‎(«pedra») i hir ‎(«llarga»).

### Nom

menhir m. ‎(plural menhirs)
* Construcció megalítica prehistòrica consistent en una sola pedra plantada verticalment a terra.

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: men·hir (2)
* Heterograma de 6 lletres (ehimnr)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# meniam
## Català antic
### Verb

meniam
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de meniar
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de meniar

#### Variants

* [2] meniàrem
# menhs
## Occità

   * Pronúncia: /ˈmeɲs/

### Adverbi

menhs
* # (gascó) menys
# meniar
## Català antic
### Verb

meniar
* forma alternativa de menjar

#### Conjugació
### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB, Faraudo, CIVAL
# minoico
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /miˈnoi.ko/
       Americà: alt /miˈnoi.k(o)/, baix /miˈnoi.ko/
   * Rimes: -oiko

### Nom

minoico m. ‎(plural minoicos)
* minoic

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·noi·co (3)

### Vegeu també

* minoico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# minoicos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /miˈnoi.kos/, meridional /miˈnoi.koh/
       Americà: alt /miˈnoi.k(o)s/, baix /miˈnoi.koh/, austral /miˈnoi.kos/
   * Rimes: -oikos

### Nom

minoicos m. pl.
* forma plural de minoico
# minjàreu
## Català

   * Pronúncia: occidental /miɲˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

minjàreu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de minjar.
    [Vosaltres/vós] minjàreu o vau/vàreu minjar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb minjar.
    Forma valenciana: [vosaltres/vós] mingéssiu, mingésseu o minjàreu.

#### Sinònims

* menjàreu
# minke whale
## Anglès
### Nom

minke whale ‎(plural minke whales)
* rorqual d'aleta blanca

### Vegeu també

* minke whale. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# minke whales
## Anglès
### Nom

minke whales
* forma plural de minke whale
# mino
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmi.nu/, occidental /ˈmi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

mino
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de minar.
    [Jo] mino, mine, min o mini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb minar.
    [Que jo] mino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que jo] mini o mine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb minar.
    [Que ell/ella/vostè] mino, forma d'alguns parlars nord-occidentals per [que ell/ella/vostè] mini o mine.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·no (2)
* Anagrama: nomi

## Castellà

   * Pronúncia: /ˈmi.no/
   * Rimes: -ino

### Verb

mino
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb minar

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·no (2)
# minocycline
## Anglès
### Nom

minocycline ‎(incomptable)
* minociclina

### Vegeu també

* minocycline. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# minjàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Occidental: nord-occidental /miɲˈd͡ʒa.βɛw/, /miɲˈd͡ʒa.ɛw/ valencià /miɲˈd͡ʒa.vew/, /miɲˈd͡ʒa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

minjàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de minjar.

#### Variants

* menjàveu
# mitologią
## Polonès
### Nom

mitologią
* instrumental singular de mitologia
# mitologię
## Polonès
### Nom

mitologię
* acusatiu singular de mitologia
# mitològic
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tuˈɫɔ.ʒik/ balear /mi.toˈɫɔ.ʒik/, /mi.tuˈɫɔ.ʒik/ Occidental: nord-occidental /mi.toˈɫɔ.ʒik/, valencià /mi.toˈɫɔ.d͡ʒik/
   * Rimes: -ɔʒik
   * Etimologia: Del grec antic μυθολογικός ‎(mythologikós), segle XIX.

### Adjectiu

mitològic m. ‎(femení mitològica, plural masculí mitològics, plural femení mitològiques)
* Relatiu o pertanyent a la mitologia o a un mite.

#### Sinònims

* mític

#### Traduccions

* Anglès: mythologic $^{(en)}$
* Castellà: mitológico $^{(es)}$ m.
* Gallec: mitolóxico $^{(gl)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·to·lò·gic (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mitologitzí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡zi/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡zi/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡zi/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡zi/, valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈzi/
   * Rimes: -i

### Verb

mitologitzí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mitologitzar.
# mitología
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mi.to.loˈxi.a/, meridional /mi.to.loˈhi.a/
       Americà: alt /mi.t(o).loˈxi.a/, baix /mi.to.loˈhi.a/, austral /mi.to.loˈxi.a/
   * Rimes: -ia
   * Etimologia: Del llatí mythologĭa, del grec antic μυθολογία ‎(mythología).

