OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# umezainarentzat
## Basc
### Nom

umezainarentzat
* benefactiu definit singular de umezain
# umezainari
## Basc
### Nom

umezainari
* datiu definit singular de umezain
# umezainen
## Basc
### Nom

umezainen
* genitiu definit plural de umezain
* genitiu indefinit de umezain
# umezainaz
## Basc
### Nom

umezainaz
* instrumental definit singular de umezain
# umezainei
## Basc
### Nom

umezainei
* datiu definit plural de umezain
# umezainek
## Basc
### Nom

umezainek
* ergatiu indefinit de umezain
* ergatiu definit plural de umezain
# vencessa
## Català
### Verb

vencessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb vèncer.

### Miscel·lània

* Anagrames: cessaven, esvanesc
# vencesses
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈse.səs/, balear /vənˈse.səs/ Occidental: nord-occidental /benˈse.ses/ valencià /venˈse.ses/, /benˈse.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

vencesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb vèncer.
# venceries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.səˈɾi.əs/, balear /vən.səˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /ben.seˈɾi.es/ valencià /ven.seˈɾi.es/, /ben.seˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

venceries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vèncer.
# venceríeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.səˈɾi.əw/, balear /vən.səˈɾi.əw/ Occidental: nord-occidental /ben.seˈɾi.ew/ valencià /ven.seˈɾi.ew/, /ben.seˈɾi.ew/
   * Rimes: -iew

### Verb

venceríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vèncer.
# vences
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛn.səs/, balear /ˈvɛn.səs/ Occidental: nord-occidental /ˈben.ses/ valencià /ˈven.ses/, /ˈben.ses/
   * Rimes: -ɛnses

### Verb

vences
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de vèncer.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb vèncer.
# vencessen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bənˈse.sən/, balear /vənˈse.sən/ Occidental: nord-occidental /benˈse.sen/ valencià /venˈse.sen/, /benˈse.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

vencessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb vèncer.
# vencerà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.səˈɾa/, balear /vən.səˈɾa/ Occidental: nord-occidental /ben.seˈɾa/ valencià /ven.seˈɾa/, /ben.seˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

vencerà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vèncer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ven·ce·rà (3)
* Anagrames: creaven, recaven
# venceré
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bən.səˈɾe/, balear /vən.səˈɾe/ Occidental: nord-occidental /ben.seˈɾe/ valencià /ven.seˈɾe/, /ben.seˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

venceré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vèncer.
# vasca
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈbas.ka/, meridional /ˈbah.ka/
       Americà: alt /ˈbas.k(a)/, baix /ˈbah.ka/
   * Rimes: -aska
   * Homòfon: basca

### Adjectiu

vasca f. ‎(plural vascas)
* forma femenina de vasco

### Nom

vasca f. ‎(plural vascas)
* forma femenina de vasco

### Miscel·lània

* Síl·labes: vas·ca (2)
* Anagrames: cavas, cavás, vacas
# vascellum
## Llatí

   * Pronúncia: /wasˈkɛl.lʊm/
   * Etimologia: De vāsculum ‎(«recipient petit»).

### Nom

vascellum n. ‎(genitiu vascellī)
* escudella, plat

#### Declinació

2a declinació -um, -ī :
| Cas | Singular | Plural |
| Nominatiu | vascellum | vascella |
| Vocatiu | vascellum | vascella |
| Acusatiu | vascellum | vascella |
| Genitiu | vascellī | vascellōrum |
| Datiu | vascellō | vascellīs |
| Ablatiu | vascellō | vascellīs |
# vascellorum
## Llatí

   * Pronúncia: /was.kɛlˈloː.rʊm/

### Nom

vascellōrum
* genitiu plural de vascellum
# vascas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈbas.kas/, meridional /ˈbah.kah/
       Americà: alt /ˈbas.k(a)s/, baix /ˈbah.kah/, austral /ˈbah.kas/
   * Rimes: -askas

### Adjectiu

vascas f. pl.
* forma plural de vasca

### Nom

vascas f. pl.
* forma plural de vasca
# vascella
## Llatí

   * Pronúncia: /wasˈkɛl.la/

### Nom

vascella
* nominatiu plural de vascellum
* vocatiu plural de vascellum
* acusatiu plural de vascellum
# vascelli
## Llatí

   * Pronúncia: /wasˈkɛl.liː/

### Nom

vascellī
* genitiu singular de vascellum
# vascellis
## Llatí

   * Pronúncia: /wasˈkɛl.liːs/

### Nom

vascellīs
* datiu plural de vascellum
* ablatiu plural de vascellum
# vascello
## Llatí

   * Pronúncia: /wasˈkɛl.loː/

### Nom

vascellō
* datiu singular de vascellum
* ablatiu singular de vascellum
# vasciu
## Sicilià

   * Pronúncia: /ˈvaʃʃu/
   * Etimologia: Del llatí bassus o del català baix.

