OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# emissora
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.miˈso.ɾə/, occidental /e.miˈso.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Nom

emissora f. ‎(plural emissores)
* Instal·lació que permet transmetre sons i imatges per mitjà d'ones electromagnètiques.

### Nom

emissora f. ‎(plural emissores)
* Forma femenina de emissor.

### Adjectiu

emissora f. ‎(plural emissores)
* Forma femenina de emissor.

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mis·so·ra (4)
* Anagrama: somiares

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: GDLC
# emissió
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.mi.siˈo/, occidental /e.mi.siˈo/
   * Rimes: -o
   * Homòfon: amissió
   * Etimologia: Del llatí vulgar *emissione, acusatiu de emissio, segle XV.

### Nom

emissió f. ‎(plural emissions)
* Acció i efecte d'emetre.
    L'emissió d'un vot. L'emissió d'un bitllet.
* (física) Producció i transmissió d'un senyal a través d'ones electromagnètiques, mecàniques...
    L'emissió d'un programa de ràdio. L'emissió d'un so.
* Expulsió de materials a l'atmosfera.
    Les emissions de CO$_2$ d'una indústria.
* Cosa que s'emet.

#### Traduccions

* Anglès: emission $^{(en)}$, broadcast $^{(en)}$
* Castellà: emisión $^{(es)}$ f.
* Francès: émission $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mis·si·ó (4)
* Anagrama: oiéssim

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# emissor
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.miˈso/ Occidental: nord-occidental /e.miˈso/, valencià /e.miˈsoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: Del llatí emissor.

### Nom

emissor m. ‎(plural emissors, femení emissora)
* Objecte, element, etc que emet.
* Persona que produeix un missatge en una comunicació vers el receptor.

#### Traduccions

* Castellà: emisor $^{(es)}$ m.
* Castellà: emisor $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

emissor m. ‎(femení emissora, plural masculí emissors, plural femení emissores)
* Que emet.

#### Traduccions

* Castellà: emisor $^{(es)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: e·mis·sor (3)
* Anagrames: oréssim, somiers, somreis, somriés

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# emmascararies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾi.əs/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emmascararies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emmascarar.
# emmascararà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾa/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emmascararà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emmascarar.
# emmascararien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾi.ən/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emmascararien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emmascarar.
# emmascararé
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾe/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emmascararé
* Primera persona del singular (jo) del futur de emmascarar.
# emmascararíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾi.əw/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emmascararíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emmascarar.
# emmascarassen
## Català
### Verb

emmascarassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* emmascaressin, emmascaressen, emmascarassin, emmascararen
# emmascarasses
## Català
### Verb

emmascarasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emmascarar.

#### Variants

* emmascaressis, emmascaresses, emmascarassis, emmascarares
# emmascararia
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾi.ə/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

emmascararia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de emmascarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de emmascarar.
# emmascararàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.məs.kə.ɾəˈɾas/, occidental /em.mas.ka.ɾaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emmascararàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emmascarar.
# dominaven
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈna.βən/, /du.miˈna.vən/, occidental /do.miˈna.βen/, /do.miˈna.ven/
   * Rimes: -aven

### Verb

dominaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.

#### Sinònims

* dominaien, forma col·loquial.
# dominavi
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈna.βi/

### Verb

dominavi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.
    Forma septentrional per [jo] dominava.
# dominazione
## Italià

   * Pronúncia: /do.mi.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

dominazione f. ‎(plural dominazioni)
* dominació

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·na·zió·ne (5)
# dominazioni
## Italià

   * Pronúncia: /do.mi.natˈt͡sjoː.ni/

### Nom

dominazioni f. pl.
* forma plural de dominazione
# domine
## Català

   * Pronúncia: occidental /doˈmi.ne/
   * Rimes: -ine

### Verb

domine
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de dominar.
    Forma valenciana: [jo] domino, domine, domín o domini.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb dominar.
    [Que jo] domini o domine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb dominar.
    [Que ell/ella/vostè] domini o domine.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb dominar.
    Domini o domine [ell/ella/vostè].