### Nom

mitología f. ‎(plural mitologías)
* mitologia

#### Derivats

* mitológico

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·to·lo·gí·a (5)
# mitològicament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ balear /mi.toˌɫɔ.ʒi.kəˈment/, /mi.tuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /mi.toˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ valencià /mi.toˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/, /mi.toˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De mitològic i el sufix -ment.

### Adverbi

mitològicament
* En relació a la mitologia.

#### Traduccions

* Castellà: mitológicamente $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·to·lò·gi·ca·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mitologías
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /mi.to.loˈxi.as/, meridional /mi.to.loˈhi.ah/
       Americà: alt /mi.to.loˈxi.(a)s/, baix /mi.to.loˈhi.ah/, austral /mi.to.loˈxi.as/
   * Rimes: -ias

### Nom

mitologías f. pl.
* forma plural de mitología
# mirotegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾuˈtɛ.ʒin/ balear /mi.ɾoˈtə.ʒin/, /mi.ɾuˈtɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾoˈte.ʒin/, valencià /mi.ɾoˈte.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

mirotegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mirotejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mirotejar.
# mirotegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾuˈtɛ.ʒi/ balear /mi.ɾoˈtə.ʒi/, /mi.ɾuˈtɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾoˈte.ʒi/, valencià /mi.ɾoˈte.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

mirotegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mirotejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mirotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mirotejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mirotejar.
# mirotegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾu.təˈʒe.sis/ balear /mi.ɾo.təˈʒe.sis/, /mi.ɾu.təˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾo.teˈʒe.sis/, valencià /mi.ɾo.teˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

mirotegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirotejar.
# mirotegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾu.təˈʒɛw/ balear /mi.ɾo.təˈʒəw/, /mi.ɾu.təˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾo.teˈʒew/, valencià /mi.ɾo.teˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mirotegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de mirotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mirotejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb mirotejar.
# mirotegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.ɾu.təˈʒe.sin/ balear /mi.ɾo.təˈʒe.sin/, /mi.ɾu.təˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /mi.ɾo.teˈʒe.sin/, valencià /mi.ɾo.teˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mirotegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mirotejar.
# meridiana
## Català

   * Pronúncia: oriental /mə.ɾi.ðiˈa.nə/, occidental /me.ɾi.ðiˈa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

meridiana f. ‎(plural meridianes)
* Forma femenina de meridià.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·ri·di·a·na (5)
* Anagrames: admiraien, amidarien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \me.ɾiˈðja.na\
       Americà: alt /me.ɾiˈdja.na/, baix \me.ɾiˈðja.na\
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

meridiana f. ‎(plural meridianas)
* forma femenina de meridiano

## Italià

   * Pronúncia: /me.riˈdjaː.na/

### Adjectiu

meridiana f. ‎(plural meridiane)
* forma femenina de meridiano
# meretrix
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɛ.rɛ.triːks/
   * Etimologia: Del verb mereō.

### Nom

meretrīx f. ‎(genitiu meretrīcis)
* meretriu

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | meretrīx | meretrīcēs |
| Vocatiu | meretrīx | meretrīcēs |
| Acusatiu | meretrīcem | meretrīcēs |
| Genitiu | meretrīcis | meretrīcum |
| Datiu | meretrīcī | meretrīcibus |
| Ablatiu | meretrīce | meretrīcibus |

#### Sinònims

* lupa
* lupana
* nonaria
* prostituta
* prostibula
* scortum

#### Derivats

| meretrīcābilis meretrīciē meretrīcius | meretrīcor meretrīcula |
# mergere
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɛr.ɡɛ.rɛ/

### Verb

mergere
* infinitiu del present actiu de mergō
# meridiane
## Friülà
### Nom

meridiane f. ‎(plural meridianis)
* rellotge de sol

## Italià

   * Pronúncia: /me.riˈdjaː.ne/

### Adjectiu

meridiane f. pl.
* forma plural de meridiana
# mergo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɛr.ɡoː/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu mezg-.

