OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# al devora de
## Català
### Preposició

al devora de
* al costat de
    «No obstant això, les vint-i-dues vegades que recorre a les seves opinions són indubtablement poc significatives al devora de les més de dues-centes cinquanta que apel·la als dos anteriors.» (Josep Batlló Ortiz i Jordi Ferran Boleda, Actes de la VIII Trobada d’Història de la Ciència i de la Tècnica: Mallorca, 18, 19, 20 i 21 de novembre de 2004, Institut d'Estudis Catalans, 2006, ISBN 9788472838802)

#### Relacionats

* al devora

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB, DSFF
# agrònoms
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɣɾɔ.nums/ balear /əˈɣɾɔ.noms/, /əˈɣɾɔ.nums/ Occidental: /aˈɣɾɔ.noms/

### Nom

agrònoms m. pl.
* Forma plural de agrònom.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grò·noms (3)
* Anagrama: romangos
# agrònom
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈɣɾɔ.num/ balear /əˈɣɾɔ.nom/, /əˈɣɾɔ.num/ Occidental: /aˈɣɾɔ.nom/
   * Etimologia: Del grec antic ἀγρόνομος ‎(agrónomos), segle XIX.

### Nom

agrònom m. ‎(plural agrònoms, femení agrònoma)
* Tècnic en agronomia.

#### Traduccions

* Anglès: agronomist $^{(en)}$
* Castellà: agrónomo $^{(es)}$
* Esperanto: agronomo $^{(eo)}$
* Francès: agronome $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grò·nom (3)
* Anagrames: morgona, morgonà, romango

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# agríssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.sim/, occidental /aˈɣɾi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

agríssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grís·sim (3)
* Anagrama: giràssim
# agríssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.siw/, occidental /aˈɣɾi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

agríssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grís·siu (3)
* Anagrama: giràssiu
# agríreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.ɾəw/, occidental /aˈɣɾi.ɾew/
   * Rimes: -iɾew

### Verb

agríreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de agrir.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grí·reu (3)
* Anagrames: argüiré, girareu, giràreu, guariré, riguera
# agrísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.səw/, occidental /aˈɣɾi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

agrísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grís·seu (3)
* Anagrames: agressiu, asseguri, assegurí, giràsseu, regàssiu, riguessa, seguiràs, sigueràs
# agríssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.səm/, occidental /aˈɣɾi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

agríssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grís·sem (3)
* Anagrames: giràssem, migressa, regàssim
# agrís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾis/, occidental /aˈɣɾis/
   * Rimes: -is

### Verb

agrís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrir.
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrisar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·grís (2)
* Anagrames: garsí, giràs, grisa, raigs, sargí, sirga $^{(revers)}$
# aferralleu
## Català
### Verb

aferralleu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aferrallar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aferrallar-se.
# aferralle
## Català
### Verb

aferralle
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrallar-se.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aferrallar-se.
# aferralles
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈra.ʎəs/ balear /ə.fəˈra.ʎəs/, /ə.fəˈra.jəs/ Occidental: /a.feˈra.ʎes/
   * Rimes: -aʎes

### Verb

aferralles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aferrallar-se.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallessen
## Català
### Verb

aferrallessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallessin
## Català
### Verb

aferrallessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferralli
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈra.ʎi/ balear /ə.fəˈra.ʎi/, /ə.fəˈra.ji/ Occidental: /a.feˈra.ʎi/
   * Rimes: -aʎi

### Verb

aferralli
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aferrallar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aferrallar-se.
# aferrallen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.fəˈra.ʎən/ balear /ə.fəˈra.ʎən/, /ə.fəˈra.jən/ Occidental: /a.feˈra.ʎen/
   * Rimes: -aʎen

