OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vacuné
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ba.kuˈne/
       Americà: alt /ba.k(u)ˈne/, baix /ba.kuˈne/
   * Rimes: -e

### Verb

vacuné
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb vacunar
# vacunéssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.səm/, balear /və.kuˈne.səm/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.sem/ valencià /va.kuˈne.sem/, /ba.kuˈne.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vacunéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# vacunéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.sim/, balear /və.kuˈne.sim/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.sim/ valencià /va.kuˈne.sim/, /ba.kuˈne.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vacunéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# vacunífer
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈni.fər/, balear /və.kuˈni.fəɾ/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈni.fer/ valencià /va.kuˈni.feɾ/, /ba.kuˈni.feɾ/
   * Rimes: -ifeɾ
   * Etimologia: De vacuna i el sufix -fer, calc del castellà vacunífero, segle XX.

### Adjectiu

vacunífer m. ‎(femení vacunífera, plural masculí vacunífers, plural femení vacuníferes)
* (castellanisme) vaccinífer
    «Ella fou sugerida pel pòble al metge-poeta Jenner, al fixarse en l'immunitat llegendaria que disfrutaven respecte la veròla los munyidors de les vaques vacuníferes, virtut que jo dèch confessar, tot regoneixent ab sincera llealtat que 'ls casos fatals, alguns de ceguera, ocorreguts en variolosos, los he vist en infants o persones no vacunades.» (Josep Falp i Plana, Concepte modèrn del vegetarisme, 1908)
    «Els nens de l'expedició reberen el nom de nens vacunífers. Durant el viatge els van fer vacunacions, successivament, de braç a braç, amb l'objecte de mantenir el virus fresc i que no perdés el poder profilàctic. (...) El resultat fou un dels viatges més estranys que s'hagin fet mai, els protagonistes del qual van ser la medicina i la ciència al segle XIX.» (Joan Pinilla, La infància, una història fosca, 2011)

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·ní·fer (4)
* Heterograma de 9 lletres (acefinruv)
# vacunéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.siw/, balear /və.kuˈne.siw/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.siw/ valencià /va.kuˈne.siw/, /ba.kuˈne.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vacunéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# vacunés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈnes/, balear /və.kuˈnes/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈnes/ valencià /va.kuˈnes/, /ba.kuˈnes/
   * Rimes: -es

### Verb

vacunés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.

### Miscel·lània

* Anagrama: sucaven
# vacunésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈne.səw/, balear /və.kuˈne.səw/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈne.sew/ valencià /va.kuˈne.sew/, /ba.kuˈne.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vacunésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vacunar.
# vacuní
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈni/, balear /və.kuˈni/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈni/ valencià /va.kuˈni/, /ba.kuˈni/
   * Rimes: -i

### Verb

vacuní
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vacunar.
# vacunífera
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.kuˈni.fə.ɾə/, balear /və.kuˈni.fə.ɾə/ Occidental: nord-occidental /ba.kuˈni.fe.ɾa/ valencià /va.kuˈni.fe.ɾa/, /ba.kuˈni.fe.ɾa/
   * Rimes: -ifeɾa

### Adjectiu

vacunífera f. ‎(plural vacuníferes)
* Forma femenina de vacunífer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·cu·ní·fe·ra (5)
# veure-s'hi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛw.ɾə.si/ balear /ˈvəw.ɾə.si/, /ˈvɛw.ɾə.si/ Occidental: nord-occidental /ˈbew.ɾe.si/ valencià /ˈvew.ɾe.si/, /ˈbew.ɾe.si/

### Verb

veure-s'hi
* Forma pronominal de veure-hi.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'hi veig, s'hi veu, ens hi veiem
# veure's
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛw.ɾəs/ balear /ˈvəw.ɾəs/, /ˈvɛw.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /ˈbew.ɾes/ valencià /ˈvew.ɾes/, /ˈbew.ɾes/
   * Rimes: -ɛwɾes
   * Homòfons: beures, beure's

### Verb

veure's
* Forma pronominal de veure.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: em veig, es veu, ens veiem
# veure bellumes
## Català
### Verb

veure bellumes
* (mallorquí) Tenir debilitat per falta de menjar.
    No he berenat i ja veig bellumes, m'acubaré.

