OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# encercolara
## Català
### Verb

encercolara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encercolar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encercolar.

#### Variants

* [1] encercolés, encercolàs
* [2] encercolés, encercolàs
# encercolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sər.kuˈɫa/ balear /ən.səɾ.koˈɫa/, /ən.sər.kuˈɫa/ Occidental: nord-occidental /en.ser.koˈɫa/ valencià /en.seɾ.koˈɫaɾ/, /en.seɾ.koˈɫa/ Informal: nord-occidental /an.ser.koˈɫa/, valencià /an.seɾ.koˈɫaɾ/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: encercolà
   * Etimologia: Del prefix en- i cèrcol, segle XV.

### Verb

encercolar trans.
* Posar cèrcols a un recipient.
* cenyir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: encercolo, encercola, encercolem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* cerclar, cercolar

#### Traduccions

* Anglès: hoop $^{(en)}$
* Castellà: enarcar $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cer·co·lar (4)
* Anagrama: cercolaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# encercolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sər.kuˈɫa.ɾən/ balear /ən.səɾ.koˈɫa.ɾən/, /ən.sər.kuˈɫa.ɾən/ Occidental: /en.seɾ.koˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

encercolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de encercolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encercolar.

#### Variants

* [2] encercolessin, encercolessen, encercolassin, encercolassen
# encercolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sər.ku.ɫəˈɾan/ balear /ən.səɾ.ko.ɫəˈɾan/, /ən.sər.ku.ɫəˈɾan/ Occidental: /en.seɾ.ko.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

encercolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de encercolar.
# encercolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sər.kuˈɫa.ɾəs/ balear /ən.səɾ.koˈɫa.ɾəs/, /ən.sər.kuˈɫa.ɾəs/ Occidental: /en.seɾ.koˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

encercolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de encercolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encercolar.

#### Variants

* [2] encercolessis, encercolesses, encercolassis, encercolasses
# engelebrisses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫəˈβɾi.səs/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫeˈbɾi.ses/
   * Rimes: -ises

### Verb

engelebrisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engelebrir-se.
# engelebriré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫə.βɾiˈɾe/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫe.bɾiˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

engelebriré
* Primera persona del singular (jo) del futur de engelebrir-se.
# engelebrisques
## Català
### Verb

engelebrisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb engelebrir-se.
# engelebriríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫə.βɾiˈɾi.əw/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫe.bɾiˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

engelebriríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de engelebrir-se.
# engelebrisca
## Català
### Verb

engelebrisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb engelebrir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb engelebrir-se.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb engelebrir-se.
# engelebrisquen
## Català
### Verb

engelebrisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb engelebrir-se.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb engelebrir-se.
# engelebrissen
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɲ.ʒə.ɫəˈβɾi.sən/, occidental /eɲ.d͡ʒe.ɫeˈbɾi.sen/
   * Rimes: -isen

### Verb

engelebrissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engelebrir-se.
# engelebrisc
## Català
### Verb

engelebrisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de engelebrir-se.
# encorsetàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kur.səˈta.βəw/ balear /əŋ.koɾ.səˈta.vəw/, /əŋ.kur.səˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kor.seˈta.βew/ valencià /eŋ.koɾ.seˈta.vew/, /eŋ.koɾ.seˈta.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

encorsetàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de encorsetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·se·tà·veu (5)
# encorsetí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kur.səˈti/ balear /əŋ.koɾ.səˈti/, /əŋ.kur.səˈti/ Occidental: /eŋ.koɾ.seˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

encorsetí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de encorsetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·se·tí (4)
* Anagrames: contreies, interseco
# encostrarse
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.kosˈtɾaɾ.se\, meridional \eŋ.kohˈtɾaɾ.se\
       Americà: alt \eŋ.k(o)sˈt͡saɾ.se\, baix \eŋ.kohˈtɾaɾ.se\
   * Rimes: -aɾse

### Verb

encostrarse trans., pron. ‎(present me encostro, passat me encostré, futur me encostraré)
* forma pronominal de encostrar
# encorsetéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kur.səˈte.siw/ balear /əŋ.koɾ.səˈte.siw/, /əŋ.kur.səˈte.siw/ Occidental: /eŋ.koɾ.seˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

encorsetéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb encorsetar.