### Adjectiu

vasciu m. ‎(femení vascia, plural vasci)
* baix
# vasco
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /ˈbas.ko/, meridional /ˈbah.ko/
       Americà: alt /ˈbas.k(o)/, baix /ˈbah.ko/
   * Rimes: -asko

### Adjectiu

vasco m. ‎(femení vasca, plural masculí vascos, plural femení vascas)
* basc

#### Sinònims

* vascongado
* euskera

### Nom

vasco m. ‎(plural vascos, femení vasca)
* basc

### Miscel·lània

* Síl·labes: vas·co (2)
# verrugatos de Canarias
## Castellà
### Nom

verrugatos de Canarias m. pl.
* forma plural de verrugato de Canarias
# verrugatos de fango
## Castellà
### Nom

verrugatos de fango m. pl.
* forma plural de verrugato de fango
# verrugatos fuscos
## Castellà
### Nom

verrugatos fuscos m. pl.
* forma plural de verrugato fusco
# versa
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈbɛr.sə/, balear /ˈvɛɾ.sə/ Occidental: nord-occidental /ˈbɛr.sa/ valencià /ˈvɛɾ.sa/, /ˈbɛɾ.sɛ/
   * Rimes: -ɛɾsa

### Nom

versa f. ‎(plural verses)
* (mallorquí, col·loquial) Forma alternativa de vessa.

### Verb

versa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de versar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb versar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·sa (2)
* Anagrames: raves, serva, vares, varés, vaser, vesar
# versada
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bərˈsa.ðə/, balear /vəɾˈsa.ðə/ Occidental: nord-occidental /berˈsa.ða/ valencià /veɾˈsa.ða/, /beɾˈsa.ða/
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

versada f. ‎(plural versades)
* Forma femenina de versat.

### Verb

versada
* Participi femení singular del verb versar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ver·sa·da (3)
* Anagrames: adveràs, adversa, varades, vedaràs
# verrà
## Italià

   * Pronúncia: /verˈra/
   * Rimes: -a

### Verb

verrà
* tercera persona singular (lui/lei, esso/essa) del futur de venire
# verrò
## Italià
### Verb

verrò
* primera persona singular (io) del futur de venire
# vers luisants
## Francès

   * Pronúncia: /vɛʁ lɥiˈzɑ̃/

### Nom

vers luisants m. pl.
* forma plural de ver luisant
# vers à soie
## Francès

   * Pronúncia: /vɛˈʁ‿a swa/

### Nom

vers à soie m. pl.
* forma plural de ver à soie
# urinatoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈna.toj/

### Verb

urinatoj
* forma plural de urinato
# urinaton
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈna.ton/

### Verb

urinaton
* acusatiu de urinato
# urinintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈnin.tan/

### Verb

urinintan
* acusatiu de urininta
# urine
## Anglès
### Nom

urine ‎(plural urines)
* orina

## Francès
### Nom

urine f. ‎(plural urines)
* orina
# urines
## Anglès
### Nom

urines
* forma plural de urine

## Francès
### Nom

urines f. pl.
* forma plural de urine
# urini
## Esperanto

   * Pronúncia: /uˈri.ni/
   * Rimes: -ini
   * Etimologia: Del prefix urin- i la desinència -i.

### Verb

urini ‎(present urinas, passat urinis, futur urinos, condicional urinus, volitiu urinu)
* (generalment intransitiu) orinar

#### Sinònims

* maltrinki (humorístic), pisi (col·loquial)

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: u·ri·ni (3)

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada al Plena Ilustrita Vortaro de Esperanto sobre urini
# urininta
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈnin.ta/

### Verb

urininta ‎(plural urinintaj, acusatiu urinintan, plural acusatiu urinintajn)
* participi actiu passat de urini
# urinatojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈna.tojn/

### Verb

urinatojn
* acusatiu plural de urinato
# urinintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈnin.taj/

### Verb

urinintaj
* forma plural de urininta
# urinintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /u.riˈnin.tajn/

### Verb

urinintajn
* acusatiu plural de urininta
# verdigita
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡi.ta/

### Verb

verdigita ‎(plural verdigitaj, acusatiu verdigitan, plural acusatiu verdigitajn)
* participi passiu passat de verdigi
# verdigintaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.taj/

### Verb

verdigintaj
* forma plural de verdiginta
# verdigintan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.tan/