### Vegeu també

* Obres de referència: DCVB
# veuen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛ.wən/ balear /ˈvə.wən/, /ˈvɛ.wən/ Occidental: nord-occidental /ˈbe.wen/ valencià /ˈve.wen/, /ˈbe.wen/
   * Rimes: -ɛwen
   * Homòfon: beuen

### Verb

veuen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de veure.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·uen (2)
* Anagrama: veneu
# xampurrejaries
## Català
### Verb

xampurrejaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de xampurrejar.
# xampurrejaràs
## Català
### Verb

xampurrejaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de xampurrejar.
# xampurrejasses
## Català
### Verb

xampurrejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrejar.
# xampurrejarien
## Català
### Verb

xampurrejarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de xampurrejar.
# xampurrejassin
## Català
### Verb

xampurrejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrejar.
# xampurrejaríeu
## Català
### Verb

xampurrejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de xampurrejar.
# xampurrejassen
## Català
### Verb

xampurrejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xampurrejar.
# xampurrejarà
## Català
### Verb

xampurrejarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de xampurrejar.
# xampurrejaré
## Català
### Verb

xampurrejaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de xampurrejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xam·pur·re·ja·ré (5)
* Anagrames: xarrupejarem, xarrupejàrem
# vaporitzà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.pu.ɾiˈd͡za/ balear /və.po.ɾiˈd͡za/, /və.pu.ɾiˈd͡za/ Occidental: nord-occidental /ba.po.ɾiˈd͡za/ valencià /va.po.ɾiˈza/, /ba.po.ɾiˈza/
   * Rimes: -a

### Verb

vaporitzà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vaporitzar.
# vaporitzàreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.pu.ɾiˈd͡za.ɾəw/ balear /və.po.ɾiˈd͡za.ɾəw/, /və.pu.ɾiˈd͡za.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ba.po.ɾiˈd͡za.ɾew/ valencià /va.po.ɾiˈza.ɾew/, /ba.po.ɾiˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

vaporitzàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vaporitzar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vaporitzàs
## Català
### Verb

vaporitzàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vaporitzàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.pu.ɾiˈd͡za.βəw/ balear /və.po.ɾiˈd͡za.vəw/, /və.pu.ɾiˈd͡za.vəw/ Occidental: nord-occidental /ba.po.ɾiˈd͡za.βew/ valencià /va.po.ɾiˈza.vew/, /ba.po.ɾiˈza.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

vaporitzàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de vaporitzar.
# vaporitzàssiu
## Català
### Verb

vaporitzàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vaporitzàrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.pu.ɾiˈd͡za.ɾəm/ balear /və.po.ɾiˈd͡za.ɾəm/, /və.pu.ɾiˈd͡za.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ba.po.ɾiˈd͡za.ɾem/ valencià /va.po.ɾiˈza.ɾem/, /ba.po.ɾiˈza.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

vaporitzàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vaporitzar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vaporitzàsseu
## Català
### Verb

vaporitzàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vaporitzàssim
## Català
### Verb

vaporitzàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vaporitzàssem
## Català
### Verb

vaporitzàssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vaporitzar.
# vincléssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫe.siw/, balear /viŋˈkɫe.siw/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫe.siw/ valencià /viŋˈkɫe.siw/, /biŋˈkɫe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

vincléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·clés·siu (3)
* Anagrames: inclusives, vinculessi
# vincléssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫe.səm/, balear /viŋˈkɫe.səm/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫe.sem/ valencià /viŋˈkɫe.sem/, /biŋˈkɫe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

vincléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.
# vincléssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫe.sim/, balear /viŋˈkɫe.sim/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫe.sim/ valencià /viŋˈkɫe.sim/, /biŋˈkɫe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

vincléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.
# vinclí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫi/, balear /viŋˈkɫi/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫi/ valencià /viŋˈkɫi/, /biŋˈkɫi/
   * Rimes: -i

### Verb

vinclí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de vinclar.
# vinco
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪŋ.koː/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *wi-n-k- («superar»), forma amb infix nasal de l'arrel *weyk- («força, energia»).

### Verb

vincō ‎(1a present$^?$), vincis ‎(2a present), vincere ‎(infinitiu), vīcī ‎(perfet), victum ‎(supí)
* vèncer, jo venço
* conquerir
    Vēnī, vīdī, vīcī.—(traducció:«Hi vaig arribar, la vaig veure i la vaig conquerir.»)
* guanyar
    Vincere sponsione.—(traducció:«Guanyar l'aposta.»)
* acomplir, acabar, vèncer amb un termini
    Illi operibus vincebant.—(traducció:«Les operacions van estar fetes a temps.»)

