OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# absorb
## Anglès

   * Pronúncia: /əbˈzɔːb/, /əbˈsɔːb/ àudio (EUA)

### Verb

absorb ‎(3a persona singular present absorbs, gerundi absorbing, passat i participi absorbed o absorpt [arcaic])
* absorbir
# absorbed
## Anglès

   * Pronúncia: /æbˈsɔɹbd/, /æbˈzɔɹbd/, /əbˈsɔɹbd/ àudio (EUA)

### Verb

absorbed
* passat i participi de absorb
# absorbabilities
## Anglès
### Nom

absorbabilities
* forma plural de absorbability
# absorbancies
## Anglès
### Nom

absorbancies
* forma plural de absorbancy
# absolívou
## Català

   * Pronúncia: nord-occidental /ap.soˈɫi.βow/

### Verb

absolívou
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de absoldre.
    Forma d'alguns parlars nord-occidentals per [vosaltres/vós] absolíeu.
# acomoden
## Català
### Verb

acomoden
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acomodar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acomodar.
* (occidental, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acomodar.
# acomodi
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈmɔ.ði/ balear /ə.koˈmɔ.ði/, /ə.kuˈmɔ.ði/ Occidental: /a.koˈmɔ.ði/
   * Rimes: -ɔdi

### Verb

acomodi
* (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomodar.
* Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acomodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomodar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acomodar.
# acomodes
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.kuˈmɔ.ðəs/ balear /ə.koˈmɔ.ðəs/, /ə.kuˈmɔ.ðəs/ Occidental: /a.koˈmɔ.ðes/
   * Rimes: -ɔdes

### Verb

acomodes
* Segona persona del singular (tu) del present d'indicatiu de acomodar.
* (occidental, balear) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodesses
## Català
### Verb

acomodesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodessi
## Català
### Verb

acomodessi
* (col·loquial septentrional, alguerès) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
* (col·loquial septentrional, alguerès) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodessin
## Català
### Verb

acomodessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·mo·des·sin (5)
* Anagrama: incomodessa
# acomodessis
## Català
### Verb

acomodessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodeu
## Català
### Verb

acomodeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acomodar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acomodar.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acomodar.
# acomodessa
## Català
### Verb

acomodessa
* (col·loquial central, nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acomodessen
## Català
### Verb

acomodessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomodar.
# acientasses
## Català
### Verb

acientasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# acientassis
## Català
### Verb

acientassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tas·sis (5)
* Anagrama: assistència
# acientau
## Català
### Verb

acientau
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de acientar.
* (balear) Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tau (4)
* Anagrames: actuaien, cantàieu, tancàieu
# acientassen
## Català
### Verb

acientassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# acientassin
## Català
### Verb

acientassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acientar.
# acientaríeu
## Català
### Verb

acientaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acientar.
# acientava
## Català
### Verb

acientava
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acientar.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acientar.
# acaçares
## Català
### Verb

acaçares
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acaçar.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçara
## Català
### Verb

acaçara
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçaran
## Català
### Verb

acaçaran
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del futur de acaçar.
# acaçaren
## Català
### Verb

acaçaren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acaçar.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acaçar.
# acaçar
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: /ə.kəˈsa/ Occidental: nord-occidental /a.kaˈsa/ valencià /a.kaˈsaɾ/, /a.kaˈsa/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Homòfon: acaçà
   * Etimologia: Del prefix a- i caçar, segle XIII.

### Verb

acaçar trans.
* Empaitar per aconseguir donar caça o obtenir un objectiu.

