OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# anfibológica
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \aɱ.fi.βoˈlo.xi.ka\, meridional \aɱ.fi.βoˈlo.hi.ka\
       Americà: alt \aɱ.fi.boˈlo.x(i).ka\, baix \aŋ.fi.βoˈlo.hi.ka\, austral \aɱ.fi.βoˈlo.xi.ka\
   * Rimes: -oxika

### Adjectiu

anfibológica f. ‎(plural anfibológicas)
* forma femenina de anfibológico
# anfibia
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɱˈfi.βja\
       Americà: alt \aɱˈfi.bja\, baix \aŋˈfi.βja\, austral \aɱˈfi.βja\
   * Rimes: -ibja

### Nom

anfibia f. ‎(plural anfibias)
* forma femenina de anfibio

### Adjectiu

anfibia f. ‎(plural anfibias)
* forma femenina de anfibio
# anfibio
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \aɱˈfi.βjo\
       Americà: alt \aɱˈfi.bjo\, baix \aŋˈfi.βjo\, austral \aɱˈfi.βjo\
   * Rimes: -ibjo

### Nom

anfibio m. ‎(plural anfibios, femení anfibia)
* amfibi

### Adjectiu

anfibio m. ‎(femení anfibia, plural masculí anfibios, plural femení anfibias)
* amfibi

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·fi·bio (3)
# ap.
## Català
### Abreviatura

ap.
* (documentació) apèndix

#### Traduccions

* Anglès: app. $^{(en)}$

### Vegeu també

* Abreviacions, Criteris de la Universitat de Barcelona.
# apadrinaien
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.ðɾiˈna.jen/

### Verb

apadrinaien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de apadrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ells/elles/vostès] apadrinaven.
# apadrinaies
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.ðɾiˈna.jes/

### Verb

apadrinaies
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de apadrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [tu] apadrinaves.
# apadrinam
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pə.ðɾiˈnam/
   * Rimes: -am

### Verb

apadrinam
* Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de apadrinar.
    Forma baleàrica: [nosaltres] apadrinem o apadrinam.
# apadrina
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈðɾi.nə/, occidental /a.paˈðɾi.na/
   * Rimes: -ina

### Verb

apadrina
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de apadrinar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb apadrinar.
# apadrinaia
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /a.pa.ðɾiˈna.jɛ/, /a.pa.ðɾiˈna.je/

### Verb

apadrinaia
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de apadrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [jo] apadrinava.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de apadrinar.
    Forma col·loquial d'alguns parlars nord-occidentals per [ell/ella/vostè] apadrinava.
# anotessin
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈte.sin/ balear /ə.noˈte.sin/, /ə.nuˈte.sin/ Occidental: /a.noˈte.sin/
   * Rimes: -esin

### Verb

anotessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·tes·sin (4)
* Anagrames: atonissen, estonians, onanistes
# anotessi
## Català
### Verb

anotessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.
# anoto
## Català
### Verb

anoto
* Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anotar.
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anotar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anotar.

## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: /aˈno.to/
       Americà: alt /aˈno.t(o)/, baix /aˈno.to/
   * Rimes: -oto

### Verb

anoto
* primera persona del singular (yo) del present d’indicatiu del verb anotar
# anotessis
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.nuˈte.sis/ balear /ə.noˈte.sis/, /ə.nuˈte.sis/ Occidental: /a.noˈte.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

anotessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·tes·sis (4)
* Anagrames: asseitons, atonisses, sanitoses
# another
## Anglès

   * Pronúncia: /əˈnʌðə(ɹ)/ àudio (EUA)

### Adjectiu

another
* un altre

### Vegeu també

* Diccionari Anglès-Català de Codi Obert (DACCO)
# anoti
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnɔ.ti/, occidental /aˈnɔ.ti/
   * Rimes: -ɔti

### Verb

anoti
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anotar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb anotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb anotar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb anotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·ti (3)
* Anagrames: atoní, oiant, taíno, taïno, tonia
# anotis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈnɔ.tis/, occidental /aˈnɔ.tis/
   * Rimes: -ɔtis

### Verb

anotis
* Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anotar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·no·tis (3)
* Heterograma de 6 lletres (ainost)
* Anagrames: atonís, taínos, taïnos
# anotos
## Català
### Verb

anotos
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb anotar.
# antullí
## Català
### Verb

antullí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de antullar-se.
# antwoord
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈɑntʋoːrt/
   * Etimologia: Del neerlandès antic andwarde (ca 1100), evolucionat a antworde en neerlandès mitjà. Amb cognats en gòtic andawaurdi, frisó occidental andwurd, alt alemany Antwort i anglès antic andwyrde, així com en nòrdic antic andyrði (d'on l'islandès andyrði). Construcció ja protogermànica: *andawurdiją, amb el prefix *and- (cognat, en última instància, del grec ἀντί ‎(antí) i del llatí ante) i un derivat de *wurdą («paraula»), del protoindoeuropeu *wr̥dʰh₁om (d'on el llatí verbum).

