OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# arrasàs
## Català
### Verb

arrasàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
# arrasàreu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.rəˈza.ɾəw/, occidental /a.raˈza.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

arrasàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrasar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
# arrasàssiu
## Català
### Verb

arrasàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrasar.
# arramassàssim
## Català
### Verb

arramassàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramassar.
# arramassàssiu
## Català
### Verb

arramassàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arramassar.
# assalariaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈa.ɾən/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assalariaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assalariar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾi.ə/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assalariaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assalariar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assalariar.
# assalariaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾi.əs/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assalariaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assalariar.
# assalariaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾe/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

assalariaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de assalariar.
# assalariares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾiˈa.ɾəs/, occidental /a.sa.ɫa.ɾiˈa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

assalariares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de assalariar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assalariar.
# assalariarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾi.ən/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assalariarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assalariar.
# assalariaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾas/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

assalariaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de assalariar.
# assalariareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾɛw/ balear /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾəw/, /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾɛw/ Occidental: /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assalariareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assalariar.
# assalariarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ɫə.ɾi.əˈɾa/, occidental /a.sa.ɫa.ɾi.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

assalariarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de assalariar.
# assego
## Català
### Verb

assego
* (col·loquial central, nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb asseure.

### Miscel·lània

* Anagrames: agoses, agosés
# assegren
## Català antic
### Verb

assegren
* tercera persona plural (éls, eyls, ells) del passat de asseure
# assedeguéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣe.səm/, occidental /a.se.ðeˈɣe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assedeguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedeguésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣe.səw/, occidental /a.se.ðeˈɣe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assedeguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedeguéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣe.siw/, occidental /a.se.ðeˈɣe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assedeguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedeguin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səˈðɛ.ɣin/ balear /ə.səˈðə.ɣin/, /ə.səˈðɛ.ɣin/ Occidental: /a.seˈðe.ɣin/
   * Rimes: -ɛɡin

### Verb

assedeguin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb assedegar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb assedegar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·de·guin (4)
* Anagrames: adiguessen, agendéssiu, denegàssiu, dineguessa
# assedegués
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣes/, occidental /a.se.ðeˈɣes/
   * Rimes: -es

### Verb

assedegués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# assedegueu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ðəˈɣɛw/ balear /ə.sə.ðəˈɣəw/, /ə.sə.ðəˈɣɛw/ Occidental: /a.se.ðeˈɣew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assedegueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assedegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb assedegar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assedegar.
# assedeguéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.sə.ðəˈɣe.sim/, occidental /a.se.ðeˈɣe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assedeguéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assedegar.
# arrebossàssiu
## Català
### Verb

arrebossàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebossàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈsa.βəw/ balear /ə.rə.boˈsa.vəw/, /ə.rə.buˈsa.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.re.βoˈsa.βew/ valencià /a.re.boˈsa.vew/, /a.re.βoˈsa.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

arrebossàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrebossar.
# arrebosséssem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈse.səm/ balear /ə.rə.boˈse.səm/, /ə.rə.buˈse.səm/ Occidental: /a.re.boˈse.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

arrebosséssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebossésseu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈse.səw/ balear /ə.rə.boˈse.səw/, /ə.rə.buˈse.səw/ Occidental: /a.re.boˈse.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

arrebossésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebosséssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈse.sim/ balear /ə.rə.boˈse.sim/, /ə.rə.buˈse.sim/ Occidental: /a.re.boˈse.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

arrebosséssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# arrebosséssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.rə.βuˈse.siw/ balear /ə.rə.boˈse.siw/, /ə.rə.buˈse.siw/ Occidental: /a.re.boˈse.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

arrebosséssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrebossar.
# assemblava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səmˈbɫa.βə/, balear /ə.səmˈbɫa.və/ Occidental: nord-occidental /a.semˈbɫa.βa/ valencià /a.semˈbɫa.va/, /a.semˈbɫa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assemblava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assemblar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assemblar.
# assemblaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səmˈbɫa.βən/, balear /ə.səmˈbɫa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.semˈbɫa.βen/ valencià /a.semˈbɫa.ven/, /a.semˈbɫa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assemblaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assemblar.
# assemblaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.səmˈbɫa.βəs/, balear /ə.səmˈbɫa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.semˈbɫa.βes/ valencià /a.semˈbɫa.ves/, /a.semˈbɫa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assemblaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assemblar.
# arropiria
## Català
### Verb

arropiria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arropir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arropir.
# arropirien
## Català
### Verb

arropirien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de arropir.
# arropiries
## Català
### Verb

arropiries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arropir.
# arropireu
## Català
### Verb

arropireu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arropir.
# arropiren
## Català
### Verb

arropiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de arropir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropir.
# arropir-se
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ruˈpir.sə/ balear /ə.roˈpiɾ.sə/, /ə.ru.pirˈsə/ Occidental: /a.roˈpiɾ.se/
   * Rimes: -iɾse

### Verb

arropir-se
* Forma pronominal de arropir.

