OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# debutavi
## Català
### Verb

debutavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de debutar.
# debutavo
## Català
### Verb

debutavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de debutar.
# debute
## Català
### Verb

debute
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de debutar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb debutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb debutar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb debutar.
# debuted
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈdeɪˌbjuːd/, /dɨˈbjuːd/

### Verb

debuted
* passat i participi de debut
# debutaven
## Català
### Verb

debutaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de debutar.
# debutaves
## Català
### Verb

debutaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de debutar.
# debuteguem
## Català
### Verb

debuteguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb debutar.
# debuteguessa
## Català
### Verb

debuteguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb debutar.
# cooptas
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈɔp.taːs/

### Verb

cooptās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de cooptō
# cooptatum
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ɔpˈtaː.tʊm/

### Verb

cooptātum
* supí acusatiu de cooptō
# cooptavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ɔpˈtaː.wiː/

### Verb

cooptāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de cooptō
# cooperor
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈɔ.pɛ.rɔr/
   * Etimologia: Del prefix co- i operor.

### Verb

cooperor ‎(1a present$^?$), cooperāris ‎(2a present), cooperārī ‎(infinitiu), cooperātus sum ‎(supí)
* cooperar, jo coopero
# coopérations
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.ɔ.pe.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

coopérations f. pl.
* forma plural de coopération
# coopération
## Francès

   * Pronúncia: /kɔ.ɔ.pe.ʁaˈsjɔ̃/

### Nom

coopération f. ‎(plural coopérations)
* cooperació
# coopto
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔˈɔp.toː/
   * Etimologia: Del prefix con- i optō.

### Verb

cooptō ‎(1a present$^?$), cooptās ‎(2a present), cooptāre ‎(infinitiu), cooptāvī ‎(perfet), cooptātum ‎(supí)
* cooptar, jo coopto
# cooptare
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔ.ɔpˈtaː.rɛ/

### Verb

cooptāre
* infinitiu del present actiu de cooptō
# cooperhök
## Suec

   * Etimologia: De Cooper i hök ‎(«esparver, astor»).

### Nom

cooperhök c. ‎(plural indefinit cooperhökar, plural definit cooperhökarna)
* (ornitologia) astor de Cooper (Accipiter cooperii)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# corredoras de bola
## Castellà
### Nom

corredoras de bola f. pl.
* forma plural de corredora de bola
# corredoras de primera base
## Castellà
### Nom

corredoras de primera base f. pl.
* forma plural de corredora de primera base
# corredora de tercera base
## Català
### Nom

corredora de tercera base f. ‎(plural corredores de tercera base)
* Forma femenina de corredor de tercera base.

## Castellà
### Nom

corredora de tercera base f. ‎(plural corredoras de tercera base)
* forma femenina de corredor de tercera base
# corredoras de segunda base
## Castellà
### Nom

corredoras de segunda base f. pl.
* forma plural de corredora de segunda base
# corredora emergente
## Castellà
### Nom

corredora emergente f. ‎(plural corredoras emergentes)
* forma femenina de corredor emergente
# corredora de segunda base
## Castellà
### Nom

corredora de segunda base f. ‎(plural corredoras de segunda base)
* forma femenina de corredor de segunda base
# corredora emergent
## Català
### Nom

corredora emergent f. ‎(plural corredores emergents)
* Forma femenina de corredor emergent.
# corredoras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \ko.reˈðo.ɾas\, meridional \ko.reˈðo.ɾah\
       Americà: alt /ko.reˈdo.(ɾa)s/, baix \ko.reˈðo.ɾah\, austral \ko.reˈðo.ɾas\
   * Rimes: -oɾas

### Nom

corredoras f. pl.
* forma plural de corredora
# corredoras de bases
## Castellà
### Nom

corredoras de bases f. pl.
* forma plural de corredora de bases
# corredoras de poder
## Castellà
### Nom

corredoras de poder f. pl.
* forma plural de corredora de poder
# contravenguéssim
## Català
### Verb

contravenguéssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguéssim, contravinguéssem, contravinguérem

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ven·gués·sim (5)
* Anagrama: contravinguéssem
# contraveni
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.traːˈweː.niː/

### Verb

contrāvēnī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de contrāveniō
# contravenien
## Català
### Verb

contravenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de contravenir.

#### Variants

* contraveniven

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ve·ni·en (5)
# contravenguí
## Català
### Verb

contravenguí
* (literari, balear) Primera persona del singular (jo) del passat simple de contravenir.