#### Conjugació

Paradigmes de flexió: acaço, acaça, acacem

#### Traduccions

* Anglès: pursue $^{(en)}$
* Castellà: perseguir $^{(es)}$
* Francès: presser $^{(fr)}$

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ca·çar (3)
* Anagrames: caçara, caçarà

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC, Optimot
* Diccionari de la Llengua Catalana ab la correspondencia castellana. Editorial Salvat, 1910. Tom 1
# acaçam
## Català
### Verb

acaçam
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de acaçar.
# acomplisques
## Català
### Verb

acomplisques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·plis·ques (4)
* Anagrama: acomplesquis
# acomplissen
## Català
### Verb

acomplissen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplisses
## Català
### Verb

acomplisses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplisquem
## Català
### Verb

acomplisquem
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del plural (nosaltres) del present de subjuntiu del verb acomplir.
# acomplisquen
## Català
### Verb

acomplisquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acomplir.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·plis·quen (4)
* Heterograma de 12 lletres (aceilmnopqsu)
* Anagrama: acomplesquin
# acomplisqueu
## Català
### Verb

acomplisqueu
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acomplir.
# acompliríveu
## Català
### Verb

acompliríveu
* (alguerès) Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acomplir.
# acomplisc
## Català
### Verb

acomplisc
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acomplir.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·com·plisc (3)
* Anagrama: complisca
# acomplisca
## Català
### Verb

acomplisca
* (occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb acomplir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb acomplir.
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb acomplir.
# acoustic guitars
## Anglès
### Nom

acoustic guitars
* forma plural de acoustic guitar
# acoustique
## Francès

   * Pronúncia: /a.kusˈtik/

### Adjectiu

acoustique inv. ‎(plural acoustiques)
* acústic -a
# acoustiques
## Francès

   * Pronúncia: /a.kusˈtik/

### Adjectiu

acoustiques inv. pl.
* forma plural de acoustique
# acovardeixen
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.βərˈdɛ.ʃən/ balear /ə.ko.vəɾˈðə.ʃən/, /ə.ku.vərˈðɛ.ʃən/ Occidental: nord-occidental /a.ko.βarˈðej.ʃen/ valencià /a.ko.vaɾˈðej.ʃen/, /a.ko.βaɾˈðe.ʃen/
   * Rimes: -ɛjʃen

### Verb

acovardeixen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present d'indicatiu de acovardir.
# acovacar
## Català

   * Pronúncia: alguerès /a.ku.vaˈka/
   * Rimes: -a(ɾ)
   * Etimologia: Del sard acovacare, segle XX.

### Verb

acovacar trans.
* (alguerès) colpir, turmentar, destruir, oprimir
    «Mal que t'acovaqui! Qui de­linqüent que sés!» (Josep Sanna i Useri, Diccionari català de l’Alguer, 1988)

#### Conjugació
### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·va·car (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: DAlg
# acotiarà
## Català
### Verb

acotiarà
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del futur de acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·a·rà (5)
* Anagrama: acotaria
# acotiaríeu
## Català
### Verb

acotiaríeu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del condicional de acotiar.
# acotiassen
## Català
### Verb

acotiassen
* (valencià, balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·as·sen (5)
* Anagrama: tasconaies
# acotiassis
## Català
### Verb

acotiassis
* (balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.
# acotiaràs
## Català
### Verb

acotiaràs
* Segona persona del singular (tu) del futur de acotiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·co·ti·a·ràs (5)
* Anagrama: acostaria
# acotiaré
## Català
### Verb

acotiaré
* Primera persona del singular (jo) del futur de acotiar.
# acotiasses
## Català
### Verb

acotiasses
* (valencià, balear) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.
# acotiassin
## Català
### Verb

acotiassin
* (balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acotiar.
# accedissin
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.səˈði.sin/, occidental /ak.seˈði.sin/
   * Rimes: -isin

### Verb

accedissin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb accedir.
# accedissis
## Català
### Verb

accedissis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb accedir.
# accedix
## Català