### Miscel·lània

* Anagrama: arropires
# arropira
## Català
### Verb

arropira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arropir.
# assetiassen
## Català
### Verb

assetiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetiar.
# assetiava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.tiˈa.βə/, balear /ə.sə.tiˈa.və/ Occidental: nord-occidental /a.se.tiˈa.βa/ valencià /a.se.tiˈa.va/, /a.se.tiˈa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assetiava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assetiar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assetiar.
# assetiaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.tiˈa.βəs/, balear /ə.sə.tiˈa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.se.tiˈa.βes/ valencià /a.se.tiˈa.ves/, /a.se.tiˈa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

assetiaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assetiar.
# assetiasses
## Català
### Verb

assetiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetiar.
# assetiaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.tiˈa.βən/, balear /ə.sə.tiˈa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.se.tiˈa.βen/ valencià /a.se.tiˈa.ven/, /a.se.tiˈa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

assetiaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assetiar.
# asseguraven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɣuˈɾa.βən/, balear /ə.sə.ɣuˈɾa.vən/ Occidental: nord-occidental /a.se.ɣuˈɾa.βen/ valencià /a.se.ɣuˈɾa.ven/, /a.se.ɣuˈɾa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

asseguraven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.

### Miscel·lània

* Anagrama: engrassàveu
# assegurassis
## Català
### Verb

assegurassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.
# asseguraves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɣuˈɾa.βəs/, balear /ə.sə.ɣuˈɾa.vəs/ Occidental: nord-occidental /a.se.ɣuˈɾa.βes/ valencià /a.se.ɣuˈɾa.ves/, /a.se.ɣuˈɾa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

asseguraves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
# asseguravi
## Català
### Verb

asseguravi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
# asseguravo
## Català
### Verb

asseguravo
* (col·loquial central, nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
# assegurassin
## Català
### Verb

assegurassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assegurar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: as·se·gu·ras·sin (5)
* Anagrames: engrassàssiu, granissàsseu
# assegurava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.sə.ɣuˈɾa.βə/, balear /ə.sə.ɣuˈɾa.və/ Occidental: nord-occidental /a.se.ɣuˈɾa.βa/ valencià /a.se.ɣuˈɾa.va/, /a.se.ɣuˈɾa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assegurava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assegurar.
# arrodonigués
## Català
### Verb

arrodonigués
* (col·loquial) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
* (col·loquial) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arrodoniguéssem
## Català
### Verb

arrodoniguéssem
* (col·loquial) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arrodoniguéveu
## Català
### Verb

arrodoniguéveu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arrodonir.
# arrodonir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.ðuˈni/ balear /ə.ro.ðoˈni/, /ə.ru.ðuˈni/ Occidental: nord-occidental /a.ro.ðoˈni/ valencià /a.ro.ðoˈniɾ/, /a.ro.ðoˈni/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfons: a, arrodoní
   * Etimologia: Del prefix a-, rodó i la desinència -ir, segle XVI.

### Verb

arrodonir trans., pron. ‎(pronominal arrodonir-se)
* Fer rodona una cosa.
* Completar a una forma més acabada.
* (matemàtiques) Aproximar un nombre a un altre proper més simple.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: arrodoneixo, arrodoneix, arrodonim

#### Variants

* arredonir

#### Traduccions

* Anglès: round $^{(en)}$
* Castellà: redondear $^{(es)}$
* Francès: arrondir $^{(fr)}$
* Italià: rotondare $^{(it)}$
* Llatí: rotundare $^{(la)}$
* Anglès: round $^{(en)}$, round out $^{(en)}$
* Castellà: redondear $^{(es)}$
* Anglès: round $^{(en)}$, round off $^{(en)}$
* Castellà: redondear $^{(es)}$
* Francès: arrondir $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: ar·ro·do·nir (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# arrodonir-se
## Català
### Verb

arrodonir-se
* Forma pronominal de arrodonir.

### Miscel·lània

* Anagrama: arrodonires
# arrodoniguéreu
## Català
### Verb

arrodoniguéreu
* (col·loquial balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de arrodonir.
* (col·loquial valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arrodoniguésseu
## Català
### Verb

arrodoniguésseu
* (col·loquial) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb arrodonir.
# arroplegos
## Català
### Verb

arroplegos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegueguem
## Català
### Verb

arroplegueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegaven
## Català
### Verb

arroplegaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# arroplegaves
## Català
### Verb

arroplegaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# arroplego
## Català
### Verb

arroplego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de arroplegar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
# arroplegue
## Català
### Verb

arroplegue
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb arroplegar.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb arroplegar.
# arroplegava
## Català
### Verb

arroplegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# arroplegavo
## Català
### Verb

arroplegavo
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de arroplegar.
# atalba
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈtaɫ.βə/, occidental /aˈtaɫ.ba/
   * Rimes: -alba

### Verb

atalba
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de atalbar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb atalbar.