### Nom

antwoord n. ‎(plural antwoorden, diminutiu antwoordje)
* resposta

#### Derivats

* antwoorden

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada antwoord al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a la història del mot, consulteu l'entrada antwoord a l'Etymologiebank.nl.
# antxoa
## Basc
### Nom

antxoa anim.
* seitó

#### Declinació

Nom comú animat -a orgànica
Cas
Indefinit
Singular
Plural
Absolutiu
antxoa
antxoa
antxoak
Ergatiu
antxoak
antxoak
antxoek
Datiu
antxoari
antxoari
antxoei
Genitiu
antxoaren
antxoaren
antxoen
Comitatiu
antxoarekin
antxoarekin
antxoekin
Benefactiu
antxoarentzat
antxoarentzat
antxoentzat
Instrumental
antxoaz
antxoaz
antxoez
Partitiu
antxoarik
Prolatiu
antxoatzat
Causal
antxoarengatik
antxoarengatik
antxoengatik
Locatius
Inessiu
antxoarengan
antxoarengan
antxoengan
Ablatiu
antxoarengandik
antxoarengandik
antxoengandik
Al·latiu
antxoarengana
antxoarengana
antxoengana
Terminatiu
antxoarenganaino
antxoarenganaino
antxoenganaino
Al·l. direcional
antxoarenganantz
antxoarenganantz
antxoenganantz
Gen. locatiu
antxoarenganako
antxoarenganako
antxoenganako :
# antullàveu
## Català
### Verb

antullàveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de antullar-se.
# antwoorden
## Neerlandès

   * Pronúncia: /ˈɑntʋoːrdə(n)/
   * Etimologia: De antwoord ‎(«resposta») i el sufix -en, documentat ja en neerlandès antic (1151-1200) en la forma antworden. Verbs denominals cognats, derivats d'un protogermànic occidental *andawurdijan, en gòtic andwaurdjan, anglès antic andwyrdan, frisó occidental antwurdzje i alt alemany antworten.

### Verb

antwoorden ‎(pretèrit singular antwoordde, participi perfecte geantwoord)
* respondre, contestar

#### Derivats

* beantwoorden
* verantwoorden

### Vegeu també

* Per a més informació vegeu l'entrada antwoorden al Van Dale Gratis woordenboek.
* Per a la història del mot, consulteu l'entrada antwoorden a l'Etymologiebank.nl.
# antxoak
## Basc
### Nom

antxoak
* absolutiu definit plural de antxoa
* ergatiu definit singular de antxoa
* ergatiu indefinit de antxoa
# anfós burro
## Català
### Nom

anfós burro m. ‎(plural anfossos burro)
* anfós bord

### Vegeu també

* anfós burro. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós ratllat
## Català
### Nom

anfós ratllat m. ‎(plural anfossos ratllats)
* anfós bord

### Vegeu també

* anfós ratllat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós blanc
## Català
### Nom

anfós blanc m. ‎(plural anfossos blancs)
* Peix de la família dels serrànids (Epinephelus aeneus) que viu a l’oceà Atlàntic oriental subtropical i al Mediterrani meridional.

#### Hiperònims

* peixos > serrànids

#### Traduccions

* Anglès: white grouper $^{(en)}$
* Castellà: cherne de ley $^{(es)}$
* Francès: mérou blanc $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* anfós blanc. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós rosat
## Català
### Nom

anfós rosat m. ‎(plural anfossos rosats)
* anfós bord

### Vegeu també

* anfós rosat. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfos/, occidental /aɱˈfos/
   * Rimes: -os
   * Etimologia: Del nom propi antic Anfós ‎(«Alfons»), segle XIV, nom noble adoptat pel seu gust refinat.