#### Variants

* encorsetàssiu, encorsetàsseu, encorsetàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·se·tés·siu (5)
# encorsetéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kur.səˈte.sim/ balear /əŋ.koɾ.səˈte.sim/, /əŋ.kur.səˈte.sim/ Occidental: /eŋ.koɾ.seˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

encorsetéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb encorsetar.

#### Variants

* encorsetàssim, encorsetàssem, encorsetàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·se·tés·sim (5)
# encorsetàvem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kur.səˈta.βəm/ balear /əŋ.koɾ.səˈta.vəm/, /əŋ.kur.səˈta.vəm/ Occidental: nord-occidental /eŋ.kor.seˈta.βem/ valencià /eŋ.koɾ.seˈta.vem/, /eŋ.koɾ.seˈta.βem/
   * Rimes: -avem

### Verb

encorsetàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encorsetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·se·tà·vem (5)
# encostrar
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \eŋ.kosˈtɾaɾ\, meridional \eŋ.kohˈtɾaɾ\
       Americà: alt \eŋ.k(o)sˈt͡saɾ\, baix \eŋ.kohˈtɾaɾ\
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De en- i costra.

### Verb

encostrar trans., pron. ‎(pronominal encostrarse, present encostro, passat encostré, futur encostraré)
* encrostar

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cos·trar (3)
# encorsetés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.kur.səˈtes/ balear /əŋ.koɾ.səˈtes/, /əŋ.kur.səˈtes/ Occidental: /eŋ.koɾ.seˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

encorsetés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb encorsetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb encorsetar.

#### Variants

* [1] encorsetàs, encorsetara
* [2] encorsetàs, encorsetara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·cor·se·tés (4)
# enginjoles
## Català
### Verb

enginjoles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de enginjolar.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolesses
## Català
### Verb

enginjolesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjoli
## Català
### Verb

enginjoli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enginjolar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb enginjolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb enginjolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb enginjolar.
# enginjolin
## Català
### Verb

enginjolin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb enginjolar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb enginjolar.
# enginjolessen
## Català
### Verb

enginjolessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjoleu
## Català
### Verb

enginjoleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de enginjolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb enginjolar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb enginjolar.
# enginjolessis
## Català
### Verb

enginjolessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolis
## Català
### Verb

enginjolis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb enginjolar.
# enginjolo
## Català
### Verb

enginjolo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de enginjolar.
# enginjolessin
## Català
### Verb

enginjolessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enginjolar.
# enrojolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.ən/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾi.ən/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾi.en/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

enrojolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de enrojolar.
# enrojolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾa/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾa/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾa/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

enrojolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de enrojolar.
# enrojolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾas/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾas/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾas/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

enrojolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de enrojolar.
# enrojolaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾe/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾe/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾe/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

enrojolaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de enrojolar.
# enrojolassen
## Català
### Verb

enrojolassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb enrojolar.
# enrojolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.ə/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾi.ə/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾi.a/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

enrojolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de enrojolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de enrojolar.
# enrojolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.əs/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾi.əs/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾi.es/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

enrojolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de enrojolar.
# enrojolaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.əw/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾi.əw/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾi.ew/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

enrojolaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de enrojolar.
# enrojolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾɛw/ balear /ən.ro.ʒo.ɫəˈɾəw/, /ən.ru.ʒu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /en.ro.ʒo.ɫaˈɾew/, valencià /en.ro.d͡ʒo.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enrojolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de enrojolar.
# engallinàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡə.ʎiˈna.βəw/, balear /əŋ.ɡə.ʎiˈna.vəw/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈna.βew/ valencià /eŋ.ɡa.ʎiˈna.vew/, /eŋ.ɡa.ʎiˈna.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

engallinàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de engallinar.
# engallinés
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈnes/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

engallinés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.
# engallinéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈne.sim/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

engallinéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.

#### Variants

* engallinéssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·lli·nés·sim (5)
* Anagrama: llaminegessin
# engallinéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈne.siw/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

engallinéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.

#### Variants

* engallinésseu
# engalliní
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈni/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

engalliní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de engallinar.
# engallir-se
## Català
### Verb

engallir-se
* Forma pronominal de engallir.

### Miscel·lània

* Anagrames: gallineres, legislaren

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# engallinéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈne.səm/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

engallinéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.

#### Variants

* engallinéssim

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ga·lli·nés·sem (5)
* Anagrama: llaminegessen
# engallinésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡə.ʎiˈne.səw/, occidental /eŋ.ɡa.ʎiˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

engallinésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb engallinar.

