OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# vomites
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈmi.təs/ balear /voˈmi.təs/, /vuˈmi.təs/ Occidental: nord-occidental /boˈmi.tes/ valencià /voˈmi.tes/, /boˈmi.tes/
   * Rimes: -ites

### Verb

vomites
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vomitar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vomitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·tes (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimostv)
* Anagrames: motives, motivés
# vomitejàsseu
## Català
### Verb

vomitejàsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# vomiten
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buˈmi.tən/ balear /voˈmi.tən/, /vuˈmi.tən/ Occidental: nord-occidental /boˈmi.ten/ valencià /voˈmi.ten/, /boˈmi.ten/
   * Rimes: -iten

### Verb

vomiten
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de vomitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb vomitar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb vomitar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vo·mi·ten (3)
* Heterograma de 7 lletres (eimnotv)
* Anagrama: motiven
# vomitejàssim
## Català
### Verb

vomitejàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# vomitejàssiu
## Català
### Verb

vomitejàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vomitejar.
# veroleges
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫɛ.ʒəs/ balear /və.ɾoˈɫə.ʒəs/, /və.ɾuˈɫɛ.ʒəs/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫe.ʒes/ valencià /ve.ɾoˈɫe.d͡ʒes/, /be.ɾoˈɫe.d͡ʒes/
   * Rimes: -ɛʒes

### Verb

veroleges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de verolejar.
# verolegesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒe.səs/ balear /və.ɾo.ɫəˈʒe.səs/, /və.ɾu.ɫəˈʒe.səs/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒe.ses/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.ses/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

verolegesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verolejar.
# verolegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫɛ.ʒin/ balear /və.ɾoˈɫə.ʒin/, /və.ɾuˈɫɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫe.ʒin/ valencià /ve.ɾoˈɫe.d͡ʒin/, /be.ɾoˈɫe.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

verolegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb verolejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb verolejar.
# verolegen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫɛ.ʒən/ balear /və.ɾoˈɫə.ʒən/, /və.ɾuˈɫɛ.ʒən/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫe.ʒen/ valencià /ve.ɾoˈɫe.d͡ʒen/, /be.ɾoˈɫe.d͡ʒen/
   * Rimes: -ɛʒen

### Verb

verolegen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de verolejar.
# verolegessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒe.sis/ balear /və.ɾo.ɫəˈʒe.sis/, /və.ɾu.ɫəˈʒe.sis/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒe.sis/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.sis/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

verolegessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb verolejar.
# verolegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒɛw/ balear /və.ɾo.ɫəˈʒəw/, /və.ɾu.ɫəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒew/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒew/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

verolegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de verolejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb verolejar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb verolejar.
# verolegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾuˈɫɛ.ʒi/ balear /və.ɾoˈɫə.ʒi/, /və.ɾuˈɫɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /be.ɾoˈɫe.ʒi/ valencià /ve.ɾoˈɫe.d͡ʒi/, /be.ɾoˈɫe.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

verolegi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de verolejar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb verolejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb verolejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb verolejar.
# verolegessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒe.sən/ balear /və.ɾo.ɫəˈʒe.sən/, /və.ɾu.ɫəˈʒe.sən/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒe.sen/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.sen/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

verolegessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verolejar.
# verolegessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾu.ɫəˈʒe.sin/ balear /və.ɾo.ɫəˈʒe.sin/, /və.ɾu.ɫəˈʒe.sin/ Occidental: nord-occidental /be.ɾo.ɫeˈʒe.sin/ valencià /ve.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.sin/, /be.ɾo.ɫeˈd͡ʒe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

verolegessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb verolejar.
# vernaculi
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.liː/

### Adjectiu

vernāculī
* nominatiu masculí plural de vernāculus
* vocatiu masculí plural de vernāculus
* genitiu masculí singular de vernāculus
* genitiu neutre singular de vernāculus
# vernaculas
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.laːs/

### Adjectiu

vernāculās
* acusatiu femení plural de vernāculus
# vernaculo
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.loː/

### Adjectiu

vernāculō
* datiu masculí singular de vernāculus
* datiu neutre singular de vernāculus
* ablatiu masculí singular de vernāculus
* ablatiu neutre singular de vernāculus
# vernaculum
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.lʊm/

### Adjectiu

vernāculum
* nominatiu neutre singular de vernāculus
* vocatiu neutre singular de vernāculus
* acusatiu masculí singular de vernāculus
* acusatiu neutre singular de vernāculus
# vernaculus
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.lʊs/
   * Etimologia: Derivat de verna.