### Nom

anfós m. ‎(plural anfossos)
* Peix de la família dels serrànids (Epinephelus marginatus) de cos voluminós i boca molt gran, de carn molt apreciada.
* moll reial

#### Sinònims

* anfós llis, anfós ver, anfossol, cabra, gerna, mero, mero de fonera, nero, regetó, reig, serranet, tord
* (arcaismes, localismes) alfons, alfonso, alfós, amfós, anfòs, enfós, gernera, mer, meru, nelo, nérol, nèrol, neru, tort, xerna

#### Traduccions

* Alemany: Brauner Zackenbarsch $^{(de)}$, Zacken Barsch $^{(de)}$
* Anglès: dusky grouper $^{(en)}$, rock-cod $^{(en)}$, sea perch $^{(en)}$
* Asturià: meru $^{(ast)}$
* Castellà: merlo $^{(es)}$, mero $^{(es)}$, mérula $^{(es)}$, mirlo $^{(es)}$, pegerrey $^{(es)}$
* Francès: merou $^{(fr)}$, mérou $^{(fr)}$, mérou noir $^{(fr)}$, mérou sombre $^{(fr)}$
* Italià: cernia $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·fós (2)
* Anagrames: fonàs, Safon

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
* anfós. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós jueu
## Català
### Nom

anfós jueu m. ‎(plural anfossos jueu)
* anfós bord

### Vegeu també

* anfós jueu. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfòs
## Català

   * Pronúncia: oriental /əɱˈfɔs/, occidental /aɱˈfɔs/

### Nom

anfòs m. ‎(plural anfossos)
* (arcaisme, menorquí) Forma alternativa de anfós.
* (arcaisme, menorquí) tord massot

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·fòs (2)
* Anagrames: fonàs, Safon

### Vegeu també

* anfòs. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós llis
## Català
### Nom

anfós llis m. ‎(plural anfossos llisos)
* Peix de la família dels serrànids (Epinephelus costae), més esvelt que l’anfós, de color gris al dors, tirant a groguenc al ventre, amb ratlles fosques.

#### Sinònims

* anfós bord, mero ratllat, nero ratllat
* (arcaismes, localismes) abadeco

#### Hiperònims

* peixos > serrànids

#### Traduccions

* Anglès: golden grouper $^{(en)}$
* Castellà: falso abadejo $^{(es)}$, jabalí $^{(es)}$
* Francès: badèche rouge $^{(fr)}$, mérou badèche $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Article corresponent a la Viquipèdia
* Obres de referència: DIEC
* anfós llis. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós ver
## Català
### Nom

anfós ver m. ‎(plural anfossos vers)
* anfós

### Vegeu també

* anfós ver. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# anfós bord
## Català
### Nom

anfós bord m. ‎(plural anfossos bords)
* Peix de la família dels serrànids (Mycteroperca rubra), amb taques irregulars i amb franges fosques al dors.
* anfós llis
* serrà

#### Sinònims

* abadejo, anfós burro, anfós jueu, anfós ratllat, anfós rosat, ase, jueu, mero rosat, nero, nero bord, nero jueu, nero rosat
* (arcaismes, localismes) abadeco, abadeig, neru

#### Traduccions

* Anglès: comb grouper $^{(en)}$
* Castellà: abadejo $^{(es)}$, cardenal $^{(es)}$, gitano $^{(es)}$, mero $^{(es)}$
* Francès: baldèche rouge $^{(fr)}$, mérou royal $^{(fr)}$

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC
* anfós bord. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# apartarem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pər.təˈɾɛm/ balear /ə.pəɾ.təˈɾəm/, /ə.pər.təˈɾɛm/ Occidental: /a.paɾ.taˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apartarem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·rem (4)
* Anagrames: atraparem, atrapàrem
# apartarien
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɾ.təˈɾi.ən/, occidental /a.paɾ.taˈɾi.en/
   * Rimes: -ien

### Verb

apartarien
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ri·en (5)
* Anagrames: atraparien, trepanaria
# apartaries
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɾ.təˈɾi.əs/, occidental /a.paɾ.taˈɾi.es/
   * Rimes: -ies

### Verb

apartaries
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ri·es (5)
* Anagrames: aprestaria, atraparies, parasitaré
# apartaria
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəɾ.təˈɾi.ə/ Occidental: nord-occidental /a.paɾ.taˈɾi.ɛ/, /a.paɾ.taˈɾi.e/ valencià /a.paɾ.taˈɾi.a/
   * Rimes: -ia

### Verb

apartaria
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apartar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ri·a (5)
* Anagrama: atraparia
# apartariven
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pal.taˈɾi.van/
   * Homòfon: apartarívem

### Verb

apartariven
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del condicional de apartar.
    Forma algueresa per [ells/elles/vostès] apartarien.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ri·ven (5)
* Anagrama: trepanariva
# apartaren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɾˈta.ɾən/, occidental /a.paɾˈta.ɾen/
   * Rimes: -aɾen

