OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# agosàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈza.βəw/ balear /ə.ɣoˈza.vəw/, /ə.ɣuˈza.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ɣoˈza.βew/ valencià /a.ɣoˈza.vew/, /a.ɣoˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

agosàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agosar.
# agoséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈze.siw/ balear /ə.ɣoˈze.siw/, /ə.ɣuˈze.siw/ Occidental: /a.ɣoˈze.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

agoséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agosàssiu, agosàsseu, agosàreu
# agosàs
## Català
### Verb

agosàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* [1] agosés, agosara
* [2] agosés, agosara

### Miscel·lània

* Anagrama: gasosa
# agosàssem
## Català
### Verb

agosàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agoséssim, agosàssim, agosàrem
# agosàsseu
## Català
### Verb

agosàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agoséssiu, agosàssiu, agosàreu
# agoséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈze.sim/ balear /ə.ɣoˈze.sim/, /ə.ɣuˈze.sim/ Occidental: /a.ɣoˈze.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

agoséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb agosar.

#### Variants

* agosàssim, agosàssem, agosàrem
# aireontzia
## Basc
### Nom

aireontzia
* absolutiu definit singular de aireontzi
# aireontziarekin
## Basc
### Nom

aireontziarekin
* comitatiu definit singular de aireontzi
# aireontziari
## Basc
### Nom

aireontziari
* datiu definit singular de aireontzi
# aireo
## Castellà

   * Pronúncia: /aiˈɾe.o/
   * Rimes: -eo

### Verb

aireo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb airear
# aireontziarengatik
## Basc
### Nom

aireontziarengatik
* causal definit singular de aireontzi
# aireontzi
## Basc
### Nom

aireontzi inan.
* aeronau

#### Declinació

Nom comú inanimat en vocal
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
aireontzi
aireontzia
aireontziak
Ergatiu
aireontzik
aireontziak
aireontziek
Datiu
aireontziri
aireontziari
aireontziei
Genitiu
aireontziren
aireontziaren
aireontzien
Comitatiu
aireontzirekin
aireontziarekin
aireontziekin
Benefactiu
aireontzirentzat
aireontziarentzat
aireontzientzat
Instrumental
aireontziz
aireontziaz
aireontziez
Partitiu
aireontzirik
Prolatiu
aireontzitzat
Causal
aireontzirengatik
aireontziarengatik
aireontziengatik
Locatius
Inessiu
aireontzitan
aireontzian
aireontzietan
Ablatiu
aireontzitatik
aireontzitik
aireontzietatik
Al·latiu
aireontzitara
aireontzira
aireontzietara
Terminatiu
aireontzitaraino
aireontziraino
aireontzietaraino
Al·l. direcional
aireontzitarantz
aireontzirantz
aireontzietarantz
Gen. locatiu
aireontzitako
aireontziko
aireontzietako :
# aireontziak
## Basc
### Nom

aireontziak
* absolutiu definit plural de aireontzi
* ergatiu definit singular de aireontzi
# aireontzian
## Basc
### Nom

aireontzian
* inessiu definit singular de aireontzi
# aireontziaren
## Basc
### Nom

aireontziaren
* genitiu definit singular de aireontzi
# aireontziarentzat
## Basc
### Nom

aireontziarentzat
* benefactiu definit singular de aireontzi
# agglutinated
## Anglès
### Verb

agglutinated
* passat i participi de agglutinate
# agglutinazione
## Italià

   * Pronúncia: /aɡ.ɡlu.ti.natˈt͡sjoː.ne/

### Nom

agglutinazione f. ‎(plural agglutinazioni)
* aglutinació

### Miscel·lània

* Síl·labes: ag·glu·ti·na·zió·ne (6)
# agglomération
## Francès

   * Pronúncia: /a.ɡlɔ.me.ʁaˈsjɔ̃/
   * Etimologia: De agglomérer.