### Adjectiu

vernāculus m., vernācula f., vernāculum n.
* casolà
* vernacle

#### Declinació

Primera i segona declinació, -us, -a, -um.
| Cas | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| Cas | Masculí | Femení | Neutre | Masculí | Femení | Neutre |
| Nominatiu | vernāculus | vernācula | vernāculum | vernāculī | vernāculae | vernācula |
| Vocatiu | vernācule | vernācula | vernāculum | vernāculī | vernāculae | vernācula |
| Acusatiu | vernāculum | vernāculam | vernāculum | vernāculōs | vernāculās | vernācula |
| Genitiu | vernāculī | vernāculae | vernāculī | vernāculōrum | vernāculārum | vernāculōrum |
| Datiu | vernāculō | vernāculae | vernāculō | vernāculīs | vernāculīs | vernāculīs |
| Ablatiu | vernāculō | vernāculā | vernāculō | vernāculīs | vernāculīs | vernāculīs |
# vernacule
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.lɛ/

### Adjectiu

vernācule
* vocatiu masculí singular de vernāculus
# vernaculis
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.liːs/

### Adjectiu

vernāculīs
* datiu masculí/femení/neutre plural de vernāculus
* ablatiu masculí/femení/neutre plural de vernāculus
# vernaculorum
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛr.naː.kʊˈloː.rʊm/

### Adjectiu

vernāculōrum
* genitiu masculí plural de vernāculus
* genitiu neutre plural de vernāculus
# vernaculos
## Llatí

   * Pronúncia: /wɛrˈnaː.kʊ.loːs/

### Adjectiu

vernāculōs
* acusatiu masculí plural de vernāculus
# vernae
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.naj/

### Nom

vernae
* nominatiu plural de verna
* vocatiu plural de verna
* genitiu singular de verna
* datiu singular de verna
# wiatr
## Polonès

   * Pronúncia: /vjatr/
   * Etimologia: Del protoeslau *větrъ, del protoindoeuropeu *u̯ē-

### Nom

wiatr m. inan.
* vent

#### Declinació

| | singular | plural |
| Nominatiu | wiatr | wiatry |
| Genitiu | wiatru | wiatrów |
| Datiu | wiatrowi | wiatrom |
| Acusatiu | wiatr | wiatry |
| Instrumental | wiatrem | wiatrami |
| Locatiu | wietrze | wiatrach |
| Vocatiu | wietrze | wiatry |

### Miscel·lània

* Síl·labes: 1

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia en polonès
* Per a més informació vegeu l'entrada al Wielki słownik języka polskiego sobre wiatr
* Per a més informació vegeu l'entrada al Słownik Języka Polskiego sobre wiatr
# wickeder
## Anglès
### Adjectiu

wickeder
* forma comparativa de wicked
# wicker
## Anglès

   * Pronúncia: /ˈwɪkə(ɹ)/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De l'anglès antic wiker, cognat amb el suec vikker ‎(«salze»), amb el noruec antic veikr ‎(«feble») i amb el terme anglès weak.

### Nom

wicker ‎(plural wickers)
* jonc, vímet, salze
* cistelleria
* artesà del vímet
# why
## Anglès

   * Pronúncia: /ʍaɪ/, /waɪ/ àudio (EUA)

### Adverbi

why ‎(no comparable)
* per què
    Why did you do that? I don’t know why he did that.Per què ho vas fer? No sé per què ell va fer allò.

### Interjecció

why
* vaja
    Why, don't be so angry!Vaja, no t'enfadis tant!