### Verb

aferrallen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aferrallar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aferrallar-se.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aferrallar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·fer·ra·llen (4)
* Anagrama: afrenellar
# aferrallesses
## Català
### Verb

aferrallesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# aferrallessis
## Català
### Verb

aferrallessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aferrallar-se.
# ainaratzat
## Basc
### Nom

ainaratzat
* prolatiu indefinit de ainara
# ainaraz
## Basc
### Nom

ainaraz
* instrumental indefinit de ainara
* instrumental definit singular de ainara
# ainarekin
## Basc
### Nom

ainarekin
* comitatiu definit plural de ainara
# ainarari
## Basc
### Nom

ainarari
* datiu indefinit de ainara
* datiu definit singular de ainara
# ainararengatik
## Basc
### Nom

ainararengatik
* causal indefinit de ainara
* causal definit singular de ainara
# ainararik
## Basc
### Nom

ainararik
* partitiu indefinit de ainara
# ainarek
## Basc
### Nom

ainarek
* ergatiu definit plural de ainara
# ainararengandik
## Basc
### Nom

ainararengandik
* ablatiu indefinit de ainara
* ablatiu definit singular de ainara
# ainararentzat
## Basc
### Nom

ainararentzat
* benefactiu indefinit de ainara
* benefactiu definit singular de ainara
# ainarei
## Basc
### Nom

ainarei
* datiu definit plural de ainara
# albalateras
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βa.laˈte.ɾas\, meridional \al.βa.laˈte.ɾah\
       Americà: alt \al.βa.laˈte.(ɾa)s\, baix \al.βa.laˈte.ɾah\, austral \al.βa.laˈte.ɾas\
   * Rimes: -eɾas

### Adjectiu

albalateras f. pl.
* forma plural de albalatera

### Nom

albalateras f. pl.
* forma plural de albalatera
# albalatà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βə.ɫəˈta/, occidental /aɫ.ba.ɫaˈta/
   * Rimes: -a

### Nom

albalatà m. ‎(plural albalatans, femení albalatana)
* Natural d'Albalat dels Sorells (l'Horta).
* Natural d'Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre).

#### Sinònims

* [2] albalatenc

#### Traduccions

* Castellà: albalatense $^{(es)}$ m.
* Castellà: albalatano $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

albalatà m. ‎(femení albalatana, plural masculí albalatans, plural femení albalatanes)
* Originari, pertanyent o relatiu a Albalat dels Sorells (l'Horta).
* Originari, pertanyent o relatiu a Albalat dels Tarongers (el Camp de Morvedre).

#### Sinònims

* [2] albalatenc

#### Traduccions

* Castellà: albalatense $^{(es)}$ m.
* Castellà: albalatano $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·la·tà (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB, ésAdir
# albalense
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βaˈlen.se\, meridional \al.βaˈleŋ.se\
       Americà: alt \al.βaˈlen.s(e)\, baix \al.βaˈleŋ.se\, austral \al.βaˈlen.se\
   * Rimes: -ense

### Adjectiu

albalense inv. ‎(plural albalenses)
* Albalenc: Originari, pertanyent o relatiu a Albal (l'Horta).

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·len·se (4)
# albalatera
## Castellà

   * Pronúncia: \al.βa.laˈte.ɾa\
   * Rimes: -eɾa

### Adjectiu

albalatera f. ‎(plural albalateras)
* forma femenina de albalatero

### Nom

albalatera f. ‎(plural albalateras)
* forma femenina de albalatero
# albalatero
## Castellà

   * Pronúncia: \al.βa.laˈte.ɾo\
   * Rimes: -eɾo

### Adjectiu

albalatero m. ‎(femení albalatera, plural masculí albalateros, plural femení albalateras)
* albalatenc

### Nom

albalatero m. ‎(plural albalateros, femení albalatera)
* albalatenc

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·la·te·ro (5)
# albalateros
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βa.laˈte.ɾos\, meridional \al.βa.laˈte.ɾoh\
       Americà: alt \al.βa.laˈte.(ɾo)s\, baix \al.βa.laˈte.ɾoh\, austral \al.βa.laˈte.ɾos\
   * Rimes: -eɾos

### Adjectiu

albalateros m. pl.
* forma plural de albalatero

### Nom

albalateros m. pl.
* forma plural de albalatero
# albalenc
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βəˈɫɛŋ/ balear /əɫ.bəˈɫəŋk/, /əɫ.bəˈɫɛŋk/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βaˈɫeŋ/ valencià /aɫ.baˈɫeŋk/, /aɫ.βaˈɫeŋ/
   * Rimes: -ɛŋk
   * Etimologia: De Albal i el sufix -enc.