#### Sinònims

* [1] profligō
* [2] conquestō, superō

#### Derivats

* convinco
* devinco
* evinco
* provinco
* revinco

### Vegeu també

* ↑ Juli Cèsar, De Bello gallico
# vincul
## Català
### Verb

vincul
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vincular.
# vincula tendinum
## Llatí
### Nom

vincula tendinum
* (Terminologia Anatomica) vincle dels tendons dels dits, fre dels tendons

### Vegeu també

* vincula tendinum. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 juliol 2014].
# vinclés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫes/, balear /viŋˈkɫes/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫes/ valencià /viŋˈkɫes/, /biŋˈkɫes/
   * Rimes: -es

### Verb

vinclés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.
# vinclésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biŋˈkɫe.səw/, balear /viŋˈkɫe.səw/ Occidental: nord-occidental /biŋˈkɫe.sew/ valencià /viŋˈkɫe.sew/, /biŋˈkɫe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

vinclésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vinclar.
# valoreguéssom
## Català
### Verb

valoreguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb valorar.
# valores
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɫo.ɾəs/, balear /vəˈɫo.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /baˈɫo.ɾes/ valencià /vaˈɫo.ɾes/, /baˈɫo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Verb

valores
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de valorar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·res (3)
* Heterograma de 7 lletres (aelorsv)
* Anagrames: orlaves, volares

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /baˈlo.ɾes/, meridional /baˈlo.ɾeh/
       Americà: alt /baˈlo.(ɾe)s/, baix /baˈlo.ɾeh/, austral /baˈlo.ɾes/
   * Rimes: -oɾes

### Nom

valores m. pl.
* forma plural de valor
# valoressen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫuˈɾe.sən/ balear /və.ɫoˈɾe.sən/, /və.ɫuˈɾe.sən/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫoˈɾe.sen/ valencià /va.ɫoˈɾe.sen/, /ba.ɫoˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

valoressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·res·sen (4)
* Anagrama: verolassen
# valoreguesses
## Català
### Verb

valoreguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb valorar.
# valoregués
## Català
### Verb

valoregués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb valorar.
# valoreguéssou
## Català
### Verb

valoreguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb valorar.
# valorem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɫuˈɾɛm/ balear /və.ɫoˈɾəm/, /və.ɫuˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /ba.ɫoˈɾem/ valencià /va.ɫoˈɾem/, /ba.ɫoˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

valorem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de valorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb valorar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·rem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aelmorv)
* Anagrames: orlàvem, volarem, volàrem
# valoren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈɫo.ɾən/, balear /vəˈɫo.ɾən/ Occidental: nord-occidental /baˈɫo.ɾen/ valencià /vaˈɫo.ɾen/, /baˈɫo.ɾen/
   * Rimes: -oɾen

### Verb

valoren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de valorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb valorar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb valorar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: va·lo·ren (3)
* Heterograma de 7 lletres (aelnorv)
* Anagrames: envolar, orlaven, volaren
# valoregueu
## Català
### Verb

valoregueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb valorar.
# valoressa
## Català
### Verb

valoressa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb valorar.
# vicerege
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡɛ/

### Nom

vicerēge
* ablatiu singular de vicerēx
# viceregis
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡɪs/

### Nom

vicerēgis
* genitiu singular de vicerēx
# viceregum
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡʊm/

### Nom

vicerēgum
* genitiu plural de vicerēx
# vicereges
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡeːs/

### Nom

vicerēgēs
* nominatiu plural de vicerēx
* vocatiu plural de vicerēx
* acusatiu plural de vicerēx
# viceregibus
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡɪ.bʊs/

### Nom

vicerēgibus
* datiu plural de vicerēx
* ablatiu plural de vicerēx
# viceregi
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡiː/

### Nom

vicerēgī
* datiu singular de vicerēx
# vicerex
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪ.kɛ.reːks/
   * Etimologia: De vice i rēx.

### Nom

vicerēx m. ‎(genitiu vicerēgis)
* virrei

#### Declinació

3a declinació -, -is (tema cons.) :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | vicerēx | vicerēgēs |
| Vocatiu | vicerēx | vicerēgēs |
| Acusatiu | vicerēgem | vicerēgēs |
| Genitiu | vicerēgis | vicerēgum |
| Datiu | vicerēgī | vicerēgibus |
| Ablatiu | vicerēge | vicerēgibus |

#### Relacionats

* vicerēgālis
* vicerēgnum
# vices
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪ.keːs/

### Nom

vicēs
* nominatiu plural de vicis
* acusatiu plural de vicis
# vicepræsident
## Danès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: Del prefix vice- i præsident

### Nom

vicepræsident c.
* vicepresident

#### Declinació

Declinació de vicepræsident :
| Gènere comú | Singular | Singular | Plural | Plural |
| Gènere comú | Indefinit | Definit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu | vicepræsident | vicepræsidenten | vicepræsidenter | vicepræsidenterne |
| Genitiu | vicepræsidents | vicepræsidentens | vicepræsidenters | vicepræsidenternes |
# viceregem
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪ.kɛˈreː.ɡɛm/

### Nom

vicerēgem
* acusatiu singular de vicerēx
# vinul
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ul.

