OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# acubille
## Català
### Verb

acubille
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acubillar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acubillar.
# acubillessis
## Català
### Verb

acubillessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acubillar.
# acubillen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈβi.ʎən/, occidental /a.kuˈbi.ʎen/
   * Rimes: -iʎen

### Verb

acubillen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acubillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acubillar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acubillar.
# acubilles
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kuˈβi.ʎəs/, occidental /a.kuˈbi.ʎes/
   * Rimes: -iʎes

### Verb

acubilles
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acubillar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acubillar.
# aclocam
## Català
### Verb

aclocam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de aclocar-se.
# aclocara
## Català
### Verb

aclocara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclocar-se.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclocar-se.
# aclocaran
## Català
### Verb

aclocaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de aclocar-se.
# acloca
## Català
### Verb

acloca
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aclocar-se.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aclocar-se.
# aclocar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫuˈka/ balear /ə.kɫoˈka/, /ə.kɫuˈka/ Occidental: nord-occidental /a.kɫoˈka/ valencià /a.kɫoˈkaɾ/, /a.kɫoˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfons: aclocà, aclucà, aclucar

### Verb

aclocar
* Forma de l'infinitiu aclocar-se.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acloco, acloca, acloquem

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clo·car (3)
* Anagrama: colcarà
# acerareu
## Català
### Verb

acerareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de acerar.
# aceraràs
## Català
### Verb

aceraràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·ra·ràs (4)
* Anagrama: acarares
# aceraria
## Català
### Verb

aceraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de acerar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de acerar.
# acerarà
## Català
### Verb

acerarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·ra·rà (4)
* Anagrama: acararé
# aceraré
## Català
### Verb

aceraré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acerar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /a.θe.ɾaˈɾe/
       Americà: alt /a.s(e).ɾaˈɾe/, baix /a.se.ɾaˈɾe/
   * Rimes: -e

### Verb

aceraré
* primera persona del singular (yo) del futur d'indicatiu del verb acerar
# aceraríeu
## Català
### Verb

aceraríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acerar.
# acerarien
## Català
### Verb

acerarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de acerar.
# aceraries
## Català
### Verb

aceraries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de acerar.
# acerassen
## Català
### Verb

acerassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ce·ras·sen (4)
* Anagrames: acaressen, acensares, assecaren, encasares
# acetificaríeu
## Català
### Verb

acetificaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acetificar.
# acetificasses
## Català
### Verb

acetificasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificassis
## Català
### Verb

acetificassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetification
## Anglès

   * Pronúncia: /əˌsiː.tɪ.fɪˈkeɪ.ʃən/, /əˌsɛ.tɪ.fɪˈkeɪ.ʃən/

### Nom

acetification ‎(normalment incomptable, plural acetifications)
* acetificació

### Vegeu també

* acetification. Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 21 agost 2014].
# acetificassin
## Català
### Verb

acetificassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetificassen
## Català
### Verb

acetificassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acetificar.
# acetifications
## Anglès
### Nom

acetifications
* forma plural de acetification
# adaptés
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈtes/, occidental /a.ðapˈtes/
   * Rimes: -es

### Verb

adaptés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Jo] adaptés, adaptàs o adaptara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Ell/ella/vostè] adaptés, adaptàs o adaptara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·tés (3)
* Anagrames: destapa, espadat, tapades
# adaptàvets
## Català antic
### Verb

adaptàvets
* segona persona plural (vós, vosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de adaptar
# adapté
## Català antic
### Verb

adapté
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de adaptar

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.ðapˈte\
       Americà: alt /a.dapˈte/, baix \a.ðapˈte\
   * Rimes: -e

### Verb

adapté
* primera persona del singular (yo) del passat simple del verb adaptar
# adaptéssem
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈte.səm/, occidental /a.ðapˈte.sem/
       Informal: /a.ðapˈte.sɛm/
   * Rimes: -esem

### Verb

adaptéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Nosaltres] adaptéssim, adaptéssem, adaptàssem, adaptàssim o adaptàrem.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·tés·sem (4)
* Anagrames: empastades, estampades
# adaptésseu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈte.səw/, occidental /a.ðapˈte.sew/
       Informal: /a.ðapˈte.sɛw/
   * Rimes: -esew

### Verb

adaptésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Vosaltres/vós] adaptéssiu, adaptésseu, adaptàsseu, adaptàssiu o adaptàreu.
# adaptéssim
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈte.sim/, occidental /a.ðapˈte.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

adaptéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Nosaltres] adaptéssim, adaptéssem, adaptàssem, adaptàssim o adaptàrem.
# adaptéssiu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈte.siw/, occidental /a.ðapˈte.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

adaptéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adaptar.
    [Vosaltres/vós] adaptéssiu, adaptésseu, adaptàsseu, adaptàssiu o adaptàreu.
# adaptí
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.ðəpˈti/, occidental /a.ðapˈti/
   * Rimes: -i