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# whooping cough
## Anglès
### Nom

whooping cough ‎(plural whooping coughs)
* tos ferina, catarro

#### Sinònims

* pertussis vaccine

### Vegeu també

* whooping cough. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# wick
## Anglès

   * Pronúncia: /wɪk/

### Nom

wick ‎(plural wicks)
   * Etimologia: De l'anglès antic wīc («assentament»), derivat del llatí vicus.
* granja
* Antigament, llogaret, vila, port

### Notes

Es pot trobar part del nom de ciutats: Warwick, Greenwick, Southwick.

### Nom

wick ‎(plural wicks)
   * Etimologia: De l'anglès antic wēoce («drenar»).
* metxa d'un ciri
* gasa, apòsit

### Verb

wick ‎(3a persona singular present wicks, gerundi wicking, passat i participi wicked)
* traspuar, exsudar
    Ex.:The fabric wicks perspiration away from the body.
* drenar
    Ex.:The moisture slowly wicked through the wood.
# wickedest
## Anglès
### Adjectiu

wickedest
* forma superlativa de wicked
# whooping coughs
## Anglès
### Nom

whooping coughs
* forma plural de whooping cough
# wholeheartedly
## Anglès

   * Pronúncia: /ˌhəʊlˈhɑː(ɹ)t.ədli/ àudio (EUA)
   * Etimologia: De wholehearted i el sufix -ly.

### Adverbi

wholeheartedly ‎(comparatiu more wholeheartedly, superlatiu most wholeheartedly)
* completament, amb entusiasme
# vertebro
## Català
### Verb

vertebro
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vertebrar.
# vertebroplasty
## Anglès

   * Etimologia: Del prefix vertebro- i el sufix -plasty.

### Nom

vertebroplasty ‎(plural vertebroplasties)
* vertebroplàstia

### Vegeu també

* vertebroplasty. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 15 setembre 2014].
# vertebrà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.təˈβɾa/, balear /vəɾ.təˈbɾa/ Occidental: nord-occidental /ber.teˈβɾa/ valencià /veɾ.teˈbɾa/, /beɾ.teˈβɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vertebrà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de vertebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·te·brà (3)
* Anagrama: verberat
# vertebràs
## Català
### Verb

vertebràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vertebrar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb vertebrar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·te·bràs (3)
* Anagrama: verberats
# vertebràsseu
## Català
### Verb

vertebràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vertebrar.
# vertebris
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈte.βɾis/, balear /vəɾˈte.bɾis/ Occidental: nord-occidental /berˈte.βɾis/ valencià /veɾˈte.bɾis/, /beɾˈte.βɾis/

### Verb

vertebris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vertebrar.

## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɛr.tɛ.briːs/

### Nom

vertebrīs
* datiu plural de vertebra
* ablatiu plural de vertebra
# vertebràssem
## Català
### Verb

vertebràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vertebrar.
# vertebroplasties
## Anglès
### Nom

vertebroplasties
* forma plural de vertebroplasty
# vertebràrem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.təˈβɾa.ɾəm/, balear /vəɾ.təˈbɾa.ɾəm/ Occidental: nord-occidental /ber.teˈβɾa.ɾem/ valencià /veɾ.teˈbɾa.ɾem/, /beɾ.teˈβɾa.ɾem/
   * Rimes: -aɾem

### Verb

vertebràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de vertebrar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb vertebrar.
# vertebràreu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bər.təˈβɾa.ɾəw/, balear /vəɾ.təˈbɾa.ɾəw/ Occidental: nord-occidental /ber.teˈβɾa.ɾew/ valencià /veɾ.teˈbɾa.ɾew/, /beɾ.teˈβɾa.ɾew/
   * Rimes: -aɾew

### Verb

vertebràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de vertebrar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb vertebrar.
# xapa superior
## Català
### Nom

xapa superior f. ‎(plural xapes superiors)
* (pilota basca) Cadascuna de les xapes horitzontals de la part superior de les parets, que serveixen per a delimitar per dalt l'espai on pot impactar la pilota.