### Nom

vinul
* nominatiu i acusatiu definit singular de vin
# vinurilor
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -lor.

### Nom

vinurilor
* genitiu i datiu definit plural de vin
* vocatiu plural de vin
# vintè
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /binˈtɛ/, balear /vinˈtə/ Occidental: /binˈte/
   * Rimes: -ɛ
   * Etimologia: Derivat de vint amb el sufix -è.

### Numeral

vintè m. ‎(femení vintena, plural masculí vintens, plural femení vintenes)
* (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició vint.
* (partitiu) De les parts d'un tot dividit vint parts iguals.

#### Notes

* Se solen utilitzar xifres romanes amb valor d'ordinal darrere de noms propis i de segles, i davant d'esdeveniments periòdics.
* L'ordinal normalment va davant del substantiu. Quan es posposa, i darrere de noms propis a partir de l'onze, es pot substituir pel cardinal masculí: segle xix (dinou).

#### Sinònims

* vinté, en valencià
* vigèsim

#### Traduccions

* Anglès: twentieth $^{(en)}$
* Castellà: vigésimo $^{(es)}$
* Esperanto: dudeka $^{(eo)}$
* Francès: vingtième $^{(fr)}$
* Gallec: vixésimo $^{(gl)}$
* Italià: ventesimo $^{(it)}$
* Occità: vinten $^{(oc)}$, vintau $^{(oc)}$
* Portuguès: vigésimo $^{(pt)}$

### Nom

vintè m. ‎(plural vintens)
* Una de les vint parts iguals en que es divideix un tot
    un vintè es representa 1/20

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·tè (2)
* Anagrames: envit, venti, ventí, vetin

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# vinule
## Romanès
### Nom

vinule
* vocatiu singular de vin
# vinuri
## Romanès
### Nom

vinuri
* forma plural de vin
# vinté
## Català
### Numeral

vinté m. ‎(femení vintena, plural masculí vintens, plural femení vintenes)
* (ordinal, partitiu, valencià) Forma alternativa de vintè.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vin·té (2)
* Anagrames: envit, venti, ventí, vetin
# vinului
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -ului.

### Nom

vinului
* genitiu i datiu definit singular de vin
# vinurile
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -le.

### Nom

vinurile
* nominatiu i acusatiu definit plural de vin
# vinya
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbi.ɲə/, balear /ˈvi.ɲə/ Occidental: nord-occidental /ˈbi.ɲa/ valencià /ˈvi.ɲa/, /ˈbi.ɲa/
   * Rimes: -iɲa
   * Etimologia: Del llatí vīnea ‎(«camp plantat de ceps»), segle XIV.

### Nom

vinya f. ‎(plural vinyes)
* Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.
* Zona de terreny on hi ha plantades vinyes.