### Verb

adaptí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adaptar.
    [Jo] adaptí o vaig adaptar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dap·tí (3)
* Anagrama: patida

## Català antic
### Verb

adaptí
* primera persona singular (io, yo, jo) del passat de adaptar
# adaptàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðəpˈta.βəw/, balear /ə.ðətˈta.vəw/ Occidental: nord-occidental /a.ðapˈta.βɛw/, /a.ðapˈta.ɛw/ valencià /a.ðapˈta.βew/, /a.ðapˈta.vew/
   * Rimes: -avew

### Verb

adaptàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adaptar.
# acugulàssim
## Català
### Verb

acugulàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugulàveu
## Català
### Verb

acugulàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de acugular.
# acuguléssem
## Català
### Verb

acuguléssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acuguléssiu
## Català
### Verb

acuguléssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugulí
## Català
### Verb

acugulí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acugular.
# acugulàssiu
## Català
### Verb

acugulàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acugulés
## Català
### Verb

acugulés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cu·gu·lés (4)
* Anagrama: calugues
# acugulésseu
## Català
### Verb

acugulésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acuguléssim
## Català
### Verb

acuguléssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb acugular.
# acivadaves
## Català
### Verb

acivadaves
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de acivadar.
# acivadessis
## Català
### Verb

acivadessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadessen
## Català
### Verb

acivadessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·des·sen (5)
* Anagrama: escanviades
# acivadeu
## Català
### Verb

acivadeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acivadar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acivadar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·deu (4)
* Anagrama: acidàveu
# acivadem
## Català
### Verb

acivadem
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acivadar.
* Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acivadar.
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperatiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·dem (4)
* Anagrames: acidàvem, medicava
# acivaden
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.siˈβa.ðən/, balear /ə.siˈva.ðən/ Occidental: nord-occidental /a.siˈβa.ðen/ valencià /a.siˈva.ðen/, /a.siˈβa.ðen/
   * Rimes: -aden

### Verb

acivaden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acivadar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acivadar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·den (4)
* Anagrama: acidaven
# acivadessin
## Català
### Verb

acivadessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivadesses
## Català
### Verb

acivadesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acivadar.
# acivade
## Català
### Verb

acivade
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acivadar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acivadar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acivadar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Anagrama: veciada
# acivades
## Català
### Verb

acivades
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acivadar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acivadar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·va·des (4)
* Anagrama: acidaves
# adeprengué
## Català
### Verb

adeprengué
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·pren·gué (4)
* Anagrames: apedreguen, depenguera, depenguerà
# adeprenguí
## Català
### Verb

adeprenguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·pren·guí (4)
* Anagrames: apedreguin, padrinegeu
# adeprenia
## Català
### Verb

adeprenia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de adependre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·pre·ni·a (5)
* Anagrama: paredaien
# adeprenien
## Català
### Verb

adeprenien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de adependre.
# adeprenguérem
## Català
### Verb

adeprenguérem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de adependre.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adependre.
# adeprenguéssem
## Català
### Verb

adeprenguéssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adependre.
# adeprengueu
## Català
### Verb

adeprengueu
* (occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb adependre.
# adeprenguéreu
## Català
### Verb

adeprenguéreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de adependre.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adependre.
# adeprengués
## Català
### Verb

adeprengués
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adependre.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adependre.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·de·pren·gués (4)
* Anagrama: depengueràs
# adeprenguésseu
## Català
### Verb

adeprenguésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adependre.
# aclaria
## Català
### Verb

aclaria
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·a (4)
* Anagrames: aliacrà, calaria, lacaria
# aclaries
## Català
### Verb

aclaries
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·es (4)
* Anagrames: calaries, esclaria, lacaries
# aclareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kɫəˈɾɛw/ balear /ə.kɫəˈɾəw/, /ə.kɫəˈɾɛw/ Occidental: /a.kɫaˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

aclareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de aclarar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb aclarar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb aclarar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·reu (3)
* Anagrames: acularé, Alacreu, calareu, calàreu, lacareu, lacàreu, lacerau
# aclari
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫa.ɾi/, occidental /aˈkɫa.ɾi/
   * Rimes: -aɾi

### Verb

aclari
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb aclarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb aclarar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb aclarar.

#### Variants

* [1] aclare
* [2] aclare
* [3] aclare

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri (3)
* Anagrames: Alaric, Clairà
# aclarien
## Català
### Verb

aclarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de aclarir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·ri·en (4)
* Anagrames: calarien, canalier, lacarien
# aclariguera
## Català
### Verb

aclariguera
* (col·loquial valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
* (col·loquial valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarir.
# aclaressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫəˈɾe.sis/, occidental /a.kɫaˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

aclaressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclarar.

