OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# loudly
## Anglès

   * Etimologia: De loud i el sufix -ly.

### Adverbi

loudly ‎(comparatiu loudlier o more loudly, superlatiu loudliest o most loudly)
* sorollosament, fortament
# loudmouthed
## Anglès
### Adjectiu

loudmouthed ‎(comparatiu more loudmouthed, superlatiu most loudmouthed)
* (col·loquial) cridaner, que parla molt fort i vol que tothom l'escolti
# magenque
## Català
### Verb

magenque
* (valencià) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de magencar.
* (occidental, balear) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb magencar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb magencar.
* (occidental, balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb magencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gen·que (3)
* Anagrames: anquegem, manquege
# magenqueguesses
## Català
### Verb

magenqueguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
# magencàveu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʒəŋˈka.βəw/, balear /mə.ʒəŋˈka.vəw/ Occidental: nord-occidental /ma.ʒeŋˈka.βew/ valencià /ma.d͡ʒeŋˈka.vew/, /ma.d͡ʒeŋˈka.βew/
   * Rimes: -avew

### Verb

magencàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de magencar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·gen·cà·veu (4)
* Anagrama: avanceguem
# magenqueguessa
## Català
### Verb

magenqueguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
# magencàssim
## Català
### Verb

magencàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
# magenqueguem
## Català
### Verb

magenqueguem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb magencar.
# magenqueguessen
## Català
### Verb

magenqueguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
# magencàssiu
## Català
### Verb

magencàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb magencar.
# luxi
## Català
### Verb

luxi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de luxar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb luxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb luxar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb luxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·xi (2)
* Anagrames: xiul, xulí
# luxueuse
## Francès
### Adjectiu

luxueuse f. ‎(plural luxueuses)
* forma femenina de luxueux
# luxo
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ˈɫuk.su/ balear /ˈɫuk.so/, /ˈɫuk.su/ Occidental: /ˈɫuk.so/

### Verb

luxo
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de luxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·xo (2)
* Anagrama: xulo

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /ˈluk.so/
       Americà: alt /ˈluk.s(o)/, baix /ˈluk.so/

### Verb

luxo
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb luxar

### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·xo (2)
# luxurie
## Francès
### Nom

luxurie f. ‎(plural luxuries)
* luxúria
# luxosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ɫukˌso.zəˈmen/ balear /ɫukˌso.zəˈment/, /ɫukˌso.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /ɫukˌso.zaˈmen/ valencià /ɫukˌso.zaˈment/, /ɫukˌso.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De luxós i el sufix -ment.

### Adverbi

luxosament
* D’una manera luxosa, amb luxe.
    Decorava luxosament la mansió

#### Traduccions
### Miscel·lània

* Síl·labes: lu·xo·sa·ment (4)
* Heterograma de 10 lletres (aelmnostux)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC
# luxeu
## Català
### Verb

luxeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de luxar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb luxar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb luxar.

### Miscel·lània

* Anagrama: xuleu
# llamentàssim
## Català
### Verb

llamentàssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.
# llamentàs
## Català
### Verb

llamentàs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.
# llamentàssem
## Català
### Verb

llamentàssem
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.
# llamentàsseu
## Català
### Verb

llamentàsseu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tàs·seu (4)
* Anagrama: alluentàssem
# llamentés
## Català
### Verb

llamentés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tés (3)
* Anagrama: mestallen
# llamentàrem
## Català
### Verb

llamentàrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tà·rem (4)
* Anagrama: emmantellar
# llamentàssiu
## Català
### Verb

llamentàssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tàs·siu (4)
* Anagrama: alluentàssim
# llamentàvem
## Català
### Verb

llamentàvem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet d'indicatiu de llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tà·vem (4)
* Anagrama: emmanllevat
# llamentàveu
## Català
### Verb

llamentàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tà·veu (4)
* Anagrama: alluentàvem
# llamentàreu
## Català
### Verb

llamentàreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de llamentar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: lla·men·tà·reu (4)
* Anagrames: alluentarem, alluentàrem, manlleutaré
# macerà
## Català
### Verb

macerà
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de macerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ce·rà (3)
* Anagrames: acarem, aceram, càmera, macaré
# maceràrem
## Català
### Verb

maceràrem
* (literari) Primera persona del plural (nosaltres) del passat simple de macerar.
* (valencià) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.
# maceràssiu
## Català
### Verb

maceràssiu
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.
# maceris
## Català
### Verb

maceris
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb macerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ce·ris (3)
* Heterograma de 7 lletres (aceimrs)
* Anagrames: carmesí, esmicar, marcies, racisme, sarcíem
# maceràs
## Català
### Verb

maceràs
* (balear) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.
* (balear) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ce·ràs (3)
* Anagrames: casarem, casàrem, escamar, macar-se, macares, mascare
# macero
## Català
### Verb

macero
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de macerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·ce·ro (3)
* Heterograma de 6 lletres (acemor)
* Anagrames: acorem, comare, mocaré
# maceràssim
## Català
### Verb

maceràssim
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.

### Miscel·lània

* Anagrama: emmascaris
# maceràreu
## Català
### Verb

maceràreu
* (literari) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del passat simple de macerar.
* (valencià) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.
# maceràssem
## Català
### Verb

maceràssem
* (valencià, balear) Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.

### Miscel·lània

* Anagrames: emmascares, emmascarés
# maceràsseu
## Català
### Verb

maceràsseu
* (valencià, balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb macerar.
# magalek
## Basc
### Nom

magalek
* ergatiu indefinit de magal
* ergatiu definit plural de magal
# magalekin
## Basc
### Nom

magalekin
* comitatiu indefinit de magal
* comitatiu definit plural de magal
# magaleko
## Basc
### Nom

magaleko
* genitiu locatiu definit singular de magal
# magalentzat
## Basc
### Nom

magalentzat
* benefactiu definit plural de magal
* benefactiu indefinit de magal
# magalaz
## Basc
### Nom

magalaz
* instrumental definit singular de magal
# magalean
## Basc
### Nom

magalean
* inessiu definit singular de magal
# magalari
## Basc
### Nom

magalari
* datiu definit singular de magal
# magalen
## Basc
### Nom

magalen
* genitiu definit plural de magal
* genitiu indefinit de magal
# magalengatik
## Basc
### Nom

magalengatik
* causal indefinit de magal
* causal definit plural de magal
# magalei
## Basc
### Nom

magalei
* datiu definit plural de magal
# malakceptis
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lakˈt͡sep.tis/

### Verb

malakceptis
* passat de malakcepti
# malakceptita
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.ta/

### Verb

malakceptita ‎(plural malakceptitaj, acusatiu malakceptitan, plural acusatiu malakceptitajn)
* participi passiu passat de malakcepti
# malakceptintoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈtin.toj/

### Verb

malakceptintoj
* forma plural de malakceptinto
# malakceptite
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.te/

### Verb

malakceptite
* participi passiu adverbial passat de malakcepti
# malakceptinto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈtin.to/

### Verb

malakceptinto ‎(plural malakceptintoj, acusatiu malakceptinton, plural acusatiu malakceptintojn)
* participi actiu nominal passat de malakcepti
# malakceptinton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈtin.ton/

### Verb

malakceptinton
* acusatiu de malakceptinto
# malakceptitan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.tan/

### Verb

malakceptitan
* acusatiu de malakceptita
# malakceptintojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈtin.tojn/

### Verb

malakceptintojn
* acusatiu plural de malakceptinto
# malakceptitaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.taj/

### Verb

malakceptitaj
* forma plural de malakceptita
# malakceptitajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.tajn/