### Verb

verdigintan
* acusatiu de verdiginta
# verdigintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.tojn/

### Verb

verdigintojn
* acusatiu plural de verdiginto
# verdigis
## Esperanto

   * Pronúncia: /verˈdi.ɡis/

### Verb

verdigis
* passat de verdigi
# verdigintajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.tajn/

### Verb

verdigintajn
* acusatiu plural de verdiginta
# verdiginte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.te/

### Verb

verdiginte
* participi actiu adverbial passat de verdigi
# verdiginto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.to/

### Verb

verdiginto ‎(plural verdigintoj, acusatiu verdiginton, plural acusatiu verdigintojn)
* participi actiu nominal passat de verdigi
# verdigintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.toj/

### Verb

verdigintoj
* forma plural de verdiginto
# verdiginton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ver.diˈɡin.ton/

### Verb

verdiginton
* acusatiu de verdiginto
# vullgues
## Català
### Verb

vullgues
* (valencià) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb voler.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* [1] vulguis, vulgues, vulgos
* [2] vulgues

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·gues (2)
# vullga
## Català
### Verb

vullga
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb voler.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb voler.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* [1] vulgui, vulga, vulgo
* [2] vulgui, vulga, vulgo
* [3] vulgui, vulga

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·ga (2)
# vullgam
## Català
### Verb

vullgam
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* vulguem, vulgam, vullguem

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·gam (2)
# vullguen
## Català
### Verb

vullguen
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb voler.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* [1] vulguin, vulguen
* [2] vulguin, vulguen

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·guen (2)
# vullguent
## Català antic
### Verb

vullguent
* gerundi de voler

#### Variants

* volent, volguent
# vulles
## Català antic
### Verb

vulles
* segona persona singular (tu) del present de subjuntiu de voler
* segona persona singular (tu) de l'imperatiu de voler

#### Variants

* [1] vulgues
* [2] vulgues
# vullgueu
## Català
### Verb

vullgueu
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb voler.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* [1] vulgueu, vulgau, volgueu
* [2] vulgueu, vulgau, vullgau

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·gueu (2)
# vullguem
## Català
### Verb

vullguem
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb voler.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* [1] vulguem, vulgam, volguem
* [2] vulguem, vulgam, vullgam

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·guem (2)
# vullgut
## Català antic
### Verb

vullgut
* participi masculí singular de voler

#### Variants

* volgut, vollgut
# vullgau
## Català
### Verb

vullgau
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb voler.

#### Variants

* vulgueu, vulgau, vullgueu

### Miscel·lània

* Síl·labes: vull·gau (2)
# venijnboom
## Neerlandès

   * Pronúncia:
   * Etimologia: De venijn ‎(«verí») i boom ‎(«arbre»), per la verinor atribuïda tradicionalment a les seves fulles.

### Nom

venijnboom m. ‎(plural venijnboomen, diminutiu venijnboompje)
* (botànica) teix (Taxus baccata)

#### Sinònims

* ijf
* taxus
* taxusboom

### Vegeu també

* Per a la discussió etimològica del mot, consulteu l'entrada venijnboom a l'Etymologiebank.nl.
# venimmo
## Italià
### Verb

venimmo
* primera persona plural (noi) del passat de venire
# venir de gust
## Català
### Verb

venir de gust pron.
* apetir, abellir
    «Immediatament em presenta una capseta plena de dàtils per si em ve de gust picar-ne un.» (Josep M. de Sagarra, La ruta blava, 1964)
    «Encabat em venia de gust escriure, tot i que, per experiència, desconfio d'aquests impulsos.» (Segi Pàmies, La bicicleta estàtica, 2010)

#### Sinònims

* donar la gana (col·loquial, castellanisme)

### Vegeu també

* Obres de referència: DSFF, PCCD
# venies
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈni.əs/, balear /vəˈni.əs/ Occidental: nord-occidental /beˈni.es/ valencià /veˈni.es/, /beˈni.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

venies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de venir.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ni·es (3)
* Anagrames: envies, enviés, seïven, veïnes, vienès, vienés
# venio
## Llatí

   * Pronúncia: /ɪnˈwɛ.nɪ.oː/
   * Etimologia: Del protoindoeuropeu *gʷem-

### Verb

veniō ‎(1a present$^?$), venīs ‎(2a present), venīre ‎(infinitiu), vēnī ‎(perfet), ventum ‎(supí)
* venir, jo vinc, acostar-se
    Ad istum emptum venerunt illum locum senatorium.— («Van venir cap a ell per comprar-li el lloc al senat.»)
* venir, jo vinc, arribar
    Veni, vidi, vici.— («He vingut, he vist i he vençut.»)
    Tempus victoriae venit.— («El moment de la victòria ha arribat.»)
* aparèixer, mostrar-se
    Illic veniunt felicius uvae.— («Allà apareixen els raïms de la felicitat.»)
    Canibus rabies venit.— («La ràbia es mostra en els gossos.»)
* procedir, venir
    Prava ex falsis opinionibus veniunt.— («Les males accions provenen de les falses opinions.»)
* portar
    Venio ad tertiam epistulam.— («Això em porta a la tercera carta.»)

