OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# nidificares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ni.ði.fiˈka.ɾəs/, occidental /ni.ði.fiˈka.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

nidificares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de nidificar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nidificar.
# nidificam
## Català
### Verb

nidificam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de nidificar.
# nidificar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ni.ði.fiˈka/ Occidental: nord-occidental /ni.ði.fiˈka/ valencià /ni.ði.fiˈkaɾ/, /ni.ði.fiˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: nidificà
   * Etimologia: Del llatí nidificare, de nidus amb el sufix -ficare, «fer niu».

### Verb

nidificar intr.
* niar

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: nidifico, nidifica, nidifiquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: ni·di·fi·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# nidificara
## Català
### Verb

nidificara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nidificar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nidificar.
# nidificaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ni.ði.fi.kəˈɾan/, occidental /ni.ði.fi.kaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

nidificaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de nidificar.
# onorevolmente
## Italià

   * Pronúncia: /o.noˌre.volˈmen.te/
   * Etimologia: De onorevole i el sufix -mente.

### Adverbi

onorevolmente
* honrosament

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·no·re·vol·mén·te (6)
# onorarie
## Italià

   * Pronúncia: /o.noˈraː.rje/

### Adjectiu

onorarie f. pl.
* forma plural de onoraria

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·no·rà·rie (4)
# onorario
## Italià

   * Pronúncia: /o.noˈraː.rjo/

### Adjectiu

onorario m. ‎(femení onoraria, plural masculí onorari, plural femení onorarie)
* honorari

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·no·rà·rio (4)
# onori
## Italià

   * Pronúncia: /oˈnoː.ri/

### Nom

onori m. pl.
* forma plural de onore

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·nó·ri (3)
# onset
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈɒnˌsɛt/
   * Etimologia: De on i set.

### Nom

onset ‎(plural onsets)
* atac
    «Heralds, from off our towers, we might behold From first to last, the onset and retire Of both your armies» (William Shakespeare, The Life and Death of King Iohn, 1596)Heralds, des de l'exterior de les nostres torres, haurem de contemplar des del primer fins al darrer, l'atac i la retirada dels dos exèrcits.
* inici, aparició
    «The argument for limiting the onset of schizophrenia to before the age of 45 was that the vast majority of cases of schizophrenia develop before the age of 45.» (Ewald W. Busse, Dan German Blazer (II), The American Psychiatric Press Textbook of Geriatric Psychiatry, American Psychiatric Publishing, 1996)L'argument per a limitar l'edat d'aparició de l'esquizofrènia als 45 anys, es fonamentava en el fet que en la gran majoria dels casos l'esquizofrènia ja s'ha desenvolupat abans d'aquesta edat.
* inici
    «The onset is any consonant sound or blend that precedes the vowel sound in the syllable. For example, the sound /r/ precedes the vowel sound in the single syllable word ran.» (Hallie Yopp, Ruth Helen Yopp, Purposeful Play for Early Childhood Phonological Awareness, Shell Education, 2010)L'inici és qualsevol so consonàntic o semiconsonàntic que precedeix la vocal en una síl·laba. Per exemple, el so r precedeix el so vocàlic en el mot monosil·làbic ran.
* afegitó, demostració
    «And will with deeds requite thy gentleness: And, for an onset, Titus, to advance Thy name and honourable family, Lavinia will I make my empress.» (William Shakespeare, The Lamentable Tragedy of Titus Andronicus)I que els fets recompensin la teva gentilesa: i com a afegitó, Titus. per avançar envers el teu nom i la teva honorable família, Lavínia serà la meva emperadriu.

#### Sinònims

* [1] storming
* [2] begining, start

#### Antònims

* [2] end
* [3] coda
# onore
## Italià

   * Pronúncia: /oˈnoː.re/

### Nom

onore m. ‎(plural onori)
* honor

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·nó·re (3)
# onorificamente
## Italià

   * Pronúncia: /o.noˌri.fi.kaˈmen.te/
   * Etimologia: De onorifico i el sufix -mente.