### Nom

albalenc m. ‎(plural albalencs, femení albalenca)
* Natural d'Albal (l'Horta).

#### Sinònims

* albaler

#### Traduccions

* Castellà: albalense $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

albalenc m. ‎(femení albalenca, plural masculí albalencs, plural femení albalenques)
* Originari, pertanyent o relatiu a Albal (l'Horta).

#### Sinònims

* albaler

#### Traduccions

* Castellà: albalense $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ba·lenc (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# albatrosarengatik
## Basc
### Nom

albatrosarengatik
* causal definit singular de albatros
# albatrosari
## Basc
### Nom

albatrosari
* datiu definit singular de albatros
# albatrosaz
## Basc
### Nom

albatrosaz
* instrumental definit singular de albatros
# albatrose
## Romanès
### Nom

albatrose
* vocatiu singular de albatros
# albatrosarentzat
## Basc
### Nom

albatrosarentzat
* benefactiu definit singular de albatros
# albatrosek
## Basc
### Nom

albatrosek
* ergatiu indefinit de albatros
* ergatiu definit plural de albatros
# albatrosarengandik
## Basc
### Nom

albatrosarengandik
* ablatiu definit singular de albatros
# albatrosei
## Basc
### Nom

albatrosei
* datiu definit plural de albatros
# albatrosekin
## Basc
### Nom

albatrosekin
* comitatiu definit plural de albatros
* comitatiu indefinit de albatros
# albatrosen
## Basc
### Nom

albatrosen
* genitiu indefinit de albatros
* genitiu definit plural de albatros
# albina
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

albina
* nominatiu i acusatiu definit singular de albină
# albine
## Romanès
### Nom

albine
* forma plural de albină
* genitiu i datiu indefinit singular de albină
# albinele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

albinele
* nominatiu i acusatiu definit plural de albină
# albinelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

albinelor
* genitiu i datiu definit plural de albină
* vocatiu plural de albină
# albin
## Català
### Verb

albin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb albar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bin (2)
* Anagrama: Líban
# albinisme
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.βiˈniz.mə/, occidental /aɫ.biˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: De albí i el sufix -isme.

### Nom

albinisme m. ‎(plural albinismes)
* Trastorn congènit en què hi ha una absència total o parcial de pigment dels ulls, pell i pèl als éssers humans i animals

#### Traduccions

* Anglès: albinism $^{(en)}$
* Castellà: albinismo $^{(es)}$
* Esperanto: albinismo $^{(eo)}$
* Francès: albinisme $^{(fr)}$
* Gallec: albinismo $^{(gl)}$ m.
* Italià: albinismo $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bi·nis·me (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC
# albinei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

albinei
* genitiu i datiu definit singular de albină
# albinismi
## Italià

   * Pronúncia: /al.biˈni.zmi/

### Nom

albinismi m. pl.
* forma plural de albinismo
# albinism
## Anglès

   * Etimologia: De albino i el sufix -ism.

### Nom

albinism ‎(comptable i incomptable, plural albinisms)
* (medicina) albinisme

### Vegeu també

* albinism. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# agarberàssem
## Català
### Verb

agarberàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·be·ràs·sem (5)
* Anagrama: esbramegaràs
# agarberàsseu
## Català
### Verb

agarberàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberàssim
## Català
### Verb

agarberàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.səm/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

agarberéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gar·be·rés·sem (5)
* Anagrama: esbramegares
# agarberésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.səw/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

agarberésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberàssiu
## Català
### Verb

agarberàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣər.bəˈɾa.βəw/, balear /ə.ɣəɾ.bəˈɾa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣar.βeˈɾa.βew/ valencià /a.ɣaɾ.beˈɾa.vew/, /a.ɣaɾ.βeˈɾa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agarberàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agarberar.
# agarberés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾes/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾes/
   * Rimes: -es

### Verb

agarberés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# agarberéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣər.bəˈɾe.sim/, occidental /a.ɣaɾ.beˈɾe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agarberéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agarberar.
# akaparis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kaˈpa.ris/
   * Àudio: França

### Verb

akaparis
* passat de akapari
# akaparus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kaˈpa.rus/

### Verb

akaparus
* condicional de akapari
# akasia-blan
## Crioll de Guadeloupe

   * Etimologia: Vegeu també el francès acacia blanc

### Nom

akasia-blan
* Bot. (Acacia tenuifolia Willd.).