### Verb

malakceptitajn
* acusatiu plural de malakceptita
# magnetostratigrafie
## Italià

   * Pronúncia: /maɲ.ɲe.to.stra.ti.ɡraˈfiː.e/

### Nom

magnetostratigrafie f. pl.
* forma plural de magnetostratigrafia
# magnetoscopios
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \maɣ.ne.tosˈko.pjos\, meridional \maɣ.ne.tohˈko.pjoh\
       Americà: alt /maɡ.ne.t(o)sˈko.pjos/, baix \maɣ.ne.tohˈko.pjoh\, austral \maɣ.ne.tohˈko.pjos\
   * Rimes: -opjos

### Nom

magnetoscopios m. pl.
* forma plural de magnetoscopio
# malakceptitoj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.toj/

### Verb

malakceptitoj
* forma plural de malakceptito
# malakceptonte
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈton.te/

### Verb

malakceptonte
* participi actiu adverbial futur de malakcepti
# malakceptitojn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.tojn/

### Verb

malakceptitojn
* acusatiu plural de malakceptito
# malakceptontan
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈton.tan/

### Verb

malakceptontan
* acusatiu de malakceptonta
# malakceptonto
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈton.to/

### Verb

malakceptonto ‎(plural malakceptontoj, acusatiu malakceptonton, plural acusatiu malakceptontojn)
* participi actiu nominal futur de malakcepti
# malakceptontajn
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈton.tajn/

### Verb

malakceptontajn
* acusatiu plural de malakceptonta
# malakceptiton
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.ton/

### Verb

malakceptiton
* acusatiu de malakceptito
# malakceptonta
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈton.ta/

### Verb

malakceptonta ‎(plural malakceptontaj, acusatiu malakceptontan, plural acusatiu malakceptontajn)
* participi actiu futur de malakcepti
# malakceptontaj
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈton.taj/

### Verb

malakceptontaj
* forma plural de malakceptonta
# malakceptito
## Esperanto

   * Pronúncia: /ma.lak.t͡sepˈti.to/

### Verb

malakceptito ‎(plural malakceptitoj, acusatiu malakceptiton, plural acusatiu malakceptitojn)
* participi passiu nominal passat de malakcepti
# llauressin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈɾe.sin/, occidental /ʎawˈɾe.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

llauressin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    [Ells/elles/vostès] llauressin, llauressen, llaurassen, llaurassin o llauraren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·res·sin (3)
* Anagrames: lliurassen, llussiaren
# llauressis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈɾe.sis/, occidental /ʎawˈɾe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

llauressis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    [Tu] llauressis, llauresses, llaurasses, llaurassis o llaurares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·res·sis (3)
* Anagrames: llissaures, lliurasses, llussiares
# llauri
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎaw.ɾi/
   * Rimes: -awɾi

### Verb

llauri
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de llaurar.
    Forma septentrional: [jo] llauro, llaure, llaur o llauri.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb llaurar.
    [Que jo] llauri o llaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb llaurar.
    [Que ell/ella/vostè] llauri o llaure.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb llaurar.
    Llauri o llaure [ell/ella/vostè].

#### Sinònims

* llauro, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·ri (2)
* Anagrames: lliura, lliurà, lluirà, lluïra
# llaurin
## Català

   * Pronúncia: /ˈʎaw.ɾin/

### Verb

llaurin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb llaurar.
    [Que ells/elles/vostès] llaurin o llauren.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb llaurar.
    Llaurin o llauren [ells/elles/vostès].

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·rin (2)
* Anagrama: lluiran
# llaures
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˈʎaw.ɾəs/, occidental /ˈʎaw.ɾes/
   * Rimes: -awɾes

### Verb

llaures
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de llaurar.
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb llaurar.
    [Que tu] llauris o llaures; [tu] no llauris o llaures.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·res (2)
* Anagrames: sullaré, surella, ullar-se, ullares
# llauresses
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈɾe.səs/, occidental /ʎawˈɾe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

llauresses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    [Tu] llauressis, llauresses, llaurasses, llaurassis o llaurares.