### Verb

apartaren
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apartar.
    [Ells/elles/vostès] apartaren o van/varen apartar.
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apartar.
    Forma valenciana: [ells/elles/vostès] apartessin, apartessen, apartassen, apartassin o apartaren.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·ren (4)
* Anagrames: aparentar, atraparen, trepanara, trepanarà
# apartares
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɾˈta.ɾəs/, occidental /a.paɾˈta.ɾes/
   * Rimes: -aɾes

### Verb

apartares
* Segona persona del singular (tu) del passat simple de apartar.
    [Tu] apartares o vas/vares apartar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apartar.
    Forma valenciana: [tu] apartessis, apartesses, apartasses, apartassis o apartares.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·res (4)
* Anagrames: apartar-se, aprestara, aprestarà, atrapares, espatarra, espatarrà
# apartareu
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəɾ.təˈɾɛw/, occidental /a.paɾ.taˈɾew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

apartareu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del futur de apartar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·par·ta·reu (4)
* Anagrames: atrapareu, atrapàreu
# apartariva
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pal.taˈɾi.va/

### Verb

apartariva
* Primera persona del singular (jo) del condicional de apartar.
    Forma algueresa per [jo] apartaria.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del condicional de apartar.
    Forma algueresa per [ell/ella/vostè] apartaria.
# apartarives
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.pal.taˈɾi.vas/

### Verb

apartarives
* Segona persona del singular (tu) del condicional de apartar.
    Forma algueresa per [tu] apartaries.
# apetir
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.pəˈti/ Occidental: nord-occidental /a.peˈti/ valencià /a.peˈtiɾ/, /a.peˈti/
   * Rimes: -i(ɾ)
   * Homòfon: apetí
   * Etimologia: Del llatí appetere ‎(«desitjar»), segle XIX, del verb petere ‎(«demanar, dirigir-se vers»).

### Verb

apetir trans.
* Tenir ganes o desitjar alguna cosa.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: apeteixo, apeteix, apetim

#### Sinònims

* abellir, desitjar

#### Traduccions

* Anglès: fancy $^{(en)}$
* Castellà: apetecer $^{(es)}$
* Francès: avoir envie $^{(fr)}$, désirer $^{(fr)}$
* Italià: avoir appetire $^{(it)}$, desiderare $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·tir (3)
* Heterograma de 6 lletres (aeiprt)
* Anagrames: apitre, patiré, perita, perità, pèrita, pitera

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
* Labernia y Esteller, Pere. Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana y llatina., Tom I, Barcelona, 1864.
* Vegeu el Diccionari de sinònims de Softcatalà-OpenThesaurus: apetir
# apetirem
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pə.tiˈɾɛm/ balear /ə.pə.tiˈɾəm/, /ə.pə.tiˈɾɛm/ Occidental: /a.pe.tiˈɾem/
   * Rimes: -ɛm

### Verb

apetirem
* Primera persona del plural (nosaltres) del futur de apetir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·rem (4)
* Anagrames: permetia, petaríem
# apetint
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.pəˈtin/ balear /ə.pəˈtint/, /ə.pəˈtin/ Occidental: nord-occidental /a.peˈtin/ valencià /a.peˈtint/, /a.peˈtin/
   * Rimes: -int

### Verb

apetint
* Gerundi del verb apetir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·tint (3)
* Anagrames: patenti, patentí, patinet
# apetires
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈti.ɾəs/, occidental /a.peˈti.ɾes/
   * Rimes: -iɾes

### Verb

apetires
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de apetir.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·res (4)
* Anagrames: estepari, petaries, teràpies
# apetiren
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.pəˈti.ɾən/, occidental /a.peˈti.ɾen/
   * Rimes: -iɾen

### Verb

apetiren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de apetir.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·ren (4)
* Anagrames: petarien, pretenia
# apetira
## Català
### Verb

apetira
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetir.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apetir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pe·ti·ra (4)
* Anagrames: atapeir, atiparé, petaria, tapiaré, teràpia
# apainduretarantz
## Basc
### Nom

apainduretarantz
* al·latiu direccional definit plural de apaindura
# apainduretatik
## Basc
### Nom

apainduretatik
* ablatiu definit plural de apaindura
# apainduretako
## Basc
### Nom

apainduretako
* genitiu locatiu definit plural de apaindura
# apaisada
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: \a.paiˈsa.ða\
       Americà: alt /a.p(ai)ˈsa.da/, baix \a.paiˈsa.ða\
   * Rimes: -ada