### Nom

agglomération f. ‎(plural agglomérations)
* aglomeració
# agglutinate
## Anglès
### Verb

agglutinate ‎(3a persona singular present agglutinates, gerundi agglutinating, passat i participi agglutinated)
* aglutinar
# agglomerazioni
## Italià

   * Pronúncia: /aɡ.ɡlo.me.ratˈt͡sjoː.ni/

### Nom

agglomerazioni f. pl.
* forma plural de agglomerazione
# agglomérations
## Francès
### Nom

agglomérations f. pl.
* forma plural de agglomération
# agglutinants
## Anglès
### Nom

agglutinants
* forma plural de agglutinant
# agglutinating
## Anglès
### Verb

agglutinating
* gerundi de agglutinate
# agglutinant
## Anglès
### Adjectiu

agglutinant ‎(comparatiu more agglutinant, superlatiu most agglutinant)
* aglutinant

### Nom

agglutinant ‎(plural agglutinants)
* aglutinant

### Vegeu també

* agglutinant. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# agglutinates
## Anglès
### Verb

agglutinates
* tercera persona del singular (he, she, it) del present de agglutinate
# agrumaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.məˈɾan/, occidental /a.ɣɾu.maˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

agrumaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de agrumar.
# agrumaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.məˈɾi.ə/, occidental /a.ɣɾu.maˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

agrumaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de agrumar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de agrumar.
# agrumaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.məˈɾi.əs/, occidental /a.ɣɾu.maˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

agrumaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de agrumar.
# agrumaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.məˈɾas/, occidental /a.ɣɾu.maˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

agrumaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de agrumar.
# agrumareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾu.məˈɾɛw/ balear /ə.ɣɾu.məˈɾəw/, /ə.ɣɾu.məˈɾɛw/ Occidental: /a.ɣɾu.maˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

agrumareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de agrumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·ma·reu (4)
* Anagrames: augurarem, auguràrem
# agrumaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈma.ɾən/, occidental /a.ɣɾuˈma.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

agrumaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de agrumar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·ma·ren (4)
* Anagrama: remugaran
# agrumares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾuˈma.ɾəs/, occidental /a.ɣɾuˈma.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

agrumares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de agrumar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agrumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·ma·res (4)
* Anagrames: agrumar-se, garrameus, remugaràs
# agrumarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.məˈɾi.ən/, occidental /a.ɣɾu.maˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

agrumarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de agrumar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gru·ma·ri·en (5)
* Anagrames: arremangui, arremanguí, marginareu, marginàreu
# agrumarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ɣɾu.məˈɾa/, occidental /a.ɣɾu.maˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

agrumarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de agrumar.
# agraïxos
## Català
### Verb

agraïxos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb agrair.
# agre
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈa.ɣɾə/, occidental /ˈa.ɣɾe/
   * Rimes: -aɡɾe
   * Homòfon: agra
   * Etimologia: Del llatí ācer.

### Adjectiu

agre m. ‎(femení agra, plural invariable agres)
* Tast característic de la matèria en descomposició.

#### Sinònims

* amargós

#### Derivats

* agrell
* agror

#### Traduccions

* Alemany: sauer $^{(de)}$
* Anglès: sour $^{(en)}$
* Castellà: agrio $^{(es)}$
* Esperanto: acida $^{(eo)}$
* Francès: aigre $^{(fr)}$
* Italià: agro $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gre (2)
* Anagrames: Àger, areg, rega, regà

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, DCVB

## Italià

   * Pronúncia: /ˈaː.ɡre/

### Adjectiu

agre f. pl.
* forma plural de agra
# agredeix
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈðɛʃ/ balear /ə.ɣɾəˈðəʃ/, /ə.ɣɾəˈðɛʃ/ Occidental: /a.ɣɾeˈðejʃ/
   * Rimes: -ɛjʃ

### Verb

agredeix
* (col·loquial balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agredir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de agredir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb agredir.
# agraïxo
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.ɣɾaˈi.ʃo/

### Verb

agraïxo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agrair.
    Forma nord-occidental: [Jo] agraeixo, agraesc, agraeix, agraeixi, agraïsc o agraïxo.
# agredeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣɾəˈðɛ.ʃən/ balear /ə.ɣɾəˈðə.ʃən/, /ə.ɣɾəˈðɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣɾeˈðej.ʃen/ valencià /a.ɣɾeˈðej.ʃen/, /a.ɣɾeˈðe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

agredeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de agredir.