#### Derivats

| adinveniō anteveniō circumveniō contrāveniō conveniō | dēveniō disconveniō ēveniō interveniō inveniō | obveniō perveniō praeveniō prōveniō reveniō subveniō | superveniō trānsveniō venīlia ventiō ventitō ventō |

### Vegeu també

* Julius Pokorny, Indogermanisches etymologisches Wörterbuch, 1959, p.463
# venir-se'n
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈnir.sən/, balear /vəˈniɾ.sən/ Occidental: nord-occidental /beˈnir.sen/ valencià /veˈniɾ.sen/, /beˈniɾ.sen/

### Verb

venir-se'n
* Forma pronominal de venir.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: me'n vinc, se'n ve, ens en venim
# venien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈni.ən/, balear /vəˈni.ən/ Occidental: nord-occidental /beˈni.en/ valencià /veˈni.en/, /beˈni.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

venien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de venir.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de vendre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ni·en (3)
* Anagrames: envien, envine
# venim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bəˈnim/, balear /vəˈnim/ Occidental: nord-occidental /beˈnim/ valencià /veˈnim/, /beˈnim/
   * Rimes: -im

### Verb

venim
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de venir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·nim (2)
* Anagrames: minve, vimen
# viatgeguéssom
## Català
### Verb

viatgeguéssom
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgeguesses
## Català
### Verb

viatgeguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgegués
## Català
### Verb

viatgegués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgeguéssou
## Català
### Verb

viatgeguéssou
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bi.əˈd͡ʒɛm/ balear /vi.əˈd͡ʒəm/, /vi.əˈd͡ʒɛm/ Occidental: nord-occidental /bi.aˈd͡ʒem/ valencià /vi.aˈd͡ʒem/, /bi.aˈd͡ʒem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

viatgem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de viatjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb viatjar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb viatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·at·gem (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegimtv)
* Anagrama: gitàvem
# viatgeguem
## Català
### Verb

viatgeguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgeguessa
## Català
### Verb

viatgeguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /biˈa.d͡ʒən/, balear /viˈa.d͡ʒən/ Occidental: nord-occidental /biˈa.d͡ʒen/ valencià /viˈa.d͡ʒen/, /biˈa.d͡ʒen/
   * Rimes: -adʒen

### Verb

viatgen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de viatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb viatjar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb viatjar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: vi·at·gen (3)
* Heterograma de 7 lletres (aegintv)
* Anagrames: ganivet, gavinet, gitaven, negativ
# viatgeguessen
## Català
### Verb

viatgeguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb viatjar.
# viatgegueu
## Català
### Verb

viatgegueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb viatjar.
# urpejasses
## Català
### Verb

urpejasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.
# urpejassis
## Català
### Verb

urpejassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.
# urpejava
## Català
### Verb

urpejava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de urpejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de urpejar.
# urpejassin
## Català
### Verb

urpejassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.
# urpejau
## Català
### Verb

urpejau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de urpejar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb urpejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ur·pe·jau (3)
* Anagrames: pujareu, pujàreu
# urpejaríeu
## Català
### Verb

urpejaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de urpejar.
# urpejassen
## Català
### Verb

urpejassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb urpejar.
# vulnerariva
## Català
### Verb

vulnerariva
* (alguerès) Primera persona del singular (jo) del condicional de vulnerar.
* (alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de vulnerar.
# vulnerarà
## Català
### Verb

vulnerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de vulnerar.
# vulneraríeu
## Català
### Verb

vulneraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de vulnerar.
# vulneraries
## Català
### Verb

vulneraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de vulnerar.
# vulnerariven
## Català
### Verb

vulnerariven
* (alguerès) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de vulnerar.
# vulnerarives
## Català
### Verb

vulnerarives
* (alguerès) Segona persona del singular (tu) del condicional de vulnerar.
# vulneraràs
## Català
### Verb

vulneraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de vulnerar.
# vulneraré
## Català
### Verb

vulneraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de vulnerar.