#### Sinònims

* llaureguesses, forma col·loquial.
# llauressi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ʎəwˈɾe.si/, balear /ʎəwˈɾe.si/ alguerès /ʎawˈɾe.si/
   * Rimes: -esi

### Verb

llauressi
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    Forma septentrional i algueresa per [jo] llaurés, llauràs o llaurara.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] llaurés, llauràs o llaurara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·res·si (3)
* Anagrames: llussiaré, ralléssiu, sullaries
# llaureu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈɾɛw/, occidental /ʎawˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

llaureu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de llaurar.
    [Vosaltres/vós] llaureu o llaurau.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb llaurar.
    [Que vosaltres/vós] llaureu.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb llaurar.
    Llaureu o llaurau [vosaltres/vós].

#### Sinònims

* llauregueu, forma col·loquial pel subjuntiu.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·reu (2)
* Anagrames: ullareu, ullàreu, ulularé
# llauressa
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈɾe.sə/, occidental /ʎawˈɾe.sa/
       Informal: /ʎawˈɾe.sɛ/
   * Rimes: -esa

### Verb

llauressa
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars per [jo] llaurés, llauràs o llaurara.

### Miscel·lània

* Síl·labes: llau·res·sa (3)
* Anagrames: llassareu, llassàreu, rallàsseu
# llauressen
## Català

   * Pronúncia: oriental /ʎəwˈɾe.sən/, occidental /ʎawˈɾe.sen/
   * Rimes: -esen

### Verb

llauressen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb llaurar.
    [Ells/elles/vostès] llauressin, llauressen, llaurassen, llaurassin o llauraren.

#### Sinònims

* llaureguessen, forma col·loquial.
# maisuari
## Basc
### Nom

maisuari
* datiu definit singular de maisu
# maisuek
## Basc
### Nom

maisuek
* ergatiu definit plural de maisu
# maisuekin
## Basc
### Nom

maisuekin
* comitatiu definit plural de maisu
# maisuengan
## Basc
### Nom

maisuengan
* inessiu definit plural de maisu
# maisuarengatik
## Basc
### Nom

maisuarengatik
* causal definit singular de maisu
# maisuei
## Basc
### Nom

maisuei
* datiu definit plural de maisu
# maisuen
## Basc
### Nom

maisuen
* genitiu definit plural de maisu
# maisuarentzat
## Basc
### Nom

maisuarentzat
* benefactiu definit singular de maisu
# maisuaz
## Basc
### Nom

maisuaz
* instrumental definit singular de maisu
# maisuengana
## Basc
### Nom

maisuengana
* al·latiu definit plural de maisu
# malferin
## Català
### Verb

malferin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb malferir.
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb malferir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·fe·rin (3)
* Heterograma de 8 lletres (aefilmnr)
* Anagrames: filmaren, inflarem, inflàrem
# malferira
## Català
### Verb

malferira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb malferir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb malferir.

### Miscel·lània

* Anagrames: flairarem, flairàrem
# malferir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ˌmaɫ.fəˈɾi/ Occidental: nord-occidental /ˌmaɫ.feˈɾi/ valencià /ˌmaɫ.feˈɾiɾ/, /ˌmaɫ.feˈɾi/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: malferí
   * Etimologia: Del prefix mal- i ferir.

### Verb

malferir trans.
* Ferir greument.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: malfereixo, malfereix, malferim

#### Traduccions

* Castellà: malherir $^{(es)}$
* Francès: blesser $^{(fr)}$ grièvement

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·fe·rir (3)

### Vegeu també

* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom II, Barcelona, 1840.
* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# mallorquineja
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒə/ balear /mə.ʎoɾ.kiˈnə.ʒə/, /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒə/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.kiˈne.ʒa/, valencià /ma.ʎoɾ.kiˈne.d͡ʒa/
   * Rimes: -ɛʒa

### Verb

mallorquineja
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de mallorquinejar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb mallorquinejar.
# mallorquinegin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒin/ balear /mə.ʎoɾ.kiˈnə.ʒin/, /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒin/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.kiˈne.ʒin/, valencià /ma.ʎoɾ.kiˈne.d͡ʒin/
   * Rimes: -ɛʒin

### Verb

mallorquinegin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb mallorquinejar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb mallorquinejar.
# mallorquinegés
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.ki.nəˈʒes/ balear /mə.ʎoɾ.ki.nəˈʒes/, /mə.ʎur.ki.nəˈʒes/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.ki.neˈʒes/, valencià /ma.ʎoɾ.ki.neˈd͡ʒes/
   * Rimes: -es

### Verb

mallorquinegés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb mallorquinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb mallorquinejar.