### Miscel·lània

* Anagrames: alabat, atabal
# atalaïs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təˈɫa.is/, occidental /a.taˈɫa.is/

### Verb

atalaïs
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb atalaiar.

### Miscel·lània

* Anagrama: saltaia
# atalbar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.təɫˈβa/ Occidental: nord-occidental /a.taɫˈβa/ valencià /a.taɫˈbaɾ/, /a.taɫˈβa/ Informal: nord-occidental /a.tawˈβa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Segons Germà Colón, d’origen expressiu a partir de colp. Segons Coromines, d’origen àrab no identificat relacionat amb l’arrel ط ل ب ‎(ṭ-l-b).

### Verb

atalbar trans.
* (nord-occidental, valencià) estamordir

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: atalbo, atalba, atalbem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·tal·bar (3)
* Anagrama: Alabart

### Vegeu també

* Obres de referència: DNV, DCVB
# atalbara
## Català
### Verb

atalbara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* [1] atalbés
* [2] atalbés

### Miscel·lània

* Anagrames: alabatrà, atabalar
# atalbaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təɫ.βəˈɾan/, occidental /a.taɫ.baˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

atalbaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de atalbar.

### Miscel·lània

* Anagrama: alabatran
# atalbaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.təɫˈβa.ɾən/, occidental /a.taɫˈba.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

atalbaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de atalbar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb atalbar.

#### Variants

* [2] atalbessen, atalbassen
# assetgéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.siw/, occidental /a.seˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

assetgéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.səm/, occidental /a.seˈd͡ʒe.sem/
   * Rimes: -esem

### Verb

assetgéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetgésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.səw/, occidental /a.seˈd͡ʒe.sew/
   * Rimes: -esew

### Verb

assetgésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assetia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈti.ə/, occidental /a.seˈti.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assetia
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de assetiar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb assetiar.
# assetgéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.səˈd͡ʒe.sim/, occidental /a.seˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

assetgéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb assetjar.
# assimilaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.miˈɫa.ɾən/, occidental /a.si.miˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

assimilaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de assimilar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.

### Miscel·lània

* Anagrama: enlairàssim
# assimilaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.mi.ɫəˈɾi.əs/, occidental /a.si.mi.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

assimilaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de assimilar.
# assimilaran
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.mi.ɫəˈɾan/, occidental /a.si.mi.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

assimilaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de assimilar.
# assimilaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.mi.ɫəˈɾi.ə/, occidental /a.si.mi.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

assimilaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de assimilar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assimilar.
# assimilarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.mi.ɫəˈɾi.ən/, occidental /a.si.mi.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

assimilarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de assimilar.
# assimilariva
## Català
### Verb

assimilariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de assimilar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de assimilar.
# assimilara
## Català
### Verb

assimilara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb assimilar.
# assimilareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.si.mi.ɫəˈɾɛw/ balear /ə.si.mi.ɫəˈɾəw/, /ə.si.mi.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.si.mi.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

assimilareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de assimilar.
# arruarà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.əˈɾa/, occidental /a.ru.aˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

arruarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de arruar-se.
# arruaria
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.əˈɾi.ə/, occidental /a.ru.aˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

arruaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de arruar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de arruar-se.
# arruaràs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.əˈɾas/, occidental /a.ru.aˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

arruaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de arruar-se.
# arruaré
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.əˈɾe/, occidental /a.ru.aˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

arruaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de arruar-se.
# arruaríeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.əˈɾi.əw/, occidental /a.ru.aˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

arruaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de arruar-se.
# arruareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ru.əˈɾɛw/ balear /ə.ru.əˈɾəw/, /ə.ru.əˈɾɛw/ Occidental: /a.ru.aˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

arruareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de arruar-se.
# arruaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ru.əˈɾi.əs/, occidental /a.ru.aˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

arruaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de arruar-se.
# assossegau
## Català
### Verb

assossegau
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de assossegar.
* (balear, alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb assossegar.
# assossego
## Català

   * Pronúncia: central /ə.suˈsɛ.ɣu/, occidental /a.soˈse.ɣo/
   * Rimes: -ɛɡo

### Verb

assossego
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de assossegar.
# assossegassis
## Català
### Verb

assossegassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb assossegar.
# assossegava
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.su.səˈɣa.βə/ balear /ə.so.səˈɣa.və/, /ə.su.səˈɣa.və/ Occidental: nord-occidental /a.so.seˈɣa.βa/ valencià /a.so.seˈɣa.va/, /a.so.seˈɣa.βa/
   * Rimes: -ava

### Verb

assossegava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de assossegar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de assossegar.