#### Variants

* contravinguí

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ven·guí (4)
* Anagrama: contravingué
# contravenies
## Català
### Verb

contravenies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contravenir.

#### Variants

* contravenives

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ve·ni·es (5)
# contravenguéssiu
## Català
### Verb

contravenguéssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguéssiu, contravinguésseu, contravinguéreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ven·gués·siu (5)
* Anagrama: contravinguésseu
# contravenia
## Català
### Verb

contravenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contravenir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contravenir.

#### Variants

* [1] contraveniva
* [2] contraveniva

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ve·ni·a (5)
# contravenim
## Català
### Verb

contravenim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de contravenir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ve·nim (4)
# contravenio
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.traˈwɛ.nɪ.oː/
   * Etimologia: De contra i venio.

### Verb

contrāveniō ‎(1a present$^?$), contrāvenīs ‎(2a present), contrāvenīre ‎(infinitiu), contrāvēnī ‎(perfet), contrāventum ‎(supí)
* contravenir, jo contravinc
# contravenint
## Català
### Verb

contravenint
* Gerundi del verb contravenir.

#### Variants

* contravinguent

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tra·ve·nint (4)
# cribrava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾiˈβɾa.βə/, balear /kɾiˈbɾa.və/ Occidental: nord-occidental /kɾiˈβɾa.βa/ valencià /kɾiˈbɾa.va/, /kɾiˈβɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

cribrava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cribrar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cribrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bra·va (3)
# cribraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾiˈβɾa.βəs/, balear /kɾiˈbɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /kɾiˈβɾa.βes/ valencià /kɾiˈbɾa.ves/, /kɾiˈβɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

cribraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cribrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bra·ves (3)
# cribre
## Català
### Verb

cribre
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cribrar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb cribrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cribrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb cribrar.

#### Variants

* [1] cribro, cribr
* [2] cribri
* [3] cribri
* [4] cribri

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bre (2)
# cribrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾiˈβɾɛm/ balear /kɾiˈbɾəm/, /kɾiˈbɾɛm/ Occidental: /kɾiˈbɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

cribrem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de cribrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb cribrar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb cribrar.

#### Variants

* [1] cribram

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·brem (2)
# cribres
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkɾi.βɾəs/, occidental /ˈkɾi.bɾes/
   * Rimes: -ibɾes

### Verb

cribres
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de cribrar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cribrar.

#### Variants

* [2] cribris

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bres (2)
# cribresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾiˈβɾe.səs/, occidental /kɾiˈbɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

cribresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cribrar.

#### Variants

* cribressis, cribrassis, cribrasses, cribrares

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bres·ses (3)
# cribraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kɾiˈβɾa.βən/, balear /kɾiˈbɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /kɾiˈβɾa.βen/ valencià /kɾiˈbɾa.ven/, /kɾiˈβɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

cribraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cribrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bra·ven (3)
# cribren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈkɾi.βɾən/, occidental /ˈkɾi.bɾen/

### Verb

cribren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de cribrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb cribrar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb cribrar.

#### Variants

* [2] cribrin
* [3] cribrin

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bren (2)
# cribressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾiˈβɾe.sən/, occidental /kɾiˈbɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

cribressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cribrar.

#### Variants

* cribressin, cribrassin, cribrassen, cribraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bres·sen (3)
# cribressin
## Català

   * Pronúncia: /kɾiˈβɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

cribressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb cribrar.

#### Variants

* cribressen, cribrassin, cribrassen, cribraren

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·bres·sin (3)
# cravestornuggla
## Suec

   * Etimologia: De Craves i tornuggla ‎(«òliba»).

### Nom

cravestornuggla c. ‎(plural indefinit cravestornugglor, plural definit cravestornugglorna)
* (ornitologia) Tyto cravesae

#### Sinònims

* större kubatornuggla

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en suec.
# crayon
## Francès

   * Pronúncia: /kʁɛˈjɔ̃/
   * Etimologia: Derivat de craie "guix" amb el sufix diminutiu -on.