#### Traduccions

* Basc: goiko txapa $^{(eu)}$
* Castellà: chapa superior $^{(es)}$
* Francès: raie supérieure $^{(fr)}$

### Vegeu també

* xapa superior. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# xapaien
## Català
### Verb

xapaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de xapar.
# xapa inferior
## Català
### Nom

xapa inferior f. ‎(plural xapes inferiors)
* (pilota basca) Xapa horitzontal del frontis que serveix per a delimitar per sota l'espai on pot impactar la pilota.

#### Traduccions

* Basc: faltako txapa $^{(eu)}$
* Castellà: chapa de falta $^{(es)}$, chapa inferior $^{(es)}$, falta $^{(es)}$
* Francès: raie inférieure $^{(fr)}$

### Vegeu també

* xapa inferior. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# xapa lateral
## Català
### Nom

xapa lateral f. ‎(plural xapes laterals)
* (pilota basca) Cadascuna de les xapes verticals del frontis i la paret de rebot, que serveixen per a delimitar lateralment l'espai on pot impactar la pilota.

#### Traduccions

* Basc: alboko txapa $^{(eu)}$
* Castellà: chapa lateral $^{(es)}$
* Francès: raie verticale $^{(fr)}$

### Vegeu també

* xapa lateral. Diccionari general de l'esport. Informació cedida per TERMCAT.
# xapaia
## Català
### Verb

xapaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de xapar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de xapar.
# xapaies
## Català
### Verb

xapaies
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de xapar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·pa·ies (3)
* Anagrama: apeixàs
# xapam
## Català
### Verb

xapam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de xapar.
# vindicaríveu
## Català
### Verb

vindicaríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vindicar.
# vindicassin
## Català
### Verb

vindicassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindicassen
## Català
### Verb

vindicassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindicasses
## Català
### Verb

vindicasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindicas
## Llatí

   * Pronúncia: /ˈwɪn.dɪ.kaːs/

### Verb

vindicās
* segona persona singular del present d'indicatiu actiu de vindicō
# vindicassis
## Català
### Verb

vindicassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vindicar.
# vindicatum
## Llatí

   * Pronúncia: /wɪn.dɪˈkaː.tʊm/

### Verb

vindicātum
* supí acusatiu de vindicō
# xarolares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾuˈɫa.ɾəs/ balear /ʃə.ɾoˈɫa.ɾəs/, /ʃə.ɾuˈɫa.ɾəs/ Occidental: /t͡ʃa.ɾoˈɫa.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

xarolares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de xarolar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarolar.
# xarolareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾɛw/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾəw/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾɛw/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

xarolareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de xarolar.
# xarolaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾuˈɫa.ɾən/ balear /ʃə.ɾoˈɫa.ɾən/, /ʃə.ɾuˈɫa.ɾən/ Occidental: /t͡ʃa.ɾoˈɫa.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

xarolaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de xarolar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarolar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: xa·ro·la·ren (4)
* Anagrama: enxarolar
# xarolaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾi.ə/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾi.ə/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾi.ə/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

xarolaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xarolar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xarolar.
# xarolaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾi.əs/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾi.əs/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾi.əs/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

xarolaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de xarolar.
# xarolarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾa/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾa/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾa/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

xarolarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de xarolar.
# xarolaràs
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾas/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾas/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾas/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

xarolaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de xarolar.
# xarolaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾan/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾan/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾan/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

xarolaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de xarolar.
# xarolarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ɾu.ɫəˈɾi.ən/ balear /ʃə.ɾo.ɫəˈɾi.ən/, /ʃə.ɾu.ɫəˈɾi.ən/ Occidental: /t͡ʃa.ɾo.ɫaˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

xarolarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de xarolar.
# xarparà
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾa/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

xarparà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de xarpar.
# xarparàs
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾas/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾas/
   * Rimes: -as

### Verb

xarparàs
* Segona persona del singular (tu) del futur de xarpar.
# xarpassen
## Català
### Verb

xarpassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
# xarparé
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾe/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

xarparé
* Primera persona del singular (jo) del futur de xarpar.

### Miscel·lània

* Anagrames: perxara, perxarà
# xarparia
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾi.ə/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

xarparia
* Primera persona del singular (jo) del condicional de xarpar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de xarpar.
# xarparien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾi.ən/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

xarparien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de xarpar.