#### Variants

* engallinéssiu
# engramponassis
## Català
### Verb

engramponassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engramponar.

#### Variants

* engramponessis, engramponasses
# engramponava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna.βə/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna.və/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna.və/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾam.poˈna.βa/ valencià /eŋ.ɡɾam.poˈna.va/, /eŋ.ɡɾam.poˈna.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

engramponava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de engramponar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de engramponar.

### Miscel·lània

* Anagrama: parangonàvem
# engramponaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna.βəs/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna.vəs/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾam.poˈna.βes/ valencià /eŋ.ɡɾam.poˈna.ves/, /eŋ.ɡɾam.poˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

engramponaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de engramponar.
# engramponasses
## Català
### Verb

engramponasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engramponar.

#### Variants

* engramponessis, engramponassis
# engramponassin
## Català
### Verb

engramponassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engramponar.

#### Variants

* engramponessin, engramponassen
# engramponau
## Català
### Verb

engramponau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de engramponar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb engramponar.
# engramponaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡɾəm.puˈna.βən/ balear /əŋ.ɡɾəm.poˈna.vən/, /əŋ.ɡɾəm.puˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /eŋ.ɡɾam.poˈna.βen/ valencià /eŋ.ɡɾam.poˈna.ven/, /eŋ.ɡɾam.poˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

engramponaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de engramponar.
# entaforar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fuˈɾa/ balear /ən.tə.foˈɾa/, /ən.tə.fuˈɾa/ Occidental: nord-occidental /en.ta.foˈɾa/ valencià /en.ta.foˈɾaɾ/, /en.ta.foˈɾa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: entaforà
   * Etimologia: De enforatar per metàtesi, segle XIX.

### Verb

entaforar trans., pron. ‎(pronominal entaforar-se)
* Posar quelcom en un forat, normalment per amagar-ho.
* (col·loquial) Encabir, col·locar de mala manera.
* (pejoratiu) Buscar un lloc a algú (un lloc de treball, un lloc per passar-hi la nit, etc.)
    Per aquesta nit he entaforat el teu cosí a casa del meu germà i demà ja s'arreglarà.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: entaforo, entafora, entaforem Vocal rizotònica: /o/

#### Sinònims

* enfonyar, enforatar, enforinyar, ensofronyar

#### Traduccions

* Anglès: hide $^{(en)}$
* Castellà: esconder $^{(es)}$
* Francès: cacher $^{(fr)}$
* Italià: nascondere $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·rar (4)
* Anagrames: afrontaré, enforatar

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, Optimot
# entaforareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fu.ɾəˈɾɛw/ balear /ən.tə.fo.ɾəˈɾəw/, /ən.tə.fu.ɾəˈɾɛw/ Occidental: /en.ta.fo.ɾaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

entaforareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·reu (5)
# entaforaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fu.ɾəˈɾi.ə/ balear /ən.tə.fo.ɾəˈɾi.ə/, /ən.tə.fu.ɾəˈɾi.ə/ Occidental: /en.ta.fo.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

entaforaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de entaforar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·ri·a (6)
# entaforaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fu.ɾəˈɾan/ balear /ən.tə.fo.ɾəˈɾan/, /ən.tə.fu.ɾəˈɾan/ Occidental: /en.ta.fo.ɾaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

entaforaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·ran (5)
# entaforant
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fuˈɾan/ balear /ən.tə.foˈɾant/, /ən.tə.fuˈɾan/ Occidental: nord-occidental /en.ta.foˈɾan/ valencià /en.ta.foˈɾant/, /en.ta.foˈɾan/
   * Rimes: -ant

### Verb

entaforant
* Gerundi del verb entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·rant (4)
# entaforara
## Català
### Verb

entaforara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaforar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaforar.

#### Variants

* [1] entaforés, entaforàs
* [2] entaforés, entaforàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·ra (5)
# entaforarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fu.ɾəˈɾɛm/ balear /ən.tə.fo.ɾəˈɾəm/, /ən.tə.fu.ɾəˈɾɛm/ Occidental: /en.ta.fo.ɾaˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

entaforarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de entaforar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·rem (5)
# entaforaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.tə.fuˈɾa.ɾən/ balear /ən.tə.foˈɾa.ɾən/, /ən.tə.fuˈɾa.ɾən/ Occidental: /en.ta.foˈɾa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

entaforaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de entaforar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb entaforar.