### Miscel·lània

* Síl·labes: do·mi·ne (3)
* Heterograma de 6 lletres (deimno)
* Anagrames: deònim, monedi, monedí

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈdɔ.mɪ.nɛ/

### Nom

domine
* vocatiu singular de dominus
# dominau
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: balear /do.miˈnaw/, /du.miˈnaw/ alguerès /du.miˈnaw/
   * Rimes: -aw
   * Parònim: domina-ho

### Verb

dominau
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de dominar.
    [Vosaltres/vós] domineu o dominau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb dominar.
    Domineu o dominau [vosaltres/vós].
# dominava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.miˈna.βə/, balear /du.miˈna.və/ Occidental: /do.miˈna.βa/, /do.miˈna.va/
   * Rimes: -ava

### Verb

dominava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.

#### Sinònims

* dominavi, dominaia, formes col·loquials.
# dominavo
## Català

   * Pronúncia: oriental /du.miˈna.βu/, nord-occidental /do.miˈna.βo/

### Verb

dominavo
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.
    Forma col·loquial per [vosaltres/vós] dominàveu.
# dominaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /du.miˈna.βəs/, balear /du.miˈna.vəs/ Occidental: /do.miˈna.βes/, /do.miˈna.ves/
   * Rimes: -aves

### Verb

dominaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de dominar.

#### Sinònims

* dominaies, forma col·loquial.
# encanalarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nə.ɫəˈɾa/, occidental /eŋ.ka.na.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

encanalarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de encanalar.

### Miscel·lània

* Anagrama: acanalaren
# encanalaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nə.ɫəˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ka.na.ɫaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

encanalaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encanalar.

#### Variants

* encanalaríveu
# encanalarives
## Català
### Verb

encanalarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de encanalar.

#### Variants

* encanalaries
# encanalaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nə.ɫəˈɾe/, occidental /eŋ.ka.na.ɫaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

encanalaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de encanalar.
# encanalariven
## Català
### Verb

encanalariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de encanalar.

#### Variants

* encanalarien
# encanalaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.kə.nə.ɫəˈɾas/, occidental /eŋ.ka.na.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

encanalaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de encanalar.
# encanalaríveu
## Català
### Verb

encanalaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de encanalar.

#### Variants

* encanalaríeu
# encanalariva
## Català
### Verb

encanalariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de encanalar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de encanalar.

#### Variants

* [1] encanalaria
* [2] encanalaria
# emputxat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.puˈt͡ʃat/, occidental /em.puˈt͡ʃat/
   * Rimes: -at

### Verb

emputxat
* Participi masculí singular del verb emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xat (3)
# emputxaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾe/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

emputxaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·ré (4)
# emputxaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾi.əm/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

emputxaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·rí·em (5)
# emputxaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾi.əw/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

emputxaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·rí·eu (5)
# emputxasses
## Català
### Verb

emputxasses
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb emputxar.

#### Variants

* emputxessis, emputxesses, emputxares

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xas·ses (4)
# emputxaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾi.əs/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

emputxaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·ri·es (5)
# emputxaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾas/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

emputxaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·ràs (4)
# emputxassen
## Català
### Verb

emputxassen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb emputxar.

#### Variants

* emputxessin, emputxessen, emputxaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xas·sen (4)
# emputxarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾa/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

emputxarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·rà (4)
# emputxarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pu.t͡ʃəˈɾi.ən/, occidental /em.pu.t͡ʃaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

emputxarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de emputxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·put·xa·ri·en (5)
# empenyin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɛ.ɲin/ balear /əmˈpə.ɲin/, /əmˈpɛ.ɲin/ Occidental: /emˈpe.ɲin/
   * Rimes: -ɛɲin

### Verb

empenyin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb empènyer.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb empènyer.