### Adverbi

onorificamente
* honoríficament

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·no·ri·fi·ca·mén·te (7)
# onsevulga
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /on.səˈβuɫ.ɣə/, balear /on.səˈvuɫ.ɣə/ Occidental: nord-occidental /on.seˈβuɫ.ɣa/ valencià /on.seˈvuɫ.ɣa/, /on.seˈβuɫ.ɣa/
   * Etimologia: De on, se i vulga, «on es vulgui/vulga».

### Adverbi

onsevulga
* On sigui, en qualsevol lloc.

#### Sinònims

* onsevulla

#### Traduccions

* Anglès: anywhere $^{(en)}$, wherever $^{(en)}$
* Castellà: dondequiera $^{(es)}$
* Francès: n'importe où $^{(fr)}$
* Italià: dovunque $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: on·se·vul·ga (4)
* Heterograma de 9 lletres (aeglnosuv)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# onoraria
## Italià

   * Pronúncia: /o.noˈraː.rja/

### Adjectiu

onoraria f. ‎(plural onorarie)
* forma femenina de onorario
# onsets
## Anglès
### Nom

onsets
* forma plural de onset
# oranol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəˈnɔɫ/ balear /o.ɾəˈnɔɫ/, /u.ɾəˈnɔɫ/ Occidental: /o.ɾaˈnɔɫ/

### Nom

oranol m. ‎(plural oranols)
* (arcaisme) Forma alternativa de orenol.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ra·nol (3)

### Vegeu també

* oranol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# orantes
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈɾan.tes/, meridional \oˈɾaŋ.teh\
       Americà: alt /oˈɾan.t(e)s/, baix \oˈɾaŋ.teh\, austral /oˈɾan.tes/
   * Rimes: -antes

### Nom

orantes m. f. pl.
* forma plural de orante
# orangutan
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ balear /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/, /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ Occidental: /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/
   * Rimes: -an
   * Etimologia: De l'anglès orangutan, del malai orang ‎(«home, persona») i hutan ‎(«selva»), segle XIX, probablement usat per europeus sense tenir en compte la denominació local tradicional mawas.

### Nom

orangutan m. ‎(plural orangutans)
* Gran simi de la família dels pòngids amb els membres anteriors molt llargs, de pèl llarg vermellós, que viu a les selves de Borneo i Sumatra (Pongo pygmaeus).

#### Traduccions

* Anglès: orangutan $^{(en)}$
* Asturià: orangután $^{(ast)}$ m.
* Castellà: orangután $^{(es)}$ m.
* Francès: orang-outan $^{(fr)}$ m.
* Italià: orango $^{(it)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ran·gu·tan (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# oranjehalskasuaris
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: D'oranje ‎(«taronja»), hals ‎(«coll») i kasuaris ‎(«casuari»), comparable a l'anglès golden-necked cassowary.

### Nom

oranjehalskasuaris m. ‎(plural oranjehalskasuarissen)
* (ornitologia) casuari unicarunculat (Casuarius unappendiculatus)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en neerlandès.
* Article corresponent a Viquiespècies.
# orante
## Anglès
### Nom

orante
* (escultura) orant

#### Sinònims

* orant

### Vegeu també

* orante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /oˈɾan.te/, meridional \oˈɾaŋ.te\
       Americà: alt /oˈɾan.t(e)/, baix \oˈɾaŋ.te\, austral /oˈɾan.te/
   * Rimes: -ante

### Nom

orante m. f. ‎(plural orantes)
* (escultura) orant

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ran·te (3)
* Heterograma de 6 lletres (aenort)

### Vegeu també

* orante. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# orants
## Anglès
### Nom

orants
* forma plural de orant
# orangest
## Anglès
### Adjectiu

orangest
* forma superlativa de orange
# orincàssim
## Català
### Verb

orincàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* orinquéssim, orinquéssem, orincàssem, orincàrem
# orincàssiu
## Català
### Verb

orincàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* orinquéssiu, orinquésseu, orincàsseu, orincàreu
# orincàs
## Català
### Verb

orincàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb orincar.