### Verb

mergō ‎(1a present$^?$), mergis ‎(2a present), mergere ‎(infinitiu), mersī ‎(perfet), mersum ‎(supí)
* ficar en aigua, penetrar
    «aves, quae se in mari mergunt»Les aus que es fiquen al mar...
* fusionar, mesclar, incorporar, unir
    «caelum mergens sidera»el cel, del què formen part les estrelles

#### Derivats

| dēmergō ēmergō immergō immersābilis mergitō mergulus | mergus mersō mersus submergō |

### Vegeu també

* ↑ Ciceró, Natura Deorum II, 49,124
* ↑ Marc Anneu Lucà, Pharsalia
# meridian
## Anglès
### Nom

meridian ‎(plural meridians)
* meridià

### Vegeu també

* meridian. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# meridianas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \me.ɾiˈðja.nas\, meridional \me.ɾiˈðja.nah\
       Americà: alt /me.ɾiˈdja.n(a)s/, baix \me.ɾiˈðja.nah\, austral \me.ɾiˈðja.nas\
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

meridianas f. pl.
* forma plural de meridiana
# merets
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /məˈɾɛts/ balear /məˈɾəts/, /məˈɾɛts/ Occidental: /meˈɾets/
   * Rimes: -ɛts

### Nom

merets m. pl.
* Forma plural de meret.

### Miscel·lània

* Síl·labes: me·rets (2)
* Anagrames: mester, mestre, metres, restem, termes, tremes, tremés, tresem
# mergis
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɛr.ɡɪs/

### Verb

mergis
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de mergō
# mitologitzàssim
## Català
### Verb

mitologitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzàssiu
## Català
### Verb

mitologitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.siw/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.siw/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.siw/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.siw/, valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mitologitzéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡za.βəw/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡za.vəw/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡za.βew/ valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈza.vew/, /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

mitologitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de mitologitzar.
# mitologitzéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.səm/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.səm/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.səm/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sem/, valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈze.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

mitologitzéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sim/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sim/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.sim/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sim/, valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

mitologitzéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzàsseu
## Català
### Verb

mitologitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡zes/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡zes/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡zes/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡zes/, valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈzes/
   * Rimes: -es

### Verb

mitologitzés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# mitologitzésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.səw/ balear /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.səw/, /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡ze.səw/ Occidental: nord-occidental /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡ze.sew/, valencià /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈze.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

mitologitzésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitologitzar.
# misceo
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɪs.kɛ.oː/
   * Etimologia: De l'arrel protoindoeuropea *miḱ-sḱé-, forma incoativa de *meyǵ-, *meyḱ- ‎(«barrejar»), que també va donar en grec μίσγω ‎(mísgō).

### Verb

misceō ‎(1a present$^?$), miscēs ‎(2a present), miscēre ‎(infinitiu), miscuī ‎(perfet), mixtum ‎(supí)
* barrejar, mesclar
    miscere salem in vino — «Mesclar sal i vi.»
* compartir, jo comparteixo
    Cum amico omnes curas, omnes cogitationes tuas misce. — «Comparteix amb el teu amic totes les seves preocupacions, tots els seus pensaments.»
* remoure, barrejar
    Miscere caelum et terras. — «Remoure cel i terra.»
* originar, produir
    Ego nova quaedam misceri et concitari mala jam pridem videbam. — «Vaig poder veure que algunes noves malalties s'originaven en problemes i agitacions.»