#### Variants

* [1] empenyen, empenguin
* [2] empenyen, empenguin

### Miscel·lània

* Anagrama: empinyen
# empenyis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əmˈpɛ.ɲis/ balear /əmˈpə.ɲis/, /əmˈpɛ.ɲis/ Occidental: /emˈpe.ɲis/
   * Rimes: -ɛɲis

### Verb

empenyis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb empènyer.

#### Variants

* empenyes, empenguis, empenyos

### Miscel·lània

* Anagrames: empinyes, empinyés, espenyim
# empenyiva
## Català
### Verb

empenyiva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* [1] empenyeva, empenyia
* [2] empenyeva, empenyia
# empenyora
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲo.ɾə/, occidental /em.peˈɲo.ɾa/
   * Rimes: -oɾa

### Verb

empenyora
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de empenyorar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb empenyorar.
# empenyies
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.pəˈɲi.əs/, occidental /em.peˈɲi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

empenyies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* empenyives, empenyeves

### Miscel·lània

* Anagrama: espenyíem
# empenyiven
## Català
### Verb

empenyiven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* empenyeven, empenyien
# empenyives
## Català
### Verb

empenyives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de empènyer.

#### Variants

* empenyeves, empenyies

### Miscel·lània

* Anagrama: espenyívem
# empenyor
## Català
### Verb

empenyor
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empenyorar.

#### Variants

* empenyoro, empenyore, empenyori

### Miscel·lània

* Anagrames: emprenyo, penyorem
# empenyo
## Català
### Verb

empenyo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de empènyer.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb empènyer.

#### Variants

* [1] empeny, empenyi, empenc
* [2] empenyi, empenya, empengui
# engrassaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾə.səˈɾas/, occidental /eŋ.ɡɾa.saˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

engrassaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sa·ràs (4)
# engrassaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾə.səˈɾe/, occidental /eŋ.ɡɾa.saˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

engrassaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sa·ré (4)
* Anagrama: agarressen
# engrassaríem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾə.səˈɾi.əm/, occidental /eŋ.ɡɾa.saˈɾi.em/
   * Rimes: -iem

### Verb

engrassaríem
* Primera persona del plural (nosaltres) del condicional de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sa·rí·em (5)
# engrassats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈsats/, occidental /eŋ.ɡɾaˈsats/
   * Rimes: -ats

### Verb

engrassats
* Participi masculí plural del verb engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sats (3)
# engrassaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾə.səˈɾi.əw/, occidental /eŋ.ɡɾa.saˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

engrassaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sa·rí·eu (5)
* Anagrama: assegurarien
# engrassasses
## Català
### Verb

engrassasses
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrassessis, engrassesses, engrassassis

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sas·ses (4)
# engrassassen
## Català
### Verb

engrassassen
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrassessin, engrassessen, engrassassin

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sas·sen (4)
# engrassassin
## Català
### Verb

engrassassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrassessin, engrassessen, engrassassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sas·sin (4)
* Anagrama: granissassen
# engrassassis
## Català
### Verb

engrassassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb engrassar.

#### Variants

* engrassessis, engrassesses, engrassasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sas·sis (4)
* Anagrama: granissasses
# engrassat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡɾəˈsat/, occidental /eŋ.ɡɾaˈsat/
   * Rimes: -at

### Verb

engrassat
* Participi masculí singular del verb engrassar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·gras·sat (3)
* Anagrama: tragassen
# encetessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈte.sin/, occidental /en.seˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

encetessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* enceteguessen, encetessen, encetassin, encetassen, encetaren

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tes·sin (4)
* Anagrames: necessiten, sentències
# encetessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈte.sis/, occidental /en.seˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

encetessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* enceteguesses, encetesses, encetassis, encetasses, encetares

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tes·sis (4)
* Anagrames: necessites, necessités
# enceteu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ən.səˈtɛw/ balear /ən.səˈtəw/, /ən.səˈtɛw/ Occidental: /en.seˈtew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

enceteu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de encetar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb encetar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb encetar.