   * Pronúncia: oriental /ək.səˈðiʃ/, occidental /ak.seˈðiʃ/
   * Rimes: -iʃ

### Verb

accedix
* (occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de accedir.
* (occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb accedir.
# accedixa
## Català
### Verb

accedixa
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb accedir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb accedir.
# accediu
## Català
### Verb

accediu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present d'indicatiu de accedir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb accedir.
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperatiu del verb accedir.
# accediva
## Català
### Verb

accediva
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de accedir.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de accedir.
# accediven
## Català
### Verb

accediven
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de accedir.
# accedives
## Català
### Verb

accedives
* (col·loquial nord-occidental) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet d'indicatiu de accedir.
# adeleràveu
## Català
### Verb

adeleràveu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet d'indicatiu de adelerar-se.
# adelerésseu
## Català
### Verb

adelerésseu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleréssiu
## Català
### Verb

adeleréssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adelerí
## Català
### Verb

adelerí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adelerar-se.
# adelerés
## Català
### Verb

adelerés
* Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleréssem
## Català
### Verb

adeleréssem
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adeleréssim
## Català
### Verb

adeleréssim
* Primera persona del plural (nosaltres) de l'imperfet de subjuntiu del verb adelerar-se.
# adineram
## Català
### Verb

adineram
* (balear) Primera persona del plural (nosaltres) del present d'indicatiu de adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ram (4)
* Anagrames: amidaren, mediaran, nadaríem
# adinera
## Català
### Verb

adinera
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de adinerar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ne·ra (4)
* Anagrames: adiaren, aidaren, denària, enardia, idearan, nedaria
# adiguéssiu
## Català
### Verb

adiguéssiu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) de l'imperfet de subjuntiu del verb adir-se.
# adii
## Català
### Verb

adii
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adiar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·dii (2)
* Anagrames: aidi, aidí
# adim
## Català antic
### Verb

adim
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present d'indicatiu de adir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del passat de adir
* primera persona plural (nós, nosaltres) del present de subjuntiu de adir
* primera persona plural (nós, nosaltres) de l'imperatiu de adir

#### Variants

* [2] adírem
* [3] adíam
* [4] adíam
# adinbaś
## Ibèric

   * Pronúncia: /adimas/
   * Etimologia: Compost pels formants atin ‎ i baś ‎.

### Nom propi

adinbaś • ‎ ‎(escriptura dual)
* Antropònim

### Vegeu també

* Moncunill Martí, Noemí. Els noms personals ibèrics en l’epigrafia antiga de Catalunya. Barcelona: Institut d’Estudis Catalans, 2010 (Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica; 85). ISBN 9788492583928.
# adiguí
## Català
### Verb

adiguí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de adir-se.
# adiner
## Català
### Verb

adiner
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de adinerar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·di·ner (3)
* Heterograma de 6 lletres (adeinr)
* Anagrames: darien, denari, dinaré, enardí
# acotxador
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.ku.t͡ʃəˈðo/ balear /ə.ko.t͡ʃəˈðo/, /ə.ku.t͡ʃəˈðo/ Occidental: nord-occidental /a.ko.t͡ʃaˈðo/, valencià /a.ko.t͡ʃaˈðoɾ/
   * Rimes: -o(ɾ)
   * Etimologia: De acotxar i el sufix -dor.

### Nom

acotxador m. ‎(plural acotxadors, femení acotxadora)
* (argot casteller, tarragoní) Sinònim de aixecador.

#### Derivats

* acotxaneta

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xa·dor (4)

### Vegeu també

* Obres de referència: GDLC, Termcat
# acotxaien
## Català
### Verb

acotxaien
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
# acotxa
## Català