#### Derivats

| admisceō commisceō ēmisceō immisceō impermisceō | intermisceō miscellus miscīx mistārius/mixtārius | mistīcius/mixtīcius mistim/mixtim mistiō/mixtiō mistūra/mixtūra | mistus/mixtus permisceō prōmiscuus remisceō |
# miscere
## Llatí

   * Pronúncia: /mɪsˈkeː.rɛ/

### Verb

miscēre
* infinitiu del present actiu de misceō
# mischia
## Italià
### Verb

mischia
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present d'indicatiu de mischiare
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de mischiare
# miscel·lània
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.səɫˈɫa.ni.ə/, /mi.səˈɫa.ni.ə/ balear /mis.səɫˈɫa.ni.ə/ Occidental: /mi.seɫˈɫa.ni.a/, /mi.seˈɫa.ni.a/
   * Rimes: -ania
   * Etimologia: Del llatí miscellaneus, segle XIX.

### Nom

miscel·lània f. ‎(plural miscel·lànies)
* Barreja d'elements diversos, normalment aplicat a una obra, recull, capítol, etc.

#### Traduccions

* Anglès: miscellany $^{(en)}$
* Castellà: miscelánea $^{(es)}$ f.

### Adjectiu

miscel·lània f. ‎(plural miscel·lànies)
* Forma femenina de miscel·lani.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mis·cel·là·ni·a (5)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# miscellaneous
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌmɪsəˈleɪnɪəs/ àudio (RU)
   * Etimologia: Del llatí miscellāneus.

### Adjectiu

miscellaneous ‎(comparatiu more miscellaneous, superlatiu most miscellaneous)
* miscel·lani

#### Derivats

* miscellaneously

#### Relacionats

* miscellany

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# miscel·lani
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.səɫˈɫa.ni/, /mi.səˈɫa.ni/ balear /mis.səɫˈɫa.ni/ Occidental: /mi.seɫˈɫa.ni/, /mi.seˈɫa.ni/
   * Rimes: -ani
   * Etimologia: Del llatí miscellaneus, segle XIX.

### Adjectiu

miscel·lani m. ‎(femení miscel·lània, plural masculí miscel·lanis, plural femení miscel·lànies)
* Que conté elements de diversa índole.

#### Traduccions

* Anglès: miscellaneous $^{(en)}$
* Castellà: misceláneo $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: mis·cel·la·ni (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# misces
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈmɪs.keːs/

### Verb

miscēs
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de misceō
# mischi
## Italià
### Verb

mischi
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de mischiare
* primera persona singular (io) del present de subjuntiu de mischiare
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de mischiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del present de subjuntiu de mischiare
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) de l'imperatiu de mischiare
# mostres aleatòries
## Català
### Nom

mostres aleatòries f. pl.
* Forma plural de mostra aleatòria.
# mostressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /musˈtɾe.sən/ balear /mosˈtɾe.sən/, /musˈtɾe.sən/ Occidental: /mosˈtɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

mostressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mostrar.
# mostres estratificades
## Català
### Nom

mostres estratificades f. pl.
* Forma plural de mostra estratificada.
# mostressin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /musˈtɾe.sin/ balear /mosˈtɾe.sin/, /musˈtɾe.sin/ Occidental: /mosˈtɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

mostressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb mostrar.
# mostren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈmɔs.tɾən/, occidental /ˈmɔs.tɾen/

### Verb

mostren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de mostrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mostrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mostrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mos·tren (2)
* Heterograma de 7 lletres (emnorst)
* Anagrames: mentors, monstre
# mostressa
## Català
### Verb

mostressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mostrar.
# mitifiquéssiu
## Català

   * Pronúncia: /mi.ti.fiˈke.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mitifiquéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mitificar.
# mitifiquí
## Català

   * Pronúncia: /mi.ti.fiˈki/
   * Rimes: -i

### Verb

mitifiquí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mitificar.
# mitig
## Català
### Verb

mitig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mitigar.
# mitigable
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mi.tiˈɣab.bɫə/, /mi.tiˈɣa.βɫə/ balear /mi.tiˈɣab.bɫə/ Occidental: nord-occidental /mi.tiˈɣab.bɫe/, /mi.tiˈɣa.βɫe/ valencià /mi.tiˈɣa.bɫe/
   * Rimes: -able
   * Etimologia: De mitigar i el sufix -ble

### Adjectiu

mitigable inv. ‎(plural mitigables)
* Que pot ser mitigat.