#### Variants

* [1] encetau
* [2] encetegueu
* [3] encetau

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·teu (3)
# enceti
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈsɛ.ti/, occidental /enˈse.ti/
   * Rimes: -ɛti

### Verb

enceti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encetar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encetar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb encetar.

#### Variants

* [1] enceto, encete, encet
* [2] encete, enceto
* [3] encete, enceto
* [4] encete

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·ti (3)
# encetos
## Català
### Verb

encetos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* encetis, encetes

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tos (3)
* Anagrames: coentes, encesto, escoten
# encetis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈsɛ.tis/, occidental /enˈse.tis/
   * Rimes: -ɛtis

### Verb

encetis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* encetes, encetos

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tis (3)
* Anagrames: encesti, encestí, insecte
# enceto
## Català
### Verb

enceto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de encetar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb encetar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb encetar.

#### Variants

* [1] encete, enceti, encet
* [2] enceti, encete
* [3] enceti, encete

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·to (3)
# encetin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ənˈsɛ.tin/, occidental /enˈse.tin/
   * Rimes: -ɛtin

### Verb

encetin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb encetar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb encetar.

#### Variants

* [1] enceten
* [2] enceten

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tin (3)
# encetà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.səˈta/, occidental /en.seˈta/
   * Rimes: -a

### Verb

encetà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de encetar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tà (3)
# encetàiem
## Català
### Verb

encetàiem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de encetar.

#### Variants

* encetàvom, encetàvem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·ce·tà·iem (4)
# embambada
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəmˈba.ðə/, occidental /em.bamˈba.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

embambada f. ‎(plural embambades)
* Forma femenina de embambat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bam·ba·da (4)
# embambades
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəmˈba.ðəs/, occidental /em.bamˈba.ðes/
   * Rimes: -ades

### Adjectiu

embambades f. pl.
* Forma plural de embambada.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bam·ba·des (4)
# embambar-se
## Català
### Verb

embambar-se
* Forma pronominal de embambar.
# embambat
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəmˈbat/, occidental /em.bamˈbat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: (pendent)

### Adjectiu

embambat m. ‎(femení embambada, plural masculí embambats, plural femení embambades)
* embadalit

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bam·bat (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB
# embambats
## Català

   * Pronúncia: oriental /əm.bəmˈbats/, occidental /em.bamˈbats/
   * Rimes: -ats

### Adjectiu

embambats m. pl.
* Forma plural de embambat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: em·bam·bats (3)
# endiumenjà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒa/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒa/
   * Rimes: -a

### Verb

endiumenjà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de endiumenjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jà (4)
# endiumenjàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒa.ɾəw/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

endiumenjàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de endiumenjar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [2] endiumengéssiu, endiumengésseu, endiumenjàssiu, endiumenjàsseu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jà·reu (5)
# endiumenjàs
## Català
### Verb

endiumenjàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [1] endiumengés, endiumenjara
* [2] endiumengés, endiumenjara

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jàs (4)
# endiumenjàssem
## Català
### Verb

endiumenjàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengéssim, endiumengéssem, endiumenjàssim, endiumenjàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jàs·sem (5)
# endiumenjàssiu
## Català
### Verb

endiumenjàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengéssiu, endiumengésseu, endiumenjàsseu, endiumenjàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jàs·siu (5)
# endiumenjàrem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ən.diw.məɲˈʒa.ɾəm/, occidental /en.diw.meɲˈd͡ʒa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

endiumenjàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de endiumenjar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* [2] endiumengéssim, endiumengéssem, endiumenjàssim, endiumenjàssem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jà·rem (5)
# endiumenjàsseu
## Català
### Verb

endiumenjàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengéssiu, endiumengésseu, endiumenjàssiu, endiumenjàreu

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jàs·seu (5)
# endiumenjàssim
## Català
### Verb

endiumenjàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb endiumenjar.

#### Variants

* endiumengéssim, endiumengéssem, endiumenjàssem, endiumenjàrem

### Miscel·lània

* Síl·labes: en·diu·men·jàs·sim (5)