#### Variants

* agredixen
# aixecaré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾe/ balear /ə.ʃe.kəˈɾe/, /ə.ʃə.kəˈɾe/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾe/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾe/, /a.ʃe.kaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aixecaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de aixecar.
# aixecarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾa/ balear /ə.ʃe.kəˈɾa/, /ə.ʃə.kəˈɾa/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾa/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾa/, /a.ʃe.kaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

aixecarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de aixecar.
# aixecaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾas/ balear /ə.ʃe.kəˈɾas/, /ə.ʃə.kəˈɾas/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾas/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾas/, /a.ʃe.kaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

aixecaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de aixecar.
# aixecaríveu
## Català
### Verb

aixecaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aixecar.
# aixecariven
## Català
### Verb

aixecariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de aixecar.
# aixecarives
## Català
### Verb

aixecarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de aixecar.
# aixecaríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ʃə.kəˈɾi.əw/ balear /ə.ʃe.kəˈɾi.əw/, /ə.ʃə.kəˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /aj.ʃe.kaˈɾi.ew/ valencià /aj.ʃe.kaˈɾi.ew/, /a.ʃe.kaˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

aixecaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de aixecar.
# aixecassen
## Català
### Verb

aixecassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aixecar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·xe·cas·sen (4)
* Anagrama: encaixessa
# alboraier
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βu.ɾəˈje/ balear /əɫ.bo.ɾəˈje/, /əɫ.bu.ɾəˈje/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βo.ɾaˈje/, valencià /aɫ.bo.ɾaˈjeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

alboraier m. ‎(plural alboraiers, femení alboraiera)
* Natural d'Alboraia (l'Horta).

#### Traduccions

* Castellà: alborayense $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

alboraier m. ‎(femení alboraiera, plural masculí alboraiers, plural femení alboraieres)
* Originari, pertanyent o relatiu a Alboraia (l'Horta).

#### Traduccions

* Castellà: alborayense $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bo·ra·ier (4)
* Anagrama: abriolaré

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, GDLC, DCVB
# alboradas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βoˈɾa.ðas\, meridional \al.βoˈɾa.ðah\
       Americà: alt \al.βoˈɾa.d(a)s\, baix \al.βoˈɾa.ðah\, austral \al.βoˈɾa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Nom

alboradas f. pl.
* forma plural de alborada

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bo·ra·das (4)
* Anagrames: arboladas, baladoras, baldosara, barloadas, laboradas, salabardo

## Gallec
### Nom

alboradas f. pl.
* forma plural de alborada
# alboraiers
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βu.ɾəˈjes/ balear /əɫ.bo.ɾəˈjes/, /əɫ.bu.ɾəˈjes/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βo.ɾaˈjes/, valencià /aɫ.bo.ɾaˈjeɾs/
   * Rimes: -e(ɾ)s

### Adjectiu

alboraiers m. pl.
* Forma plural de alboraier.

### Nom

alboraiers m. pl.
* Forma plural de alboraier.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bo·ra·iers (4)
* Anagrames: abriolares, braolaries, laboraries
# alborayense
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βo.ɾaˈʝen.se\, meridional \al.βo.ɾaˈʝeŋ.se\
       Americà: alt \al.βo.ɾaˈʝen.s(e)\, baix \al.βo.ɾaˈʝeŋ.se\, austral \al.βo.ɾaˈʒen.se\
   * Rimes: -ense

### Nom

alborayense m. f. ‎(plural alborayenses)
* alboraier

### Adjectiu

alborayense inv. ‎(plural alborayenses)
* alboraier

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bo·ra·yen·se (5)
# alborager
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βu.ɾəˈʒe/ balear /əɫ.bo.ɾəˈʒe/, /əɫ.bu.ɾəˈʒe/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βo.ɾaˈʒe/, valencià /aɫ.bo.ɾaˈd͡ʒeɾ/
   * Rimes: -e(ɾ)

### Nom

alborager m. ‎(plural alboragers, femení alboragera)
* Natural d'Alboraig (la Foia de Bunyol).

#### Traduccions

* Castellà: alborachero $^{(es)}$ m.

### Adjectiu

alborager m. ‎(femení alboragera, plural masculí alboragers, plural femení alborageres)
* Originari, pertanyent o relatiu a Alboraig (la Foia de Bunyol).