## Castellà

   * Pronúncia: /bul.ne.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

vulneraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb vulnerar
# veritatibus
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.tɪ.bʊs/

### Nom

vēritātibus
* datiu plural de vēritās
* ablatiu plural de vēritās
# veritatis
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.tɪs/

### Nom

vēritātis
* genitiu singular de vēritās
# veritat
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /bə.ɾiˈtat/, balear /və.ɾiˈtat/ alguerès /ve.ɾiˈtat/ Occidental: nord-occidental /be.ɾiˈtat/ valencià /ve.ɾiˈtat/, /be.ɾiˈtat/ Informal: central, nord-occidental /bɾiˈtat/
   * Rimes: -at
   * Etimologia: Del llatí verĭtas, segle XII.

### Nom

veritat f. ‎(plural veritats)
* Qualitat de ser cert.

#### Sinònims

* dret, dreta llei, justícia, legalitat, legitimitat, raó.

#### Traduccions

* Afrikaans: waarheid $^{(af)}$
* Alemany: Wahrheit $^{(de)}$ f.
* Anglès: truth $^{(en)}$
* Àrab: حَقِيقَة‎ $^{(ar)}$ f.
* Basc: egia $^{(eu)}$
* Búlgar: исти́на $^{(bg)}$ f. ‎(istina)
* Castellà: verdad $^{(es)}$ f.
* Coreà: 진실 $^{(ko)}$ ‎(jinsil)
* Danès: sandhed $^{(da)}$ c.
* Eslovac: pravda $^{(sk)}$ f.
* Esperanto: vero $^{(eo)}$
* Estonià: tõde $^{(et)}$
* Francès: vérité $^{(fr)}$ f.
* Friülà: veretât $^{(fur)}$
* Gallec: verdade $^{(gl)}$ f.
* Gal·lès: gwir $^{(cy)}$ m.
* Grec: αλήθεια $^{(el)}$ f. ‎(alíthia)
* Grec antic: ἀλήθεια $^{(grc)}$ f. ‎(alḗtheia)
* Hebreu: אמת $^{(he)}$ f.
* Ídix: אמת‎ $^{(yi)}$ m.
* Indonesi: kebenaran $^{(id)}$
* Irlandès: fírinne $^{(ga)}$ f.
* Italià: verità $^{(it)}$ f.
* Japonès: 誠 $^{(ja)}$
* Kannada: ಸತ್ಯ $^{(kn)}$
* Kazakh: шындық $^{(kk)}$ ‎(şındıq/xindikh)
* Khmer: ការពិត $^{(km)}$
* Llatí: veritas $^{(la)}$ f.
* Llengua de signes catalana: VERITAT $^{(csc)}$
* Macedoni: вистина $^{(mk)}$ f.
* Maltès: verità $^{(mt)}$ f.
* Marathi: सत्य $^{(mr)}$ n.
* Neerlandès: oprechtheid $^{(nl)}$ f.
* Nepalès: सत्य $^{(ne)}$
* Noruec: sannhet $^{(no)}$ m. f.
* Occità: veritat $^{(oc)}$ f.
* Persa: حقیقت $^{(fa)}$
* Polonès: prawda $^{(pl)}$ f.
* Portuguès: verdade $^{(pt)}$ f.
* Retoromànic: vardad $^{(rm)}$ f.
* Romanès: adevăr $^{(ro)}$ n.
* Romaní: ćaćipen $^{(rom)}$ m.
* Rus: пра́вда $^{(ru)}$ f. ‎(pravda)
* Sànscrit: सत्य $^{(sa)}$ n.
* Sicilià: virità $^{(scn)}$ f.
* Suec: tro $^{(sv)}$ c.
* Txec: pravda $^{(cs)}$ f.
* Ucraïnès: ві́рність $^{(uk)}$ f. ‎(vírnist)
* Xinès: 保真度 $^{(zh)}$ ‎(bǎozhēndù)

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·tat (3)
* Anagrama: atrevit

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# veritate
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.tɛ/

### Nom

vēritāte
* ablatiu singular de vēritās
# veritatum
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.tʊm/

### Nom

vēritātum
* genitiu plural de vēritās
# veritatem
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.tɛm/

### Nom

vēritātem
* acusatiu singular de vēritās
# veritati
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.tiː/

### Nom

vēritātī
* datiu singular de vēritās
# veritates
## Llatí

   * Pronúncia: /weː.rɪˈtaː.teːs/

### Nom

vēritātēs
* nominatiu plural de vēritās
* vocatiu plural de vēritās
* acusatiu plural de vēritās
# veritats
## Català
### Nom

veritats f. pl.
* Forma plural de veritat.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ve·ri·tats (3)
* Anagrames: atrevits, testavir, travestí