### Nom

crayon m. ‎(plural crayons)
* llapis
# cravate
## Francès

   * Pronúncia: /kʁaˈvat/

### Nom

cravate f. ‎(plural cravates)
* corbata
# cravates
## Francès

   * Pronúncia: /kʁaˈvat/

### Nom

cravates f. pl.
* forma plural de cravate
# cravings
## Anglès
### Nom

cravings
* forma plural de craving
# cravatta
## Italià

   * Pronúncia: /kraˈvat.ta/

### Nom

cravatta f. ‎(plural cravatte)
* corbata

### Miscel·lània

* Síl·labes: cra·vàt·ta (3)
# cravatte
## Italià

   * Pronúncia: /kraˈvat.te/

### Nom

cravatte f. pl.
* forma plural de cravatta
# craving
## Anglès
### Nom

craving ‎(plural cravings)
* desig, ànsia
# crazed
## Anglès
### Adjectiu

crazed ‎(comparatiu more crazed, superlatiu most crazed)
* (Pintura) clivellat

### Vegeu també

* crazed. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# crayons
## Francès

   * Pronúncia: /kʁɛˈjɔ̃/

### Nom

crayons m. pl.
* forma plural de crayon
# degotares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta.ɾəs/ balear /də.ɣoˈta.ɾəs/, /də.ɣuˈta.ɾəs/ Occidental: /de.ɣoˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

degotares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de degotar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [2] degotessis, degotesses, degotassis, degotasses
# degotaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣu.təˈɾan/ balear /də.ɣo.təˈɾan/, /də.ɣu.təˈɾan/ Occidental: /de.ɣo.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

degotaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de degotar.
# degotaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta.ɾən/ balear /də.ɣoˈta.ɾən/, /də.ɣuˈta.ɾən/ Occidental: /de.ɣoˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

degotaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de degotar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [2] degotessin, degotessen, degotassin, degotassen
# degotareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣu.təˈɾɛw/ balear /də.ɣo.təˈɾəw/, /də.ɣu.təˈɾɛw/ Occidental: /de.ɣo.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

degotareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de degotar.
# degotara
## Català
### Verb

degotara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb degotar.

#### Variants

* [1] degotés, degotàs
* [2] degotés, degotàs
# degotarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣu.təˈɾi.ən/ balear /də.ɣo.təˈɾi.ən/, /də.ɣu.təˈɾi.ən/ Occidental: /de.ɣo.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

degotarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de degotar.
# degotar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣuˈta/ balear /də.ɣoˈta/, /də.ɣuˈta/ Occidental: nord-occidental /de.ɣoˈta/ valencià /de.ɣoˈtaɾ/, /de.ɣoˈta/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: degotà
   * Etimologia: Del prefix de- i gota, segle XV.

### Verb

degotar intr.
* Caure gota a gota un líquid.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: degoto, degota, degotem Vocal rizotònica: /o/

#### Derivats

* degotejar

#### Sinònims

* desgotar (alguerès), gotejar

#### Traduccions

* Anglès: drip $^{(en)}$
* Castellà: gotear $^{(es)}$
* Francès: dégoutter $^{(fr)}$
* Italià: sgocciolare $^{(it)}$
* Llatí: stillare $^{(la)}$, stillo $^{(la)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: de·go·tar (3)
* Heterograma de 7 lletres (adegort)
* Anagrama: detrago

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
# degotaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /də.ɣu.təˈɾi.ə/ balear /də.ɣo.təˈɾi.ə/, /də.ɣu.təˈɾi.ə/ Occidental: /de.ɣo.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

degotaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de degotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de degotar.
# contristes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈtɾis.təs/ balear /konˈtɾis.təs/, /kunˈtɾis.təs/ Occidental: /konˈtɾis.tes/
   * Rimes: -istes

### Verb

contristes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de contristar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb contristar.

#### Variants

* [2] contristis

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·tes (3)
# contristesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈte.səs/ balear /kon.tɾisˈte.səs/, /kun.tɾisˈte.səs/ Occidental: /kon.tɾisˈte.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

contristesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb contristar.

#### Variants

* contristessis, contristassis, contristasses, contristares

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·tes·ses (4)
# contristaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈta.βən/ balear /kon.tɾisˈta.vən/, /kun.tɾisˈta.vən/ Occidental: nord-occidental /kon.tɾisˈta.βen/ valencià /kon.tɾisˈta.ven/, /kon.tɾisˈta.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

contristaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de contristar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·ven (4)
# contristavi
## Llatí

   * Pronúncia: /kɔn.triːsˈtaː.wiː/

### Verb

contrīstāvī
* primera persona singular del pretèrit perfet d'indicatiu actiu de contrīstō
# contristava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈta.βə/ balear /kon.tɾisˈta.və/, /kun.tɾisˈta.və/ Occidental: nord-occidental /kon.tɾisˈta.βa/ valencià /kon.tɾisˈta.va/, /kon.tɾisˈta.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

contristava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de contristar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de contristar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·va (4)
# contristem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈtɛm/ balear /kon.tɾisˈtəm/, /kun.tɾisˈtɛm/ Occidental: /kon.tɾisˈtem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

contristem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de contristar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb contristar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb contristar.