#### Variants

* aclaresses, aclarasses, aclarares

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cla·res·sis (4)
* Anagrames: aclarisses, lacerassis
# admirara
## Català
### Verb

admirara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ra (4)
* Anagrames: amarrida, arramadi, arramadí, arrimada, maridara, maridarà
# admiraran
## Català
### Verb

admiraran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ran (4)
* Anagrames: arramadin, maridaran
# admirarien
## Català
### Verb

admirarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ri·en (5)
* Anagrama: maridarien
# admirares
## Català
### Verb

admirares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de admirar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·res (4)
* Anagrames: admirar-se, amarrides, arrimades, maridar-se, maridares
# admirari
## Llatí

   * Pronúncia: /ad.miːˈraː.riː/

### Verb

admīrārī
* infinitiu del present actiu de admīror
# admiraren
## Català
### Verb

admiraren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de admirar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ren (4)
* Anagrama: maridaren
# admirareu
## Català
### Verb

admirareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·reu (4)
* Anagrames: maridareu, maridàreu
# admiraria
## Català
### Verb

admiraria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de admirar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·ri·a (5)
* Anagrama: maridaria
# admirar-se
## Català
### Verb

admirar-se
* Forma pronominal de admirar.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: m'admiro, s'admira, ens admirem

### Miscel·lània

* Anagrames: admirares, amarrides, arrimades, maridar-se, maridares
# admirarem
## Català
### Verb

admirarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de admirar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ad·mi·ra·rem (4)
* Anagrames: emmaridar, maridarem, maridàrem
# adavantarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾɛm/ balear /ə.ðə.vən.təˈɾəm/, /ə.ðə.vən.təˈɾɛm/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾem/ valencià /a.ða.van.taˈɾem/, /a.ða.βan.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

adavantarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·rem (5)
# adavantaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾi.ə/, balear /ə.ðə.vən.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾi.a/ valencià /a.ða.van.taˈɾi.a/, /a.ða.βan.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

adavantaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de adavantar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·ri·a (6)
# adavantaries
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾi.əs/, balear /ə.ðə.vən.təˈɾi.əs/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾi.es/ valencià /a.ða.van.taˈɾi.es/, /a.ða.βan.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

adavantaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·ri·es (6)
# adavantarà
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾa/, balear /ə.ðə.vən.təˈɾa/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾa/ valencià /a.ða.van.taˈɾa/, /a.ða.βan.taˈɾa/
   * Rimes: -a

### Verb

adavantarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·rà (5)
# adavantara
## Català
### Verb

adavantara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adavantar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adavantar.

#### Variants

* [1] adavantés, adavantàs
* [2] adavantés, adavantàs

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·ra (5)
# adavantarien
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾi.ən/, balear /ə.ðə.vən.təˈɾi.ən/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾi.en/ valencià /a.ða.van.taˈɾi.en/, /a.ða.βan.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

adavantarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·ri·en (6)
# adavantaran
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾan/, balear /ə.ðə.vən.təˈɾan/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾan/ valencià /a.ða.van.taˈɾan/, /a.ða.βan.taˈɾan/
   * Rimes: -an

### Verb

adavantaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·ran (5)
# adavantaren
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βənˈta.ɾən/, balear /ə.ðə.vənˈta.ɾən/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βanˈta.ɾen/ valencià /a.ða.vanˈta.ɾen/, /a.ða.βanˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

adavantaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de adavantar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb adavantar.

#### Variants

* [2] adavantessin, adavantessen, adavantassin, adavantassen

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·ren (5)
# adavantares
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βənˈta.ɾəs/, balear /ə.ðə.vənˈta.ɾəs/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βanˈta.ɾes/ valencià /a.ða.vanˈta.ɾes/, /a.ða.βanˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

adavantares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de adavantar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb adavantar.

#### Variants

* [2] adavantessis, adavantesses, adavantassis, adavantasses

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·res (5)
# adavantareu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ðə.βən.təˈɾɛw/ balear /ə.ðə.vən.təˈɾəw/, /ə.ðə.vən.təˈɾɛw/ Occidental: nord-occidental /a.ða.βan.taˈɾew/ valencià /a.ða.van.taˈɾew/, /a.ða.βan.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

adavantareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de adavantar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·da·van·ta·reu (5)
# acluques
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈkɫu.kəs/, occidental /aˈkɫu.kes/
   * Rimes: -ukes

### Verb

acluques
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de aclucar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb aclucar.
    [Que tu] acluquis o acluques; [tu] no acluquis o acluques.
# acluquessa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈke.sə/, occidental /a.kɫuˈke.sa/
       Informal: /a.kɫuˈke.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

acluquessa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] acluqués, aclucàs o aclucara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·clu·ques·sa (4)
* Anagrama: qualcàsseu
# acluquessen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.kɫuˈke.sən/, occidental /a.kɫuˈke.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

acluquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb aclucar.
    [Ells/elles/vostès] acluquessin, acluquessen, aclucassen, aclucassin o aclucaren.