#### Variants

* [1] orinqués, orincara
* [2] orinqués, orincara

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·càs (3)
* Heterograma de 7 lletres (acinors)
* Anagrames: ancoris, cairons, cornisa, racions
# orincàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋˈka.βəm/ balear /o.ɾiŋˈka.vəm/, /u.ɾiŋˈka.vəm/ Occidental: nord-occidental /o.ɾiŋˈka.βem/ valencià /o.ɾiŋˈka.vem/, /o.ɾiŋˈka.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

orincàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de orincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·cà·vem (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceimnorv)
* Anagrames: invocarem, invocàrem
# orincàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiŋˈka.βəw/ balear /o.ɾiŋˈka.vəw/, /u.ɾiŋˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /o.ɾiŋˈka.βew/ valencià /o.ɾiŋˈka.vew/, /o.ɾiŋˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

orincàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de orincar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rin·cà·veu (4)
* Heterograma de 9 lletres (aceinoruv)
* Anagrames: invocareu, invocàreu
# nuguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈnu.ɣən/, occidental /ˈnu.ɣen/
   * Rimes: -uɡen

### Verb

nuguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de nugar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb nugar.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb nugar.
# nuguessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /nuˈɣe.sən/, occidental /nuˈɣe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

nuguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb nugar.
# nugueguéssom
## Català
### Verb

nugueguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb nugar.
# nugues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈnu.ɣəs/, occidental /ˈnu.ɣes/
   * Rimes: -uɡes

### Verb

nugues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de nugar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb nugar.
# nuguesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /nuˈɣe.səs/, occidental /nuˈɣe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

nuguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb nugar.
# nugueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /nuˈɣɛw/ balear /nuˈɣəw/, /nuˈɣɛw/ Occidental: /nuˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

nugueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de nugar.
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb nugar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb nugar.
# nugués
## Català

   * Pronúncia: /nuˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

nugués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb nugar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb nugar.
# nugueguéssou
## Català
### Verb

nugueguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb nugar.
# oriola
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈɔ.ɫə/ balear /o.ɾiˈɔ.ɫə/, /u.ɾiˈɔ.ɫə/ Occidental: nord-occidental /o.ɾiˈɔ.ɫa/ valencià /o.ɾiˈɔ.ɫa/, /o.ɾiˈɔ.ɫɔ/
   * Rimes: -ɔla
   * Etimologia: Del llatí aureola ‎(«daurada»), doblet de aurèola.

### Nom

oriola f. ‎(plural orioles)
* lluerna fosca
* lluerna vera

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·o·la (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
* oriola. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia: /oˈɾjo.la/
   * Rimes: -ola

### Nom

oriola f. ‎(plural oriolas)
* (peixos) lluerna fosca

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rio·la (3)

### Vegeu també

* oriola. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# oriola vera
## Català
### Nom

oriola vera f. ‎(plural orioles veres)
* lluerna vera
* viret

### Vegeu també

* oriola vera. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# oriolana
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾi.uˈɫa.nə/ balear /o.ɾi.oˈɫa.nə/, /u.ɾi.uˈɫa.nə/ Occidental: /o.ɾi.oˈɫa.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

oriolana f. ‎(plural oriolanes)
* Forma femenina de oriolà.

### Nom

oriolana f. ‎(plural oriolanes)
* Forma femenina de oriolà.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·o·la·na (5)

## Castellà

   * Pronúncia: /o.ɾjoˈla.na/
   * Rimes: -ana

### Adjectiu

oriolana f. ‎(plural oriolanas)
* forma femenina de oriolano

### Nom

oriolana f. ‎(plural oriolanas)
* forma femenina de oriolano

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rio·la·na (4)
# orinéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈne.səm/ balear /o.ɾiˈne.səm/, /u.ɾiˈne.səm/ Occidental: /o.ɾiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

orinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orinar.

#### Variants

* orineguéssom, orinéssim, orinàssim, orinàssem, orinàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: mesorines, somerines
# orinéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈne.siw/ balear /o.ɾiˈne.siw/, /u.ɾiˈne.siw/ Occidental: /o.ɾiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

orinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orinar.