   * Pronúncia: oriental /əˈko.t͡ʃə/, occidental /aˈko.t͡ʃa/
   * Rimes: -otʃa

### Verb

acotxa
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de acotxar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb acotxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cot·xa (3)
* Anagrames: acatxo, xacota
# acotxaia
## Català
### Verb

acotxaia
* (col·loquial nord-occidental) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
* (col·loquial nord-occidental) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet d'indicatiu de acotxar.
# acotx
## Català
### Verb

acotx
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de acotxar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cotx (2)
* Anagrames: cotxa, xocat
# acresqueu
## Català
### Verb

acresqueu
* Segona persona del plural (vosaltres, vós) del present de subjuntiu del verb acréixer.
# acresquera
## Català
### Verb

acresquera
* (valencià) Primera persona del singular (jo) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
* (valencià) Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
# acresqueres
## Català
### Verb

acresqueres
* (literari) Segona persona del singular (tu) del passat simple de acréixer.
* (valencià) Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
# acresquen
## Català
### Verb

acresquen
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del present de subjuntiu del verb acréixer.
* (occidental) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperatiu del verb acréixer.
# acresques
## Català
### Verb

acresques
* (occidental) Segona persona del singular (tu) del present de subjuntiu del verb acréixer.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cres·ques (3)
* Anagrama: cerquessa
# acresquesses
## Català
### Verb

acresquesses
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
# acresquessis
## Català
### Verb

acresquessis
* Segona persona del singular (tu) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
# acresqueren
## Català
### Verb

acresqueren
* (literari) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de acréixer.
* (valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.
# acresquessen
## Català
### Verb

acresquessen
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.

### Miscel·lània

* Anagrama: escarnesques
# acresquessin
## Català
### Verb

acresquessin
* Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb acréixer.

### Miscel·lània

* Anagrames: escarnesquis, escarnisques
# acienç
## Català
### Verb

acienç
* (balear) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de aciençar.
# acientí
## Català
### Verb

acientí
* (literari) Primera persona del singular (jo) del passat simple de acientar.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tí (4)
* Anagrama: citaien
# acientícamente
## Castellà

   * Pronúncia:
       Peninsular: septentrional /a.θjenˌti.kaˈmen.te/, meridional \a.θjeŋˌti.kaˈmen.te\
       Americà: alt /a.sjenˌti.kaˈmen.t(e)/, baix \a.sjeŋˌti.kaˈmen.te\, austral /a.sjenˌti.kaˈmen.te/
   * Rimes: -ente
   * Etimologia: De acientífico i el sufix -mente.

### Adverbi

acientícamente
* acientíficament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·cien·tí·ca·men·te (6)
# acientíficament
## Català

   * Pronúncia:
       Oriental: central /ə.si.ənˌti.fi.kəˈmen/ balear /ə.si.ənˌti.fi.kəˈment/, /ə.si.ənˌti.fi.kəˈmen/ Occidental: nord-occidental /a.si.enˌti.fi.kaˈmen/ valencià /a.si.enˌti.fi.kaˈment/, /a.si.enˌti.fi.kaˈmen/
   * Rimes: -ent
   * Etimologia: De acientífic i el sufix -ment, segle XX.

### Adverbi

acientíficament
* D'una manera acientífica.
    «L'ús de la raó [...] pressuposa una sèrie de coneixements quotidians l'origen dels quals pot ser científic o tecnològic, evidentment, però que s'utilitzen acientíficament.» (Gerard Vilar i Roca, Discurs sobre el senderi, pàg. 62, Edicions 62, Barcelona, 1986)

#### Traduccions

* Anglès: unscientifically $^{(en)}$
* Castellà: acientícamente $^{(es)}$
* Grec: αντιεπιστημονικά $^{(el)}$ ‎(andiepistimonikà)

#### Antònims

* científicament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tí·fi·ca·ment (7)
# acientífiques
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ənˈti.fi.kəs/, occidental /a.si.enˈti.fi.kes/
   * Rimes: -ifikes

### Adjectiu

acientífiques f. pl.
* Forma plural de acientífica.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tí·fi·ques (6)
# aciença
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.siˈɛn.sə/, occidental /a.siˈen.sa/
   * Rimes: -ɛnsa

### Verb

aciença
* Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present d'indicatiu de aciençar.
* Segona persona del singular (tu) de l'imperatiu del verb aciençar.