### Adjectiu

apaisada f. ‎(plural apaisadas)
* forma femenina de apaisado
# apainduretara
## Basc
### Nom

apainduretara
* al·latiu definit plural de apaindura
# apaindurez
## Basc
### Nom

apaindurez
* instrumental definit plural de apaindura
# apaisadas
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.paiˈsa.ðas\, meridional \a.paiˈsa.ðah\
       Americà: alt /a.paiˈsa.d(a)s/, baix \a.paiˈsa.ðah\, austral \a.paiˈsa.ðas\
   * Rimes: -adas

### Adjectiu

apaisadas f. pl.
* forma plural de apaisada
# apaisado
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional \a.paiˈsa.ðo\, meridional \a.paiˈsa.(ð)o\
       Americà: alt /a.p(ai)ˈsa.do/, baix \a.paiˈsa.ðo\
   * Rimes: -ado

### Adjectiu

apaisado m. ‎(femení apaisada, plural masculí apaisados, plural femení apaisadas)
* apaïsat

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·pai·sa·do (4)

### Vegeu també

* apaisado. Diccionaris en Línia. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 1 juliol 2014].
# apainduretan
## Basc
### Nom

apainduretan
* inessiu definit plural de apaindura
# apainduretaraino
## Basc
### Nom

apainduretaraino
* terminatiu definit plural de apaindura
# apel·leguessa
## Català
### Verb

apel·leguessa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb apel·lar.
# apel·leguessen
## Català
### Verb

apel·leguessen
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb apel·lar.
# apel·leguesses
## Català
### Verb

apel·leguesses
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb apel·lar.
# apel·legueu
## Català
### Verb

apel·legueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb apel·lar.
# apel·len
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əˈpɛɫ.ɫən/, /əˈpɛ.ɫən/ balear /əˈpɛɫ.ɫən/ Occidental: /aˈpɛɫ.ɫen/, /aˈpɛ.ɫen/
   * Rimes: -ɛllen

### Verb

apel·len
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de apel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb apel·lar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb apel·lar.
# apel·legués
## Català
### Verb

apel·legués
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb apel·lar.
# apaizgaientzat
## Basc
### Nom

apaizgaientzat
* benefactiu definit plural de apaizgai
# apaizgaiez
## Basc
### Nom

apaizgaiez
* instrumental definit plural de apaizgai
# apaizgairengan
## Basc
### Nom

apaizgairengan
* inessiu indefinit de apaizgai
# apaizgairengana
## Basc
### Nom

apaizgairengana
* al·latiu indefinit de apaizgai
# apaizgaienganantz
## Basc
### Nom

apaizgaienganantz
* al·latiu direccional definit plural de apaizgai
# apaizgairekin
## Basc
### Nom

apaizgairekin
* comitatiu indefinit de apaizgai
# apaizgaik
## Basc
### Nom

apaizgaik
* ergatiu indefinit de apaizgai
# apaizgaiengandik
## Basc
### Nom

apaizgaiengandik
* ablatiu definit plural de apaizgai
# apaizgaiengatik
## Basc
### Nom

apaizgaiengatik
* causal definit plural de apaizgai
# apaizgairen
## Basc
### Nom

apaizgairen
* genitiu indefinit de apaizgai
# angunii
## Català
### Verb

angunii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de anguniar.
# angunià
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡu.niˈa/, occidental /aŋ.ɡu.niˈa/
   * Rimes: -a

### Verb

angunià
* (literari) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del passat simple de anguniar.
# anguniessis
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡu.niˈe.sis/, occidental /aŋ.ɡu.niˈe.sis/
   * Rimes: -esis

### Verb

anguniessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniar.
# anguniosament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈmen/ balear /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈment/, /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈmen/ Occidental: nord-occidental /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈmen/ valencià /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈment/, /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De anguniós i el sufix -ment.

### Adverbi

anguniosament
* D'una manera anguniosa.

#### Traduccions

* Anglès: distressfully $^{(en)}$
* Castellà: angustiosamente $^{(es)}$
* Italià: angosciosamente $^{(it)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: an·gu·ni·o·sa·ment (6)

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, GDLC, Optimot
# anguniesses
## Català

   * Pronúncia: oriental /əŋ.ɡu.niˈe.səs/, occidental /aŋ.ɡu.niˈe.ses/
   * Rimes: -eses

### Verb

anguniesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb anguniar.

### Miscel·lània

* Anagrama: ennuegassis
# angunieu
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /əŋ.ɡu.niˈɛw/ balear /əŋ.ɡu.niˈəw/, /əŋ.ɡu.niˈɛw/ Occidental: /aŋ.ɡu.niˈew/
   * Rimes: -ɛw

### Verb

angunieu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de anguniar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb anguniar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb anguniar.