### Vegeu també

* Vilayleck, Elisabeth. Ethnobotanique et médecine traditionnelle créoles, 2002. Matoury: Ibis Rouge, 123. ISBN 2-84450-134-6. (com Acacia paniculata Willd.)
# akcentas
## Esperanto

   * Pronúncia: /akˈt͡sen.tas/

### Verb

akcentas
* present de akcenti
# akaparu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kaˈpa.ru/

### Verb

akaparu
* volitiu de akapari
# akasia
## Crioll de Guadeloupe

   * Etimologia: Del francès acacia

### Nom

akasia
* Bot. (Acacia spp.).

#### Compostos i expressions

* akasia-blan
* akasia-jòn
# akasia-jòn
## Crioll de Guadeloupe

   * Etimologia: Vegeu també el francès acacia jaune

### Nom

akasia-jòn
* Bot. (Acacia farnesiana Will.).

### Vegeu també

* Vilayleck, Elisabeth. Ethnobotanique et médecine traditionnelle créoles, 2002. Matoury: Ibis Rouge, 123. ISBN 2-84450-134-6.
# akatl
## Nàhuatl de la Huasteca central
### Nom

akatl
* canya
# akcenti
## Esperanto

   * Pronúncia: /akˈt͡sen.ti/
   * Àudio: França

### Verb

akcenti ‎(present akcentas, passat akcentis, futur akcentos, condicional akcentus, volitiu akcentu)
* accentuar
# akaparos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kaˈpa.ros/
   * Àudio: França

### Verb

akaparos
* futur de akapari
# aigualíssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.siw/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.siw/
   * Rimes: -isiw

### Verb

aigualíssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualíveu
## Català
### Verb

aigualíveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de aigualir.
# aiguamans
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌaj.ɣwəˈmans/, occidental /ˌaj.ɣwaˈmans/
   * Rimes: -ans
   * Etimologia: De aigua i mans.

### Nom

aiguamans m. ‎(plural invariable)
* Aigua per rentar-se les mans.
* Recipient per rentar-se les mans.

#### Traduccions

* Castellà: aguamanos $^{(es)}$
* Alemany: Wasserkrug $^{(de)}$ m.
* Anglès: ewer $^{(en)}$
* Castellà: aguamanil $^{(es)}$
* Francès: aiguière $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·gua·mans (3)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# aigualíssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.sim/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.sim/
   * Rimes: -isim

### Verb

aigualíssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualíssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.səm/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.sem/
   * Rimes: -isem

### Verb

aigualíssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualísseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫi.səw/, occidental /aj.ɣwaˈɫi.sew/
   * Rimes: -isew

### Verb

aigualísseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# aigualís
## Català

   * Pronúncia: oriental /əj.ɣwəˈɫis/, occidental /aj.ɣwaˈɫis/
   * Rimes: -is

### Verb

aigualís
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aigualir.
# alcoliste
## Italià

   * Pronúncia: /al.koˈli.ste/

### Nom

alcoliste f. pl.
* forma plural de alcolista
# alcoliche
## Italià

   * Pronúncia: /alˈkɔː.li.ke/

### Adjectiu

alcoliche f. pl.
* forma plural de alcolica
# alcolica
## Italià

   * Pronúncia: /alˈkɔː.li.ka/

### Adjectiu

alcolica f. ‎(plural alcoliche)
* forma femenina de alcolico
# alcolista
## Italià