### Miscel·lània

* Anagrama: caçaien
# acientífic
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ənˈti.fik/, occidental /a.si.enˈti.fik/
   * Rimes: -ifik
   * Etimologia: Del prefix a- i científic, segle XX.

### Adjectiu

acientífic m. ‎(femení acientífica, plural masculí acientífics, plural femení acientífiques)
* No científic, oposat a la ciència.
    «I és clar que tota aquesta literatura pintoresquista, acientífica i adjectivant sembla escrita més pensant en els mallorquins que en els externs, car crec que a cap banda del món s'editen tants de llibres elogiosos per un país com es fa al nostre.» (Josep Melià i Pericàs, Els malloquins, Mallorca, 1967)
    «Dies i dies fent vida normal sabent que el teu final té una data pròxima i contundent. Han demostrat, mentrimentres, una extraordinària capacitat tecnològica: enginyeria, aeronàutica... L’únic factor pretecnològic i acientífic de tot aquest afer ha estat l’obediència al manament cec de l’autoimmolació.» (Joan Garí, Les hores fecundes, pàg. 299, 2002)

#### Traduccions

* Anglès: unscientific $^{(en)}$
* Castellà: acientífico $^{(es)}$

#### Derivats

* acientíficament

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tí·fic (5)
* Anagrama: científica

### Vegeu també

* Obres de referència: DIEC, DNV, GDLC
# acientífica
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ənˈti.fi.kə/, occidental /a.si.enˈti.fi.ka/
   * Rimes: -ifika

### Adjectiu

acientífica f. ‎(plural acientífiques)
* Forma femenina de acientífic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tí·fi·ca (6)
# acientífics
## Català

   * Pronúncia: oriental /ə.si.ənˈti.fiks/, occidental /a.si.enˈti.fiks/
   * Rimes: -ifiks

### Adjectiu

acientífics m. pl.
* Forma plural de acientífic.

### Miscel·lània

* Síl·labes: a·ci·en·tí·fics (5)
# activitat extraescolar
## Català
### Nom

activitat extraescolar f. ‎(plural activitats extraescolars)
* Activitat educativa que fa un alumne fora de l'horari escolar.

#### Traduccions

* Anglès: extra curricular activity $^{(en)}$, extra-curricular activity $^{(en)}$, extracurricular activity $^{(en)}$
* Castellà: actividad extraescolar $^{(es)}$
* Francès: activité extra-horaires $^{(fr)}$, activité parascolaire $^{(fr)}$, activité périscolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* activitat extraescolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.
# activitate
## Romanès
### Nom

activitate f. ‎(plural activități)
* activitat

#### Declinació

| | Singular | Singular | Singular | Plural | Plural | Plural |
| | Indefinit | Indefinit | Definit | Indefinit | Indefinit | Definit |
| Nominatiu-acusatiu | (o) | activitate | activitatea | (niște) | activități | activitățile |
| Genitiu-datiu | (unei) | activități | activității | (unor) | activități | activităților |
| Vocatiu | | activitate | activitate | | activități | activități |
# activitatea
## Romanès

   * Etimologia: Amb article sufixat -a.

### Nom

activitatea
* nominatiu i acusatiu definit singular de activitate
# activitats educatives
## Català
### Nom

activitats educatives f. pl.
* Forma plural de activitat educativa.
# activitats d'ensenyament-aprenentatge
## Català
### Nom

activitats d'ensenyament-aprenentatge f. pl.
* Forma plural de activitat d'ensenyament-aprenentatge.
# activitat escolar
## Català
### Nom

activitat escolar f. ‎(plural activitats escolars)
* Activitat educativa que fa un alumne dins o fora d'un centre educatiu, sota la responsabilitat dels docents i que forma part de la programació educativa.

#### Traduccions

* Anglès: curriculum activity $^{(en)}$
* Castellà: actividad escolar $^{(es)}$
* Francès: activité scolaire $^{(fr)}$

### Vegeu també

* activitat escolar. Diccionari d'educació. Informació cedida per TERMCAT.