#### Traduccions

* Castellà: alborachero $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·bo·ra·ger (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV
# agullonaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈna.βən/ balear /ə.ɣu.ʎoˈna.vən/, /ə.ɣu.juˈna.vən/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ʎoˈna.βen/ valencià /a.ɣu.ʎoˈna.ven/, /a.ɣu.ʎoˈna.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

agullonaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonavo
## Català
### Verb

agullonavo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullone
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣuˈʎo.nə/ balear /ə.ɣuˈʎo.nə/, /ə.ɣuˈjo.nə/ Occidental: /a.ɣuˈʎo.ne/
   * Rimes: -one

### Verb

agullone
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de agullonar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb agullonar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb agullonar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·gu·llo·ne (4)
* Anagrama: allongue
# agulloneguem
## Català
### Verb

agulloneguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb agullonar.
# agulloneguessa
## Català
### Verb

agulloneguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agulloneguessen
## Català
### Verb

agulloneguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ɣu.ʎuˈna.βəs/ balear /ə.ɣu.ʎoˈna.vəs/, /ə.ɣu.juˈna.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.ɣu.ʎoˈna.βes/ valencià /a.ɣu.ʎoˈna.ves/, /a.ɣu.ʎoˈna.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

agullonaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agullonavi
## Català
### Verb

agullonavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de agullonar.
# agulloneguesses
## Català
### Verb

agulloneguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb agullonar.
# agullonegueu
## Català
### Verb

agullonegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb agullonar.
# akrigu
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkri.ɡu/

### Verb

akrigu
* volitiu de akrigi
# akrediti
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kreˈdi.ti/
   * Àudio: França

### Verb

akrediti ‎(present akreditas, passat akreditis, futur akreditos, condicional akreditus, volitiu akreditu)
* acreditar
# akreditus
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kreˈdi.tus/

### Verb

akreditus
* condicional de akrediti
# akrigis
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkri.ɡis/

### Verb

akrigis
* passat de akrigi
# akrigos
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkri.ɡos/

### Verb

akrigos
* futur de akrigi
# akrigas
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkri.ɡas/

### Verb

akrigas
* present de akrigi
# akreditos
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kreˈdi.tos/

### Verb

akreditos
* futur de akrediti
# akreditis
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kreˈdi.tis/

### Verb

akreditis
* passat de akrediti
# akreditu
## Esperanto

   * Pronúncia: /a.kreˈdi.tu/
   * Àudio: França

### Verb

akreditu
* volitiu de akrediti
# akrigi
## Esperanto

   * Pronúncia: /aˈkri.ɡi/
   * Àudio: França

### Verb

akrigi ‎(present akrigas, passat akrigis, futur akrigos, condicional akrigus, volitiu akrigu)
* afilar, agusar, esmolar
# alcadufares
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðuˈfa.ɾəs/, occidental /aɫ.ka.ðuˈfa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

alcadufares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de alcadufar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcadufar.
# alcadufareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.kə.ðu.fəˈɾɛw/ balear /əɫ.kə.ðu.fəˈɾəw/, /əɫ.kə.ðu.fəˈɾɛw/ Occidental: /aɫ.ka.ðu.faˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

alcadufareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de alcadufar.
# alcadufaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðu.fəˈɾi.ə/, occidental /aɫ.ka.ðu.faˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

alcadufaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de alcadufar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de alcadufar.
# alcadufarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðu.fəˈɾi.ən/, occidental /aɫ.ka.ðu.faˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

alcadufarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de alcadufar.
# alcadufaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðu.fəˈɾas/, occidental /aɫ.ka.ðu.faˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

alcadufaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de alcadufar.
# alcadufaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðu.fəˈɾe/, occidental /aɫ.ka.ðu.faˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

alcadufaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de alcadufar.
# alcadufaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðuˈfa.ɾən/, occidental /aɫ.ka.ðuˈfa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

alcadufaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de alcadufar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb alcadufar.
# alcadufaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðu.fəˈɾi.əs/, occidental /aɫ.ka.ðu.faˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

alcadufaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de alcadufar.
# alcadufarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɫ.kə.ðu.fəˈɾa/, occidental /aɫ.ka.ðu.faˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

alcadufarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de alcadufar.
# alveolado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βe.oˈla.ðo\, meridional \al.βe.oˈla.(ð)o\
       Americà: alt \al.βe.oˈla.do\, baix \al.βe.oˈla.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

alveolado m. ‎(femení alveolada, plural masculí alveolados, plural femení alveoladas)
* (Orfebreria) alveolat