#### Derivats

* immitigable

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·ti·ga·ble (4)
* Anagrames: timbalegi, timbalegí, timbaleig

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# mitiga
## Català

   * Pronúncia: oriental /miˈti.ɣə/, occidental /miˈti.ɣa/
   * Rimes: -iɡa

### Verb

mitiga
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mitigar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mitigar.

### Miscel·lània

* Anagrames: imatgi, imatgí
# mitigam
## Català
### Verb

mitigam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de mitigar.
# minutu
## Asturià

   * Pronúncia: /miˈnu.tu/
   * Etimologia: Del llatí minūtus. Doblet de menudu.

### Nom

minutu m. ‎(plural minutos)
* minut

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nu·tu (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en asturià
* Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionariu de la Llingua Asturiana sobre minutu

## Basc

   * Pronúncia: meridional /mi.ɲu.tu/, septentrional /mi.nu.tu/
   * Àudio: Donosti
   * Etimologia: Del llatí minūtus.

### Nom

minutu inan.
* minut

#### Derivats

* minutu-orratz

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
minutu
minutua
minutuak
Ergatiu
minutuk
minutuak
minutuek
Datiu
minuturi
minutuari
minutuei
Genitiu
minuturen
minutuaren
minutuen
Comitatiu
minuturekin
minutuarekin
minutuekin
Benefactiu
minuturentzat
minutuarentzat
minutuentzat
Instrumental
minutuz
minutuaz
minutuez
Partitiu
minuturik
Prolatiu
minututzat
Causal
minuturengatik
minutuarengatik
minutuengatik
Locatius
Inessiu
minututan
minutuan
minutuetan
Ablatiu
minututatik
minututik
minutuetatik
Al·latiu
minututara
minutura
minutuetara
Terminatiu
minututaraino
minuturaino
minutuetaraino
Al·l. direcional
minututarantz
minuturantz
minutuetarantz
Gen. locatiu
minututako
minutuko
minutuetako :

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en basc
* Entrada «minutu» a l’Elhuyar Hiztegia.

## Quítxua

   * Pronúncia: (pendent)
   * Etimologia: Del castellà minuto.

### Nom

minutu
* minut

#### Sinònims

* chinini

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en quítxua

## Sicilià

   * Pronúncia: /mɪ'nu.tʊ/
   * Etimologia: Del llatí minūtus.

### Nom

minutu m. ‎(plural minuti)
* minut

### Adjectiu

minutu m. ‎(femení minuta, plural minuti)
* minúscul
* minuciós

#### Derivats

* minutissimu (superlatiu)

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nu·tu (3)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en sicilià
* Traina, Antonino. Nuovo vocabolario siciliano-italiano, 1a (en italià). Palermo: Pedone Lauriel editore, 1868.
# minutuarekin
## Basc
### Nom

minutuarekin
* comitatiu definit singular de minutu
# minutos
## Asturià

   * Pronúncia: /miˈnu.tos/

### Nom

minutos m. pl.
* forma plural de minutu

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nu·tos (3)
* Heterograma de 7 lletres (imnostu)

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /miˈnu.tos/, meridional /miˈnu.toh/
       Americà: alt /miˈnu.t(o)s/, baix /miˈnu.toh/, austral /miˈnu.tos/
   * Rimes: -utos

### Nom

minutos m. pl.
* forma plural de minuto

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nu·tos (3)
* Heterograma de 7 lletres (imnostu)

## Llatí

   * Pronúncia: /mɪˈnuː.toːs/

### Adjectiu

minūtōs
* acusatiu masculí plural de minūtus
# minuts
## Català

   * Pronúncia: /miˈnuts/
   * Rimes: -uts

### Nom

minuts m. pl.
* Forma plural de minut.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mi·nuts (2)
* Heterograma de 6 lletres (imnstu)
* Anagrames: munits, muntis, sumint