#### Variants

* orineguéssou, orinésseu, orinàssiu, orinàsseu, orinàreu
# oriní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈni/ balear /o.ɾiˈni/, /u.ɾiˈni/ Occidental: /o.ɾiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

oriní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de orinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: roini
# orinéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈne.sim/ balear /o.ɾiˈne.sim/, /u.ɾiˈne.sim/ Occidental: /o.ɾiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

orinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb orinar.

#### Variants

* orineguéssom, orinéssem, orinàssim, orinàssem, orinàrem

### Miscel·lània

* Anagrames: minoressi, missioner
# oriol
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈɔɫ/ balear /o.ɾiˈɔɫ/, /u.ɾiˈɔɫ/ Occidental: /o.ɾiˈɔɫ/
   * Rimes: -ɔl
   * Etimologia: Del llatí aureolus ‎(«daurat»), segle XV.

### Nom

oriol m. ‎(plural oriols)
* Ocell passeriforme molt vistós, amb un groc brillant al cos i les ales i la cua principalment negra, de cant fort i aflautat amb un xiulet característic (Oriolus oriolus).
* (peixos) lluerna vera
* (peixos) cèrvia

#### Sinònims

* dàvia
* menjafigues

#### Descendents

* Castellà: oriol

#### Traduccions

* Anglès: oriole $^{(en)}$
* Asturià: filomena $^{(ast)}$ f., cirombella $^{(ast)}$ f., sidoru $^{(ast)}$ m.
* Castellà: oropéndola $^{(es)}$ f., oriol $^{(es)}$ m.
* Francès: loriot $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·ri·ol (3)
* Anagrames: olori, olorí

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
* oriol. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Castellà

   * Pronúncia: /oˈɾjol/
   * Rimes: -ol
   * Etimologia: Del català oriol.

### Nom

oriol m. ‎(plural orioles)
* oriol

#### Sinònims

* oropéndola

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·riol (2)
# oriolanas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /o.ɾjoˈla.nas/, meridional /o.ɾjoˈla.nah/
       Americà: alt /o.ɾjoˈla.n(a)s/, baix /o.ɾjoˈla.nah/, austral /o.ɾjoˈla.nas/
   * Rimes: -anas

### Adjectiu

oriolanas f. pl.
* forma plural de oriolana

### Nom

oriolanas f. pl.
* forma plural de oriolana

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·rio·la·nas (4)
# orinésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.ɾiˈne.səw/ balear /o.ɾiˈne.səw/, /u.ɾiˈne.səw/ Occidental: /o.ɾiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

orinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb orinar.

#### Variants

* orineguéssou, orinéssiu, orinàssiu, orinàsseu, orinàreu
# opinariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.pi.naˈɾi.van/
   * Homòfon: opinarívem

### Verb

opinariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de opinar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] opinarien.
# opinarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.pi.naˈɾi.vas/

### Verb

opinarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de opinar.
    Forma algueresa per [tu] opinaries.
# opinaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /u.pi.nəˈɾe/, occidental /o.pi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

opinaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de opinar.

### Miscel·lània

* Anagrama: poarien

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /o.pi.naˈɾe/
       Americà: alt /o.p(i).naˈɾe/, baix /o.pi.naˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

opinaré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb opinar
# opinassen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /u.piˈna.sən/ balear /o.piˈna.sən/, /u.piˈna.sən/ Occidental: /o.piˈna.sen/
   * Rimes: -asen

### Verb

opinassen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb opinar.
    [Ells/elles/vostès] opinessin, opinessen, opinassen, opinassin o opinaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·nas·sen (4)
* Anagrames: passionen, pensionàs, peonassin
# opinaríveu
## Català

   * Pronúncia: alguerès /u.pi.naˈɾi.vu/

### Verb

opinaríveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de opinar.
    Forma algueresa per [vosaltres/vós] opinaríeu.
# opinarà
## Català

   * Pronúncia: oriental //uˈpi.nəˈɾə/, occidental /o.pi.naˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

opinarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de opinar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: o·pi·na·rà (4)
* Anagrames: aparion, pariona
# opinaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental //uˈpi.nəˈɾəs/, occidental /o.pi.naˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

opinaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de opinar.
# opinaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /u.pi.nəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /o.pi.naˈɾi.ɛw/, valencià /o.pi.naˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

opinaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de opinar.