### Nom

alveolado m. ‎(plural alveolados)
* (Arts) alveolat

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ve·o·la·do (5)

### Vegeu també

* alveolado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juny 2014].
# alveolados
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \al.βe.oˈla.ðos\, meridional \al.βe.oˈla.(ð)oh\
       Americà: alt \al.βe.oˈla.d(o)s\, baix \al.βe.oˈla.ðoh\, austral \al.βe.oˈla.ðos\
   * Rimes: -ados

### Adjectiu

alveolados m. pl.
* forma plural de alveolado
# alveolar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əɫ.βə.uˈɫar/ balear /əɫ.və.oˈɫaɾ/, /əɫ.və.uˈɫar/ Occidental: nord-occidental /aɫ.βe.oˈɫar/ valencià /aɫ.ve.oˈɫaɾ/, /aɫ.βe.oˈɫaɾ/
   * Rimes: -aɾ
   * Etimologia: De alvèol i el sufix -ar, segle XIX.

### Adjectiu

alveolar inv. ‎(plural alveolars)
* Relatiu als alvèols.
* (fonètica) Que es realitza amb la punta de la llengua en contacte amb el alvèols.

#### Traduccions

* Anglès: alveolar $^{(en)}$
* Castellà: alveolar $^{(es)}$
* Francès: alvéolaire $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·ve·o·lar (4)
* Anagrama: orellava

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# alveole
## Romanès
### Nom

alveole
* forma plural de alveolă
* genitiu i datiu indefinit singular de alveolă
# alveolectomy
## Anglès
### Nom

alveolectomy ‎(incomptable)
* (medicina) alveolectomia

### Vegeu també

* alveolectomy. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# alveolele
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

alveolele
* nominatiu i acusatiu definit plural de alveolă
# alveolelor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

alveolelor
* genitiu i datiu definit plural de alveolă
* vocatiu plural de alveolă
# alveolei
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -i.

### Nom

alveolei
* genitiu i datiu definit singular de alveolă
# alveoli
## Anglès
### Nom

alveoli
* forma plural de alveolus

## Italià

   * Pronúncia: /alˈvɛː.o.li/

### Nom

alveoli m. pl.
* forma plural de alveolo

### Miscel·lània

* Síl·labes: al·vè·o·li (4)
# albugineatzat
## Basc
### Nom

albugineatzat
* prolatiu indefinit de albuginea
# albuginearik
## Basc
### Nom

albuginearik
* partitiu indefinit de albuginea
# albugineatik
## Basc
### Nom

albugineatik
* ablatiu definit singular de albuginea
# albugineatatik
## Basc
### Nom

albugineatatik
* ablatiu indefinit de albuginea
# albugineatako
## Basc
### Nom

albugineatako
* genitiu locatiu indefinit de albuginea
# albugineatan
## Basc
### Nom

albugineatan
* inessiu indefinit de albuginea
# albugineatara
## Basc
### Nom

albugineatara
* al·latiu indefinit de albuginea
# albugineataraino
## Basc
### Nom

albugineataraino
* terminatiu indefinit de albuginea
# albugineatarantz
## Basc
### Nom

albugineatarantz
* al·latiu direccional indefinit de albuginea
# albugineaz
## Basc
### Nom

albugineaz
* instrumental indefinit de albuginea
* instrumental definit singular de albuginea
# aideguéssom
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aj.ðeˈɣe.som/

### Verb

aideguéssom
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [nosaltres] aidéssim, aidéssem, aidàssem, aidàssim o aidàrem.

#### Sinònims

* ajudeguéssom
# aiden
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈaj.ðən/, occidental /ˈaj.ðen/

### Verb

aiden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de aidar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb aidar.
    [Que ells/elles/vostès] aidin o aiden.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb aidar.
    Aidin o aiden [ells/elles/vostès].

#### Sinònims

* ajuden

### Miscel·lània

* Síl·labes: ai·den (2)
* Anagrama: adien

## Català antic
### Verb

aiden
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present d'indicatiu de aidar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del present de subjuntiu de aidar
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) de l'imperatiu de aidar
# aidegueu
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /aj.ðeˈɣew/
   * Rimes: -ew

### Verb

aidegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aidar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [que vosaltres/vós] aideu.

#### Sinònims

* ajudegueu