#### Derivats

* vinyar, vinyataire, vinyater

#### Traduccions

* Afrikaans: wingerd $^{(af)}$
* Albanès: vresht $^{(sq)}$ m.
* Alemany: Weinberg $^{(de)}$ m.
* Anglès: vineyard $^{(en)}$
* Àrab: كَرْم‎ $^{(ar)}$ m.
* Arameu: כַּרְמָא‎ $^{(arc)}$ m.
* Armeni: խաղողի այգի $^{(hy)}$ ‎(khakhokhí aiguí)
* Asturià: vide $^{(ast)}$ f.
* Basc: mahasti $^{(eu)}$
* Belarús: вінагра́днік $^{(be)}$ m. ‎(vinahràdnik)
* Castellà: viña $^{(es)}$
* Coreà: 포도원 $^{(ko)}$ ‎(podowon)
* Danès: vingård $^{(da)}$ c.
* Eslovac: vinohrad $^{(sk)}$ m.
* Eslovè: vinograd $^{(sl)}$ m.
* Esperanto: vitejo $^{(eo)}$
* Feroès: víngarður $^{(fo)}$ m.
* Finès: viinitarha $^{(fi)}$
* Francès: vigne $^{(fr)}$ f.
* Friülà: vigne $^{(fur)}$ f.
* Gallec: viña $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: gwinllan $^{(cy)}$ f.
* Georgià: ვენახი $^{(ka)}$ ‎(vènakhi)
* Grec: αμπέλι $^{(el)}$ n. ‎(ambeli)
* Grec antic: ἀμπελών $^{(grc)}$ m. ‎(ampelṓn)
* Hebreu: כֶּרֶם‎ $^{(he)}$ m.
* Hongarès: szőlőskert $^{(hu)}$
* Ídix: ווײַנגאָרטן‎ $^{(yi)}$ m.
* Irlandès: fíonghort $^{(ga)}$ m.
* Italià: vigna $^{(it)}$ f.
* Japonès: 葡萄園 $^{(ja)}$
* Llatí: vinea $^{(la)}$ f.
* Neerlandès: wijngaard $^{(nl)}$ m.
* Noruec: vingård $^{(no)}$ m.
* Occità: vinha $^{(oc)}$ f.
* Polonès: winnica $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: vinha $^{(pt)}$ f.
* Romanès: vie $^{(ro)}$ f.
* Rus: виногра́дник $^{(ru)}$ m. ‎(vinogràdnik)
* Serbocroat: вѝноград $^{(sh)}$ m. (ciríl·lic), vinograd $^{(sh)}$ m. (llatí)
* Sicilià: vigna $^{(scn)}$ f.
* Suec: vingård $^{(sv)}$ c.
* Tagal: ubasan $^{(tl)}$
* Turc: bağ $^{(tr)}$
* Txec: vinohrad $^{(cs)}$ m.
* Való: vignoûle $^{(wa)}$ f.
* Vènet: végna $^{(vec)}$ f.
* Xinès: 葡萄園 $^{(zh)}$ ‎(葡萄园, pútáoyuán)
* Anglès: vineyard $^{(en)}$
* Asturià: viña $^{(ast)}$ f., viñéu $^{(ast)}$ m.
* Castellà: viña $^{(es)}$, viñedo $^{(es)}$ m.
* Francès: vignoble $^{(fr)}$ m.
* Friülà: vignâl $^{(fur)}$ m.
* Gallec: viñedo $^{(gl)}$ m.
* Italià: vigneto $^{(it)}$ m.
* Llatí: vinetum $^{(la)}$ n.
* Neerlandès: wijngaard $^{(nl)}$ m.
* Portuguès: vinhedo $^{(pt)}$ m.
* Txec: vinohrad $^{(cs)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·nya (2)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# ventolegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tu.ɫəˈʒe.səs/ balear /vən.to.ɫəˈʒe.səs/, /vən.tu.ɫəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /ben.to.ɫeˈʒe.ses/ valencià /ven.to.ɫeˈd͡ʒe.ses/, /ben.to.ɫeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

ventolegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventolejar.
# ventolegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tu.ɫəˈʒe.sin/ balear /vən.to.ɫəˈʒe.sin/, /vən.tu.ɫəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /ben.to.ɫeˈʒe.sin/ valencià /ven.to.ɫeˈd͡ʒe.sin/, /ben.to.ɫeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

ventolegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventolejar.
# ventolegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tu.ɫəˈʒe.sis/ balear /vən.to.ɫəˈʒe.sis/, /vən.tu.ɫəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /ben.to.ɫeˈʒe.sis/ valencià /ven.to.ɫeˈd͡ʒe.sis/, /ben.to.ɫeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

ventolegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb ventolejar.
# ventolegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tuˈɫɛ.ʒin/ balear /vən.toˈɫə.ʒin/, /vən.tuˈɫɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /ben.toˈɫe.ʒin/ valencià /ven.toˈɫe.d͡ʒin/, /ben.toˈɫe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

ventolegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb ventolejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb ventolejar.
# ventolegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tuˈɫɛ.ʒis/ balear /vən.toˈɫə.ʒis/, /vən.tuˈɫɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ben.toˈɫe.ʒis/ valencià /ven.toˈɫe.d͡ʒis/, /ben.toˈɫe.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

ventolegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ventolejar.
# ventoleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.tuˈɫɛ.ʒəs/ balear /vən.toˈɫə.ʒəs/, /vən.tuˈɫɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /ben.toˈɫe.ʒes/ valencià /ven.toˈɫe.d͡ʒes/, /ben.toˈɫe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

ventoleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de ventolejar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb ventolejar.