#### Variants

* [1] contristam

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·tem (3)
# contristessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈte.sən/ balear /kon.tɾisˈte.sən/, /kun.tɾisˈte.sən/ Occidental: /kon.tɾisˈte.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

contristessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb contristar.

#### Variants

* contristessin, contristassin, contristassen, contristaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·tes·sen (4)
# contristaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kun.tɾisˈta.βəs/ balear /kon.tɾisˈta.vəs/, /kun.tɾisˈta.vəs/ Occidental: nord-occidental /kon.tɾisˈta.βes/ valencià /kon.tɾisˈta.ves/, /kon.tɾisˈta.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

contristaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de contristar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ta·ves (4)
# contriste
## Català
### Verb

contriste
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de contristar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb contristar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb contristar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb contristar.

#### Variants

* [1] contristo, contristi, contrist
* [2] contristi
* [3] contristi
* [4] contristi

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·te (3)
# contristen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /kunˈtɾis.tən/ balear /konˈtɾis.tən/, /kunˈtɾis.tən/ Occidental: /konˈtɾis.ten/
   * Rimes: -isten

### Verb

contristen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de contristar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb contristar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb contristar.

#### Variants

* [2] contristin
* [3] contristin

### Miscel·lània

* Síl·labes: con·tris·ten (3)
# cridàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾiˈða.ɾəm/, occidental /kɾiˈða.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

cridàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de cridar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb cridar.

## Català antic
### Verb

cridàrem
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de cridar
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cridar
# cridàsseu
## Català
### Verb

cridàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·dàs·seu (3)
* Anagrames: cardéssiu, escudiràs

## Català antic
### Verb

cridàsseu
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cridar
# cridà
## Català

   * Pronúncia: /kɾiˈða/
   * Rimes: -a
   * Homòfon: cridar

### Verb

cridà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cridar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: cri·dà (2)
* Anagrames: cardi, cardí

## Català antic
### Verb

cridà
* tercera persona singular (él, eyl, ell) del passat de cridar
# cridàssets
## Català antic
### Verb

cridàssets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cridar
# cridàieu
## Català
### Verb

cridàieu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de cridar.
# cridàrets
## Català antic
### Verb

cridàrets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de cridar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cridar
# cridàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /kɾiˈða.ɾəw/, occidental /kɾiˈða.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

cridàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de cridar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb cridar.

## Català antic
### Verb

cridàreu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del passat de cridar
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet de subjuntiu de cridar
# cruixiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾuˈʃiw/ Occidental: nord-occidental /kɾujˈʃiw/ valencià /kɾujˈʃiw/, /kɾuˈʃiw/
   * Rimes: -iw

### Verb

cruixiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de cruixir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb cruixir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb cruixir.

#### Variants

* [2] cruixigueu
# cruixiva
## Català
### Verb

cruixiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de cruixir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de cruixir.

#### Variants

* [1] cruixia
* [2] cruixia
# cruixo
## Català
### Verb

cruixo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de cruixir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb cruixir.

#### Variants

* [1] cruix, cruixi
* [2] cruixi, cruixa
# cruixos
## Català
### Verb

cruixos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb cruixir.

#### Variants

* cruixis, cruixes
# cruixí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾuˈʃi/ Occidental: nord-occidental /kɾujˈʃi/ valencià /kɾujˈʃi/, /kɾuˈʃi/
   * Rimes: -i
   * Homòfon: cuixir

### Verb

cruixí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de cruixir.
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de cruixir.
# cruixissis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /kɾuˈʃi.sis/ Occidental: nord-occidental /kɾujˈʃi.sis/ valencià /kɾujˈʃi.sis/, /kɾuˈʃi.sis/
   * Rimes: -isis

### Verb

cruixissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb cruixir.

#### Variants

* cruixiguesses, cruixigueres, cruixisses, cruixires
# cruixiven
## Català
### Verb

cruixiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de cruixir.

#### Variants

* cruixien
# cruixives
## Català
### Verb

cruixives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de cruixir.

#### Variants

* cruixies
# costumàveu
## Català
### Verb

costumàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de costumar.