#### Sinònims

* opinaríveu, forma algueresa.
# objetivo terminal
## Castellà
### Nom

objetivo terminal m. ‎(plural objetivos terminales)
* objectiu terminal

### Vegeu també

* objetivo terminal. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# objetivos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \oβ.xeˈti.βos\, meridional \oβ.heˈti.βoh\
       Americà: alt /ob.x(e)ˈti.bos/, baix \oβ.heˈti.βoh\, austral \oβ.xeˈti.βos\
   * Rimes: -ibos

### Adjectiu

objetivos m. pl.
* forma plural de objetivo

### Nom

objetivos m. pl.
* forma plural de objetivo
# objetivo didáctico
## Castellà
### Nom

objetivo didáctico m. ‎(plural objetivos didácticos)
* objectiu didàctic

### Vegeu també

* objetivo didáctico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# objetivos de aprendizaje
## Castellà
### Nom

objetivos de aprendizaje m. pl.
* forma plural de objetivo de aprendizaje
# objetivos didácticos
## Castellà
### Nom

objetivos didácticos m. pl.
* forma plural de objetivo didáctico
# objetivo educativo
## Castellà
### Nom

objetivo educativo m. ‎(plural objetivos educativos)
* objectiu d'aprenentatge

#### Sinònims

* objetivo de aprendizaje

### Vegeu també

* objetivo educativo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# objetivos de conducta
## Castellà
### Nom

objetivos de conducta m. pl.
* forma plural de objetivo de conducta
# objetivo específico
## Castellà
### Nom

objetivo específico m. ‎(plural objetivos específicos)
* objectiu específic

### Vegeu també

* objetivo específico. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# objetivo operativo
## Castellà
### Nom

objetivo operativo m. ‎(plural objetivos operativos)
* objectiu de conducta

#### Sinònims

* objetivo de conducta

### Vegeu també

* objetivo operativo. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# objetivo general
## Castellà
### Nom

objetivo general m. ‎(plural objetivos generales)
* objectiu general

### Vegeu també

* objetivo general. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 febrer 2015].
# paguen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpa.ɣən/, occidental /ˈpa.ɣen/
   * Rimes: -aɡen

### Verb

paguen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de pagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb pagar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·guen (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegnpu)
* Anagrama: apugen

## Català antic
### Verb

paguen
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de pagar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de pagar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de pagar
# paguessen
## Català
### Verb

paguessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues·sen (3)
* Anagrama: apugessen
# paguets
## Català antic
### Verb

paguets
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de pagar
# pagues
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈpa.ɣəs/, occidental /ˈpa.ɣes/
   * Rimes: -aɡes

### Nom

pagues f. pl.
* Forma plural de paga.

### Verb

pagues
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de pagar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues (2)
* Heterograma de 6 lletres (aegpsu)
* Anagrames: apuges, apugés, gaspeu, guapes

## Català antic
### Verb

pagues
* segona persona singular (tu) del present d'indicatiu de pagar
# paguesses
## Català
### Verb

paguesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues·ses (3)
* Anagrames: apugesses, gaspésseu, passegués
# paguessis
## Català
### Verb

paguessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues·sis (3)
* Anagrames: apugessis, gaspéssiu, guipasses
# pagueu
## Català
### Verb

pagueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de pagar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb pagar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gueu (2)
* Anagrama: apugeu

## Català antic
### Verb

pagueu
* segona persona plural (vós, vosaltres) del present de subjuntiu de pagar
# paguessa
## Català
### Verb

paguessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues·sa (3)
* Anagrama: pagàsseu
# paguessi
## Català
### Verb

paguessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues·si (3)
* Anagrames: guipessa, pegàssiu, pessigau, sapigués, sàpigues
# paguessin
## Català
### Verb

paguessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb pagar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: pa·gues·sin (3)
* Anagrames: apugessin, guipassen, pansigués