#### Variants

* [2] entaforessin, entaforessen, entaforassin, entaforassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ta·fo·ra·ren (5)
# ensopit
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suˈpit/ balear /ən.soˈpit/, /ən.suˈpit/ Occidental: /en.soˈpit/ Informal: occidental /an.soˈpit/
   * Rimes: -it
   * Etimologia: De ensopir.

### Adjectiu

ensopit m. ‎(femení ensopida, plural masculí ensopits, plural femení ensopides)
* Que està endormiscat, amb el cap espès.
* Mancat d’animació, poc vital, que no és divertit.

#### Sinònims

* (endormiscat) sòpit

#### Traduccions

* Anglès: drowsy $^{(en)}$
* Castellà: amodorrado $^{(es)}$
* Llengua de signes catalana: AVORRIR $^{(csc)}$, AVORRIR-ESPERA $^{(csc)}$
* Castellà: aburrido $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pit (3)
* Heterograma de 7 lletres (einopst)
* Anagrames: estopin, Ponsetí

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ensopits
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suˈpits/ balear /ən.soˈpits/, /ən.suˈpits/ Occidental: /en.soˈpits/
   * Rimes: -its

### Adjectiu

ensopits m. pl.
* Forma plural de ensopit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pits (3)
* Anagrames: optessin, posseint, topessin
# ensopir-se
## Català
### Verb

ensopir-se
* Forma pronominal de ensopir.

### Miscel·lània

* Anagrames: esperonis, operessin, posseïren, responies
# ensordiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.sur.diˈmen/ balear /ən.soɾ.ðiˈment/, /ən.sur.ðiˈmen/ Occidental: nord-occidental /en.sor.ðiˈmen/ valencià /en.soɾ.ðiˈment/, /en.soɾ.ðiˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De ensordir i el sufix -ment.

### Nom

ensordiment m. ‎(plural ensordiments)
* Fet d’ensordir.
* (fonètica) Procés pel qual un so sonor esdevé sord.
    «Tots els parlars catalans, sense excepció, presenten un procés d’ensordiment d’obstruents finals.» ((Pilar Prieto i Vives, Fonètica i fonologia. Els sons del català, 2014, Editorial UOC, ISBN 9788490642948.)

#### Antònims

* sonorització

#### Traduccions

* Anglès: devoicing $^{(en)}$
* Castellà: ensordecimiento $^{(es)}$ m.
* Francès: assourdissement $^{(fr)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·sor·di·ment (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ensopida
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.suˈpi.ðə/ balear /ən.soˈpi.ðə/, /ən.suˈpi.ðə/ Occidental: /en.soˈpi.ða/
   * Rimes: -ida

### Adjectiu

ensopida f. ‎(plural ensopides)
* Forma femenina de ensopit.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pi·da (4)
* Heterograma de 8 lletres (adeinops)
* Anagrames: desponia, opinades
# ensopiment
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.su.piˈmen/ balear /ən.so.piˈment/, /ən.su.piˈmen/ Occidental: nord-occidental /en.so.piˈmen/ valencià /en.so.piˈment/, /en.so.piˈmen/ Informal: nord-occidentalà /an.so.piˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De ensopir i el sufix -ment, segle XIX.

### Nom

ensopiment m. ‎(plural ensopiments)
* Estat de somnolència, d’entorpiment mental.

#### Sinònims

* sopitesa

#### Traduccions

* Anglès: drowsiness $^{(en)}$
* Castellà: amodorramiento $^{(es)}$ m.
* Francès: assoupissement $^{(fr)}$ m.
* Llengua de signes catalana: AVORRIR $^{(csc)}$, AVORRIR-ESPERA $^{(csc)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·so·pi·ment (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# entretenimientos
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /en.tɾe.te.niˈmjen.tos/, meridional \eŋ.tɾe.te.niˈmjeŋ.toh\
       Americà: alt /en.t͡se.te.niˈmjen.t(o)s/, baix \eŋ.tɾe.te.niˈmjeŋ.toh\, austral /en.tɾe.te.niˈmjen.tos/
   * Rimes: -entos

### Nom

entretenimientos m. pl.
* forma plural de entretenimiento
# entreteniu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.tɾə.təˈniw/, occidental /en.tɾe.teˈniw/
   * Rimes: -iw

### Verb

entreteniu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de entretenir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb entretenir.

#### Variants

* [2] entretingueu, entretengueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·tre·te·niu (4)