   * Pronúncia: /al.koˈli.sta/

### Nom

alcolista m. f. ‎(plural masculí alcolisti, plural femení alcoliste)
* alcohòlic

#### Sinònims

* alcolizzato

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·co·lì·sta (4)
# alcolici
## Italià

   * Pronúncia: /alˈkɔː.li.t͡ʃi/

### Adjectiu

alcolici m. pl.
* forma plural de alcolico
# alcolico
## Italià

   * Pronúncia: /alˈkɔː.li.ko/

### Adjectiu

alcolico m. ‎(femení alcolica, plural masculí alcolici, plural femení alcoliche)
* alcohòlic

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·cò·li·co (4)
# alcavotejassis
## Català
### Verb

alcavotejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcavotejar.
# alcavotejassin
## Català
### Verb

alcavotejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcavotejar.
# alcavotejaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.βu.tə.ʒəˈɾi.əw/ balear /əɫ.kə.vo.tə.ʒəˈɾi.əw/, /əɫ.kə.vu.tə.ʒəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.βo.te.ʒaˈɾi.ew/ valencià /aɫ.ka.vo.te.d͡ʒaˈɾi.ew/, /aɫ.ka.βo.te.d͡ʒaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

alcavotejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de alcavotejar.
# alcavotejassen
## Català
### Verb

alcavotejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcavotejar.
# alcavotejasses
## Català
### Verb

alcavotejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcavotejar.
# alcavotejarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.βu.tə.ʒəˈɾa/ balear /əɫ.kə.vo.tə.ʒəˈɾa/, /əɫ.kə.vu.tə.ʒəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.βo.te.ʒaˈɾa/ valencià /aɫ.ka.vo.te.d͡ʒaˈɾa/, /aɫ.ka.βo.te.d͡ʒaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alcavotejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alcavotejar.
# alcavotejaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.βu.tə.ʒəˈɾas/ balear /əɫ.kə.vo.tə.ʒəˈɾas/, /əɫ.kə.vu.tə.ʒəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.βo.te.ʒaˈɾas/ valencià /aɫ.ka.vo.te.d͡ʒaˈɾas/, /aɫ.ka.βo.te.d͡ʒaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alcavotejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alcavotejar.
# alcavotejaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.βu.tə.ʒəˈɾe/ balear /əɫ.kə.vo.tə.ʒəˈɾe/, /əɫ.kə.vu.tə.ʒəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /aɫ.ka.βo.te.ʒaˈɾe/ valencià /aɫ.ka.vo.te.d͡ʒaˈɾe/, /aɫ.ka.βo.te.d͡ʒaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alcavotejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alcavotejar.
# agrimessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈme.sis/, occidental /a.ɣɾiˈme.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

agrimessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mes·sis (4)
* Anagrames: agriséssim, emigrassis
# agrimo
## Català
### Verb

agrimo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrimar-se.
# agrimà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈma/, occidental /a.ɣɾiˈma/
   * Rimes: -a

### Verb

agrimà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mà (3)
* Anagrames: agraïm, agramí, amagrí, amigar
# agrimin
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.min/, occidental /aˈɣɾi.min/
   * Rimes: -imin

### Verb

agrimin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·min (3)
* Anagrames: margini, marginí
# agrimis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.mis/, occidental /aˈɣɾi.mis/
   * Rimes: -imis

### Verb

agrimis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
# agrimi
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈɣɾi.mi/, occidental /aˈɣɾi.mi/
   * Rimes: -imi

### Verb

agrimi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrimar-se.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agrimar-se.
# agrimessin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾiˈme.sin/, occidental /a.ɣɾiˈme.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

agrimessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·mes·sin (4)
* Anagrames: emigrassin, enagríssim, marginessi
# agrimeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾiˈmɛw/ balear /ə.ɣɾiˈməw/, /ə.ɣɾiˈmɛw/ Occidental: /a.ɣɾiˈmew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agrimeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de agrimar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agrimar-se.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb agrimar-se.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gri·meu (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimru)
* Anagrames: amiguer, argüíem, emigrau, guaríem, guiarem, guiàrem, Guimerà