#### Variants

* [1] mallorquinejàs
* [2] mallorquinejàs
# mallorquinegéssiu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.ki.nəˈʒe.siw/ balear /mə.ʎoɾ.ki.nəˈʒe.siw/, /mə.ʎur.ki.nəˈʒe.siw/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.ki.neˈʒe.siw/, valencià /ma.ʎoɾ.ki.neˈd͡ʒe.siw/
   * Rimes: -esiw

### Verb

mallorquinegéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb mallorquinejar.

#### Variants

* mallorquinejàssiu, mallorquinejàsseu
# mallorquineig
## Català
### Verb

mallorquineig
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de mallorquinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llor·qui·neig (4)
* Anagrames: mallorquinegi, mallorquinegí
# mallorquinegeu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.ki.nəˈʒɛw/ balear /mə.ʎoɾ.ki.nəˈʒəw/, /mə.ʎur.ki.nəˈʒɛw/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.ki.neˈʒew/, valencià /ma.ʎoɾ.ki.neˈd͡ʒew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

mallorquinegeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb mallorquinejar.
# mallorquinegi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒi/ balear /mə.ʎoɾ.kiˈnə.ʒi/, /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒi/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.kiˈne.ʒi/, valencià /ma.ʎoɾ.kiˈne.d͡ʒi/
   * Rimes: -ɛʒi

### Verb

mallorquinegi
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb mallorquinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb mallorquinejar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb mallorquinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llor·qui·ne·gi (5)
* Anagrama: mallorquineig
# mallorquinegis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒis/ balear /mə.ʎoɾ.kiˈnə.ʒis/, /mə.ʎur.kiˈnɛ.ʒis/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.kiˈne.ʒis/, valencià /ma.ʎoɾ.kiˈne.d͡ʒis/
   * Rimes: -ɛʒis

### Verb

mallorquinegis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb mallorquinejar.
# mallorquinegéssim
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.ki.nəˈʒe.sim/ balear /mə.ʎoɾ.ki.nəˈʒe.sim/, /mə.ʎur.ki.nəˈʒe.sim/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.ki.neˈʒe.sim/, valencià /ma.ʎoɾ.ki.neˈd͡ʒe.sim/
   * Rimes: -esim

### Verb

mallorquinegéssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb mallorquinejar.

#### Variants

* mallorquinejàssim, mallorquinejàssem
# mallorquinegí
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /mə.ʎur.ki.nəˈʒi/ balear /mə.ʎoɾ.ki.nəˈʒi/, /mə.ʎur.ki.nəˈʒi/ Occidental: nord-occidental /ma.ʎor.ki.neˈʒi/, valencià /ma.ʎoɾ.ki.neˈd͡ʒi/
   * Rimes: -i

### Verb

mallorquinegí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de mallorquinejar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: ma·llor·qui·ne·gí (5)
* Anagrama: mallorquineig
# malencaminin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌma.ɫəŋ.kəˈmi.nin/, occidental /ˌma.ɫeŋ.kaˈmi.nin/
   * Rimes: -inin

### Verb

malencaminin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb malencaminar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb malencaminar.

#### Variants

* malencaminen

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·en·ca·mi·nin (5)
# malencaminis
## Català

   * Pronúncia: oriental /ˌma.ɫəŋ.kəˈmi.nis/, occidental /ˌma.ɫeŋ.kaˈmi.nis/
   * Rimes: -inis

### Verb

malencaminis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb malencaminar.

#### Variants

* malencamines

### Miscel·lània

* Síl·labes: mal·en·ca·mi·nis (5)