### Miscel·lània

* Anagrama: repixaran
# xarparíeu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾi.əw/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

xarparíeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de xarpar.
# xarparies
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʃər.pəˈɾi.əs/, occidental /t͡ʃaɾ.paˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

xarparies
* Segona persona del singular (tu) del condicional de xarpar.

### Miscel·lània

* Anagrama: repixaràs
# xarpasses
## Català
### Verb

xarpasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb xarpar.
# vulcanisme
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.kəˈniz.mə/, balear /vuɫ.kəˈniz.mə/ Occidental: nord-occidental /buɫ.kaˈniz.me/ valencià /vuɫ.kaˈniz.me/, /buɫ.kaˈniz.me/
   * Rimes: -izme
   * Etimologia: Del llatí Vulcānus i el sufix -isme.

### Nom

vulcanisme m. ‎(plural vulcanismes)
* Conjunt de les manifestacions volcàniques i dels fenòmens associats a l’expulsió dels magmes i gasos a la superfície de la Terra i l’atmosfera.
* Plutonisme, teoria antiga per la qual totes les roques de l’escorça terrestre s'haurien format per la consolidació d’una massa ígnia fosa.

#### Traduccions

* Anglès: Volcanism $^{(en)}$, volcanicity $^{(en)}$
* Castellà: vulcanismo $^{(es)}$ m.
* Anglès: Plutonism $^{(en)}$
* Castellà: vulcanismo $^{(es)}$ m., plutonismo $^{(es)}$ m.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vul·ca·nis·me (4)
* Heterograma de 10 lletres (aceilmnsuv)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, DCVB, Optimot
# vulcanita
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.kəˈni.tə/, balear /vuɫ.kəˈni.tə/ Occidental: nord-occidental /buɫ.kaˈni.ta/ valencià /vuɫ.kaˈni.ta/, /buɫ.kaˈni.ta/
   * Rimes: -ita
   * Etimologia: Del llatí Vulcānus i el sufix -ita, potser per influx de l'anglès vulcanite o del castellà vulcanita

### Nom

vulcanita f. ‎(plural vulcanites)
* Roca volcànica.

#### Traduccions

* Anglès: vulcanite $^{(en)}$
* Castellà: vulcanita $^{(es)}$ f.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vul·ca·ni·ta (4)

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
# vulcanitz
## Català
### Verb

vulcanitz
* (balear, alguerès) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de vulcanitzar.
# vulcani-
## Català
### Prefix

vulcani-
* Forma alternativa de vulcano-.

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# vulcanitza
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /buɫ.kəˈni.d͡zə/, balear /vuɫ.kəˈni.d͡zə/ Occidental: nord-occidental /buɫ.kaˈni.d͡za/ valencià /vuɫ.kaˈni.za/, /buɫ.kaˈni.za/
   * Rimes: -idza

### Verb

vulcanitza
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de vulcanitzar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb vulcanitzar.
# vulcanisations
## Francès

   * Pronúncia: /vyl.ka.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

vulcanisations f. pl.
* forma plural de vulcanisation
# vulcanisation
## Francès

   * Pronúncia: /vyl.ka.ni.zaˈsjɔ̃/

### Nom

vulcanisation f. ‎(plural vulcanisations)
* vulcanització
# xarrupaven
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ruˈpa.βən/, balear /ʃə.ruˈpa.vən/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃa.ruˈpa.βen/ valencià /t͡ʃa.ruˈpa.ven/, /t͡ʃa.ruˈpa.βen/
   * Rimes: -aven

### Verb

xarrupaven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de xarrupar.
# xarrupavi
## Català
### Verb

xarrupavi
* (col·loquial septentrional) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de xarrupar.
# xarrupeges
## Català
### Verb

xarrupeges
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de xarrupejar.
# xarrupaves
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʃə.ruˈpa.βəs/, balear /ʃə.ruˈpa.vəs/ Occidental: nord-occidental /t͡ʃa.ruˈpa.βes/ valencià /t͡ʃa.ruˈpa.ves/, /t͡ʃa.ruˈpa.βes/
   * Rimes: -aves

### Verb

xarrupaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de xarrupar.